ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2016р. Справа№ 914/3897/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Державного підприємства «Рава - Руське лісове господарство» (м. Рава - Руська, Львівська обл.)

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (смт. Немирів, Львівська обл.)

про: стягнення боргу в розмірі 50000,00 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Черменєвій В.С.

Представники:

від позивача: Довба О.В. - довіреність б/н від 30.04.2015 року.

від відповідача: Не з'явився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державного підприємства «Рава - Руське лісове господарство» (м. Рава - Руська, Львівська обл.) до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (смт. Немирів, Львівська обл.) про стягнення боргу в розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.11.2015 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 19.11.2015 року. Ухвалою суду від 19.11.2015 року розгляд справи відкладено до 01.12.2015 року, в зв'я зку з відсутністю представників сторін. Ухвалою суду від 01.12.2015 року розгляд справи відкладено до 10.12.2015 року, згідно клопотання відповідача. Ухвалою суду від 10.12.2015 року розгляд справи відкладено до 15.12.2015 року, в зв'язку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 15.12.2015 року розгляд справи відкладено до 22.12.2015 року, в зв'язку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 22.12.2015 року розгляд справи відкладено до 04.01.2016 року, в зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 13.11.2015 року, про відкладення від 19.11.2015 року, від 01.12.2015 року, від 10.12.2015 року, від 15.12.2015 року, від 22.12.2015 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 13.11.2015 року, про відкладення від 19.11.2015 року, від 01.12.2015 року, від 10.12.2015 року, від 15.12.2015 року, від 22.12.2015 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення від 24.12.2015 року, з відміткою про отримання 26.12.2015 року, а явка відповідача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обов'язковою.

01.12.2015 року за вх. № 52185/15 відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 04.01.2016 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, СПД ФО ОСОБА_1 (надалі - відповідач) надавав послуги та виконував роботи у сфері лісового господарства ДП «Рава - Руське лісове господарство» (надалі - позивач), що підтверджується Договорами.

Позивач зазначає, що оплатив вартість послуг згідно вищевказаних Договорів, про що свідчать акти здачі - приймання робіт, платіжні доручення та відсутність будь-яких претензій зі сторони Відповідача.

Позивач наголошує, що 12.02.2015 р. позивачем було надмірно перераховано кошти на рахунок відповідача на суму 50000 грн. 00 коп.

За твердженням позивача, на усні вимоги щодо повернення надмірно перерахованих коштів на рахунок позивача, відповідач не реагував. У зв'язку з чим 10.03.2015 р. за вих. № 166/07 відповідачу був надісланий лист, щодо повернення надмірно перерахованих коштів на рахунок позивача. Відповідач отримав вищевказаний лист, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами цивільного законодавства України, між позивачем та відповідачем виникли зобов'язальні правовідносини у результаті вчинення ними фактичних дій.

Відповідно до приписів ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати, послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі.

Як зазначено в ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно (в т.ч. грошові кошти) без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно (грошові кошти). Оскільки платіж на суму 50 000 грн. 00 коп. перерахований/отриманий з порушенням вимог чинного законодавства, є всі підстави для висновку про набуття відповідачем цих коштів без достатньої правової підстави.

Обставинами, що підтверджують позовні вимоги є факти порушення законодавства при перерахуванні платежу на суму 50 000 грн. 00 коп., їх отримання Відповідачем без достатньої правової підстави.

Доказами, що підтверджують позовні вимоги є, зокрема Договори про надання послуг та виконання робіт у сфері лісового господарства, Акти приймання-здачі виконаних робіт, платіжні доручення та Лист про повернення надмірно перерахованих коштів з відміткою про отримання.

На час розгляду справи відповідач не подав доказів погашення боргу в повному обсязі, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ч. 6 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, в разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, СПД ФО ОСОБА_1 (надалі - відповідач) надавав послуги та виконував роботи у сфері лісового господарства ДП «Рава - Руське лісове господарство» (надалі - позивач), що підтверджується Договорами.

Позивач оплатив вартість послуг згідно вищевказаних Договорів, про що свідчать акти здачі - приймання робіт, платіжні доручення та відсутність будь-яких претензій зі сторони відповідача.

12.02.2015 р. позивачем було надмірно перераховано кошти на рахунок відповідача на суму 50000 грн. 00 коп., підстави перерахування яких не підтверджується ні актами виконаних робіт, що підписані повноважними представниками сторін, ні іншими належними та допустимими доказами, обов'язок надання яких покладений на сторони згідно ст. 33 ГПК України.

Згідно поданого позивачем розрахунку, станом на 01.01.2014 р. мала місце заборгованість позивача перед відповідачем в розмірі 617893,44 грн. За період з 01.01.2014 р. по 01.11.2014 р. відповідачем виконано робіт (надано послуг) на суму 2253014,05 грн., а позивачем перераховано 2920907,49 грн. Отже, з урахуванням наявної заборгованості на 01.01.2014 р. перед відповідачем, позивачем перераховано відповідачу коштів без наявних правових підстав на суму 50000,00 грн.

За твердженням позивача, на усні вимоги щодо повернення надмірно перерахованих коштів на рахунок позивача, відповідач не реагував. У зв'язку з цим, 10.03.2015 р. за вих. № 166/07 відповідачу був надісланий лист, щодо повернення надмірно перерахованих коштів на рахунок позивача. Відповідач отримав вищевказаний лист, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як зазначено в ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно (в т.ч. грошові кошти) без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно (грошові кошти). Оскільки платіж на суму 50000 грн. 00 коп. був отриманий відповідачем без достатньої правової підстави в порушення вимог чинного законодавства України, є всі підстави для висновку про необхідність повернення відповідачем цих коштів.

Обставинами, що підтверджують позовні вимоги є факт порушення законодавства при отриманні та зберіганні платежу на суму 50000 грн. 00 коп., їх отримання відповідачем без достатньої правової підстави. Доказами, що підтверджують позовні вимоги є, зокрема, Договори про надання послуг та виконання робіт у сфері лісового господарства, Акти приймання-здачі виконаних робіт, платіжні доручення та Лист про повернення надмірно перерахованих коштів з відміткою про отримання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази повернення коштів, позовні вимоги не спростував, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не заперечив та не спростував, суд прийшов до висновку, що позов Державного підприємства «Рава - Руське лісове господарство» до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 50000,00 грн. є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 8587 від 05.11.2015 року на суму 1218,00 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов - задоволити.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код платника ПДВ - ІПН НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в П АТ ЗГРУ КБ «ПриватБанк» м. Яворів, МФО 325321) на користь Державного підприємства «Рава - Руське лісове господарство» (Львівська обл., Жовківський р-н, м. Рава - Руська, вул. В. Великого 85, , р/р 0238) суму основного боргу в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.01.2016 року.