ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" січня 2016 р.Справа № 916/4290/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 і Мєдвєдь";

до відповідача ОСОБА_2 фірми „Юна-сервіс у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

за участю третьої осби, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 особа- підприємець ОСОБА_4

про стягнення компенсації у розмірі 165 360,00 грн

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_5 за довіреністю №б/н від 22.06.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_6 за довіреністю №б/н від 06.07.2015р.

Від третьої особи: ОСОБА_1 за довіреністю №б/н від 16.11.2015р.

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_6 за довіреністю №б/н від 06.07.2015р.

Від третьої особи: ОСОБА_1 за довіреністю №б/н від 16.11.2015р.

СУТЬ СПОРУ: 22.10.2015р. за вх.№ 4513/15 Товариство з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 и Мєдвєдь звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 фірми „Юна-сервіс у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просить суд стягнути з останнього суму компенсації у розмірі 165 360,00 грн. за 12 окремих випадків порушення майнових авторських прав ТОВ „ОСОБА_1 и Мєдвєдь шляхом незаконного розповсюдження (продажу) контрафактних товарів, а саме шкарпеток Імпульс, в мережі супермаркетів „Віртус.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2015р. справу №916/4290/15 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 23.10.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні 19.11.2015р. представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про залучення ФОП ОСОБА_4 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. В обгрунтованні заявленого клопотання представник зазначив, що згідно договору поставки з відстрочкою платежу від 01.04.2009р. №506/09, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ВКФ Юна-сервіс у вигляді ТОВ, саме ФОП ОСОБА_4 здійснює поставку відповідачу товару шкарпеток Імпульс розповсюдження яких, за твердженням позивача порушує його авторські права.

19.11.2015р. за вх. № 2-6356/15 відповідач також звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 19.11.2015р. фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

30.11.2015р. за вх. № 29952/15 господарський суд Одеської області одержав письмові пояснення з додатком, в т.ч. додаткові докази розповсюдження відповідачем контрафактних товарів (12 окремих відеофіксацій фактів продажу контрафактних товарів в мережі супермаркетів „Віртус).

03.12.2015р. за вх. № 30347/15 господарський суд Одеської області одержав заперечення на позовну заяву про захист авторських прав, згідно з яким відповідач вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: 1) в наданих позивачем копіях чеків на підтвердження придбання контрафактних товарів в мережі супермаркетів „Віртус відсутня інформація, яка свідчить, що на придбаних носках є аудіовізуальне відтворення героїв мультиплікаційного серіалу „ОСОБА_1 і Мєдвєдь; 2) в приміщенні супермаркету „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67 заборонено фото- та відеофіксація без письмового погодження з адміністрацією супермаркету на підставі Наказу №12-а від 15.12.2013р. та ін., у звязку з чим відеоматеріали, які надані позивачем у якості доказів на обґрунтування позову, не допустимі та не є належними доказами; 3) крім того, відповідач зауважує, що єдиним постачальником шкарпеток до супермаркету „Віртус була ФОП ОСОБА_7 на підставі Договору поставки з відстрочкою платежу від 01.04.2009р. №506/09, який укладено між відповідачем та третьою особою, та відповідач шкарпеток із зображенням героїв мультиплікаційного серіалу „ОСОБА_1 і Мєдвєдь не отримував та у супермаркеті не реалізував; 4) водночас, відповідач відзначає, що Позивачем було здійснено 12 відеофіксацій розповсюдження начебто контрафактної продукції у супермаркеті „Віртус протягом місяця, проте такі дії не зрозумілі, оскільки Позивач не звернувся до адміністрації супермаркету „Віртус після першої купівлі шкарпеток у 2014р., а діяв як посібник протиправних дій, скуповуючи й далі, на його думку, контрафактних товар. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ТОВ „ОСОБА_1 і Мєдвєдь націлені на отримання неправомірної вигоди, а також відповідач припускає, що факт того, що позивач протягом року не звертався до адміністрації супермаркету „Віртус, до суду, свідчить, що дії позивача націлені на ускладнення доказування неправомірності та необґрунтованості дій ТОВ „ОСОБА_1 і Мєдвєдь. Щодо виплати компенсації у розмірі 165 360,00 грн. відповідач вказує на зловживання правом з боку Позивача та співмірності вартості проданого товару та суми компенсації

03.12.2015р. за вх. № 30342/15 господарський суд Одеської області одержав пояснення, у відповідності до яких третя особа вважає позов неправомірним та таким, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи відзначає, що ФОП ОСОБА_4 ніколи не постачала Відповідачу шкарпетки з зображенням частини аудіовізуального твору „ОСОБА_1 і Мєдвєдь персонажу „Маша; крім того, у фіскальних чеках, які є єдиними доказами на підтвердження доводів позивача, відсутня інформація про реалізацію товару з зображенням персонажу „Маша; у видатковій накладній від 03.04.2014р. № 107/06 та інших накладних щодо поставки ФОП ОСОБА_7 на користь відповідача товарів, відсутня інформація про поставку шкарпеток з зображенням персонажу „Маша та ін.

22.12.2015р. за вх. № 32265/15 Відповідач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про перенесення розгляду справи на іншу дату у звязку з необхідністю додаткового часу для надання допустимих та належних доказів та враховуючи неможливість представника відповідача бути присутнім у судовому засіданні 22.12.2015р.

Строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів у звязку з задоволенням відповідного клопотання представника Відповідача, про що винесено відповідну ухвалу суду від 22.12.2015р.

25.12.2015р. за вх. № 32698/15 Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про розгляд справи за відсутністю представника позивача на підставі наданих пояснень та доказів.

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові та у письмових поясненнях та просить суд стягнути з ОСОБА_2 фірми „Юна-сервіс у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю суму компенсації у розмірі 165 360,00 грн. за 12 окремих випадків порушення майнових авторських прав ТОВ „ОСОБА_1 и Мєдвєдь шляхом незаконного розповсюдження (продажу) контрафактних товарів, а саме шкарпеток Імпульс, в мережі супермаркетів „Віртус.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, які викладені у запереченнях та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа проти позову заперечує з підстав, які викладені у поясненнях та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

У судовому засіданні від 05.01.2016 р. за участю представників відповідача та третьої особи оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, Російським авторським товариством видано ОСОБА_8 свідоцтво № 13631 про реєстрацію та депонування твору результату інтелектуальної діяльності, яке посвідчує права названого автора на малюнки персонажів до дитячого анімаційного серіалу під назвами: Маша, Мєдвєдь, автором яких, за власною заявою, є ОСОБА_9 і які створені ним 01.10.2007 р.

01.04.2008р. між ТОВ Студія „АНИМАККОРД (Замовник) та ОСОБА_8 (Автор-виконавець) укладено договір замовлення № ОК-2/2008, згідно із п.1.1 якого Автор-виконавець зобовязався створити і передати Замовнику сценарій 8 серій дитячого серіалу „ОСОБА_1 и Медведь в строк до 23.09.2008 р., а Замовник прийняти його та оплатити.

Згідно з п. 1.3. Акту прийому-передачі робіт від 23.09.2008р. до Договору авторського замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008 року "Автор-виконавець (ОСОБА_8) передав виключне право на сценарій восьми серій дитячого телевізійного серіалу "ОСОБА_1 і Мєдвєдь" ("Первая встреча", "Весело-весело встретим Новий год", "До весны не будить", "Ловись, рыбка, ОСОБА_5 пришла, Позвони мне, позвони, С волками жить, Следы невиданных зверей) в повному обсязі Замовнику (ТОВ Студія "АНИМАККОРД").

На підставі службового завдання від 12.05.2008 р. № 1/МиМ-С1 ТОВ Студія „АНИМАККОРД доручило режисеру-постановнику ОСОБА_10 створити авторським трудом творчого колективу аудіовізуальний анімаційний твір серію анімаційного серіалу „ОСОБА_1 и Медведь під робочою назвою „Первая встреча.

Відповідно до п.3. Акту приймання фільму від 06.01.2009 р. до Службового завдання №1/МиМ-С1 від 12.05.2008р. на створення аудіовізуального твору з режисером-постановщиком " винагорода Режисера-постановщика (ОСОБА_10) за належне виконання обовязків по Службовому завданню, за відчуження в повному обємі виключних прав на Фільм (серію анімаційного серіалу "ОСОБА_1 і Мєдвєдь" під робочою назвою "Первая встреча") вважається одноразово покритою заробітною платою, що виплачувалась за період часу , в якому службовий твір був створений та ін..

09.06.2008р. між ТОВ Студія „АНИМАККОРД (ліцензіат) та громадянином ОСОБА_9 (ліцензіар) укладено ліцензійний договір № ЛД-1/2008 (далі також Договір) про надання права використання творів образотворчого мистецтва (виключна ліцензія), за умовами якого ліцензіар має виключні права на використання створених одноособовою творчою працею ліцензіара малюнків „Маша і „Мєдвєдь, які використовуються при створенні персонажів аудіовізуального твору анімаційного серіалу „ОСОБА_1 и Мєдвєдь, ці малюнки, а також DVD-диск із записом вказаних малюнків та першої серії анімаційного серіалу „ОСОБА_1 и Медведь, а ліцензіат зацікавлений у використанні зображень даних персонажів (творів) в своїй комерційній діяльності та бажає придбати на умовах договору виключне право на використання персонажів.

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що ліцензіар надає ліцензіату на термін дії договору за оплачувану ліцензіатом винагороду право використання творів у встановлених договором межах, на умовах виключної ліцензії, тобто без збереження за ліцензіаром права видачі ліцензій на використання творів способами, передбаченими Договором, іншим особам.

Право використання творів способами, передбаченими Договором, надаються ліцензіаром ліцензіату на території всіх країн світу на термін з дати укладення договору до 30.06.2025 р. включно (п. 2.1 Договору).

За умовами п. 2.2 вказаного вище Договору ліцензіар надає ліцензіату право використовувати твори як разом, так і окремо способами, встановленими договором.

Також пунктами 2.5 2.7 Договору ліцензіату надано право видавати субліцензії без попередньої згоди ліцензіара, реєструвати твори або їх частини, назви та персонажів як торговельні марки.

Згідно п. 2.10 Договору, якщо треті особи порушують виключне право ліцензіара, а таке порушення буде зачіпати права ліцензіата, то названі особи зобовязуються разом захищати свої права. Відмова ліцензіара від захисту своїх прав, як і його бездіяльність не є перешкодою для самостійного вжиття ліцензіатом доречних заходів захисту його прав в передбаченому законом порядку.

Згодом, 08.06.2010 р. між ТОВ Студія „АНИМАККОРД (Правовласник) та ТОВ „ОСОБА_1 і Мєдвєдь (Набувач) укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал „ОСОБА_1 и Мєдвєдь), за умовами п.1.1 якого Правовласник передав виключне право на аудіовізуальний твір (8 серій) серіал „ОСОБА_1 и Мєдвєдь, а Набувач зобовязався сплатити Правовласнику обумовлену Договором винагороду за 8 перелічених у даному пункті творів.

Згідно п. 1.3. вказаного договору правовласник гарантував, що він є власником виключного права на аудіовізуальний твір.

У відповідності до п. 1.4. вказаного договору виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником набувачу в повному об'ємі для використання його будь-яким способом і в будь-якій формі.

Згідно з п. 2 Додатку №1 до Договору від 08.06.2010 р. № 010601-МиМ передбачено, що одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір Правоволоділець передає Правонабувачу в повному обсязі виключні права на всі юридично значущі охоронювані елементи аудіовізуального твору (включаючи, але не обмежуючись, назвою аудіовізуального твору та його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів аудіовізуального твору, їх іменами, текстом), незалежно від того, чи названі елементи безпосередньо в додатках до договору № 010601-МиМ.

За твердженням Позивача його представниками зафіксовано 12 окремих випадків порушення майнового авторського права та продажу контрафактного Товару в мережі супермаркетів „Віртус, де здійснює свою господарську діяльність ВКФ „Юна-сервіс, що підтверджується: - фіскальним чеком від 30.06.2014р. № 521 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 02.07.2014р. № 38 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 03.07.2014р. № 126 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Щорса,2 за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 03.07.2014р. № 123 щодо реалізації товару - „Носки Импульс у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. вул. Щорса,2 за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 04.07.2014р. № 253 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю.

- фіскальним чеком від 14.07.2014р. № 364 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 15.07.2014р. № 89 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 15.07.2014р. № 283 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 16.07.2014р. № 245 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 22.07.2014р. № 283 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 23.07.2014р. № 147 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю;

- фіскальним чеком від 28.07.2014р. № 350 щодо реалізації товару - „Носки Импульс субєктом господарювання ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. за ціною 17,55 грн. за одиницю.

На думку позивача, на етикетці даного Товару (шкарпетки) незаконно, без дозволу Позивача, як власника виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал "ОСОБА_1 и Мєдвєдь" та на його складові частини, в тому числі і на персонаж "Маша", відтворено персонаж „Маша як самостійну складову частини аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу „ ОСОБА_1 і Мєдвєдь.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, враховуючи порушення авторських прав Позивача з боку Відповідача, ТОВ „ОСОБА_1 і Мєдвєдь направило на адресу Відповідача лист щодо припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору, який залишено без уваги відповідача.

З огляду на вищевикладене, Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з метою захисту порушених прав.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший обєкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних обєктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом (ст. 426 Цивільного кодексу України)

Статтею 435 Цивільного кодексу України встановлено, що первинним субєктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Субєктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи , які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Частиною 1 статті 8 Закону України Про авторське право і суміжна права до обєктів авторського права віднесено твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема аудіовізуальні твори.

Згідно зі ст.1 Закону України Про авторське право і суміжна права аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про авторське право і суміжні права частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Використанням твору є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі відповідно до ст. 441 Цивільного кодексу України.

Суд звертає увагу сторін на те , що персонаж аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ОСОБА_1 і Мєдвєдь» «Маша», так само, як і персонаж «Мєдвєдь» є персонажами, які можуть бути використані самостійно, а тому розглядаються судом як твори та отримують таку ж правову охорону. Вказане також підтверджується додатком № 1 до договору № 010601-МиМ. ( про що зазначено у висновку експерта, складеному за результатами проведення експертизи, призначеної Одеським апеляційним господарським судом у справі №916/1026/14).

Згідно до ст.15 Закону України „Про авторське право і суміжні права до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору, а також виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає субєктом авторського права. Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів; здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, компютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує компютер.

Частиною 1 ст.31 Закону України „Про авторське право і суміжні права передбачено, що автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачу належать виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал "ОСОБА_1 и Мєдвєдь" та на його складові частини, в тому числі і на персонаж "Маша", що випливає з аналізу вищеперелічених договорів.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України „Про авторське право і суміжні права за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав субєкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

З огляду на приписи ст.33 ГПК України щодо обовязку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати , що відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України „Про авторське право і суміжні права при використанні ним твору та/або обєкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами (пункт 29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із захистом прав інтелектуальної власності від 17.10.2012 р. № 12 ).

Суд не приймає до уваги твердження відповідача та третьої особи, що відеозапис є сфальсифікованим з огляду на наступне:

Як слідує з норм чинного Господарського процесуального кодексу України, відеозапис у господарському процесі не передбачений в якості окремої категорії доказів, проте відеозапис, який міститься на диску може надати інформацію про обставини справи, а тому такий диск з відеозаписом у відповідності до ст. 37 ГПК України може бути віднесено до речових доказів, а саме предметів матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Господарський суд, проаналізувавши норми матеріального права, дослідивши всі наявні матеріали справи (в т.ч. відеофіксація) та пояснення сторін дійшов висновку, що позивач довів факт реалізації відповідачем обєктів авторських прав позивача, а саме реалізацію відповідачем товару „Носки Імпульс, у відповідності до вищеперелічених 12 фіскальних чеків,із зображенням на ньому персонажу мультиплікаційного серіалу „ОСОБА_1 і Мєдвєдь, який є обєктом інтелектуальної власності частини вказаного аудіовізуального твору.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) зокрема належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Щодо тверджень про отримання відеозапису незаконним шляхом, то такі висновки мають бути підтверджені відповідними доказами, проте у матеріалах справи відсутні будь-які звернення відповідача до уповноважених органів з приводу вчинення представниками позивача протизаконних дій, тощо.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Факт відсутності у відповідача правової підстави на використання творів, персонажів «Маша» та «Мєдвєдь», у даному випадку, належними та відповідними доказами відповідачем не спростований.

З огляду на викладене судом встановлено порушення прав позивача з боку відповідача.

Щодо суми компенсації за порушення виключних майнових авторських прав суд зауважує наступне:

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного кодексу України, суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації ( п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності»).

У визначенні розміру такої компенсації суд виходить з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності. Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання обєкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення. ( Пункт 51.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із захистом прав інтелектуальної власності від 17.10.2012 р. № 12).

Товариство з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 и Мєдвєдь, у відповідності до позовної заяви, визначив компенсацію за порушення майнових прав за 12 фактів використання персонажів без дозволу у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожен випадок, що складає 165 360,00 грн.

Позивач наполягає на неодноразовому порушені Відповідачем його виключних майнових авторських прав факт якого вперше було зафіксовано 30.06.2014р. № 521 .

Судом не можуть бути прийняті до уваги твердження Позивача про направлення Відповідачу листа щодо припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору з огляду на те ,що з наявної в матеріалах справи копії квитанції на оплату кур'єрських послуг від 26.03.15 р. вбачається: по-перше , що доставку оформлено не на юридичну адресу Відповідача , а на адресу отримувача м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 67А. супермаркет „Віртус (адміністратор), по-друге , дописаний додатковий запис в графі адреса „ Щорса,2 не засвідчує направлення документу за двома адресами так як в графі вантаж вказано „місце 1, „ вага 0,2. Крім того з вказаної копії квитанції не вбачається який саме документ направлявся відправником , опис вкладення не надано.

Згідно з п. 3 ст. 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Крім того, суд зауважує, що положення Цивільного кодексу України та Закону України "Про авторське право і суміжні права" не ставлять розмір компенсації у пряму залежність від кількості використаних об'єктів або їх складових частин (не містять приписів стосовно залежності розміру компенсації від згаданих факторів), а лише встановлюють право стягнення компенсації, виходячи з самого факту вчинення порушення авторського права. Інші обставини (стосовно систематичності вчинення порушень, їх (його) обсягу, кількості неправомірно використаних об'єктів тощо), в свою чергу, повинні враховуватися судом у визначенні суми компенсації в кожному конкретному випадку, виходячи з меж, встановлених статтею 52 названого Закону (від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат). Таку правову позицію, зокрема, викладено в пункті 10 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/417/2012 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про захист прав на об'єкти інтелектуальної власності (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)".

Одночасно, суд враховує, що, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, можливість стягнення з порушника надмірних грошових сум як компенсації за порушення авторського права спотворює її дійсне правове призначення, оскільки проведення представниками позавача з 30.06.2014р. по 28.07.2014 р. неодноразових закупок у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дор., 67А. Дитячих шкарпеток за ціною 17,55 грн. за одиницю та 1 закупки у супермаркеті „Віртус, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Щорса,2 за ціною 17,55 грн. за одиницю без предявлення відповідачу ВКФ „Юна-сервіс у вигляді ТОВ будь яких претензій після встановлення 30.06.2014р. першого порушення його виключних майнових авторських прав із засобу захисту, нарахована Позивачем компенсація перетворюється на джерело отримання субєктом авторського або суміжного права невиправданих додаткових прибутків.

Суд також приймає до уваги те, що матеріали справи не містять доказів замовлення відповідачем виготовлення шкарпеток ОСОБА_1 та Ведмідь з розміщенням на їх упаковці зображення персонажу „Маша з метою подальшої реалізації, а доказів оптового, продажу відповідачем шкарпеток із розміщенням на них зображення персонажу „Маша матеріали справи не містять.

Крім того, при визначенні розміру компенсації, яка, як вже було зазначено судом, за своєю суттю фактично замінює право на відшкодування збитків, суд також бере до уваги відсутність доведених збитків позивача.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Отже, з огляду на встановлені судом обставини порушення відповідачем виключних майнових авторських прав Товариства, з огляду на спрямованість застосовуваних судом компенсаційних заходів на захист порушеного права, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності, господарський суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат 1378,00 грн. *10= 13780,00 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України „Про державний бюджет України на 2016 рік з 1 січня 2016 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1 378,00 грн. на місяць.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності та не допускаючи можливість надмірного збагачення ТОВ ОСОБА_1 і Мєдвєдь за рахунок отриманої компенсації, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення компенсації у мінімально встановленій статею 52 ЗУ Про авторське право і суміжні права сумі - 10 мінімальних заробітних плат, а саме 13 780,00 грн.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 фірми „Юна-сервіс у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65076, м. Одеса, вул. Щорса, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 і Мєдвєдь" (129085, м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9, будова 3, ІПН/КПП /771701001 в ІФПС № 17 СВАО р/р в ПАТ Банк "ОТКРЫТИЕ", м. Москва БІК 044585297, к/р ) суму компенсації у розмірі 13 780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 2480 (одна тисяча вісімсот двадцять сім ) грн. 41 коп., витрати за проведення судової експертизи у розмірі 8 118 (вісім тисяч сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.01.2016р.

Суддя С.Г. Власова