номер провадження справи 11/213/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.2016 Справа № 908/6262/15

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А., розглянувши заяву про скасування засобів забезпечення позову за матеріалами справи

за позовом: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 69063, код ІПН НОМЕР_1),

до відповідача: Національний заповідник «Хортиця» (о.Хортиця, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69017, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Громадська організація «Запорізькі обереги» (вул. Чекістів, буд. 29, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, ),

без виклику сторін,

про: зобов'язання припинити незаконні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою від 24.12.2015 порушено провадження у даній справі про зобов'язання припинити незаконні дії, які полягають в перешкоджанні доступу до об'єктів, а саме: «грецька хата», «корчма», «гончарня», «кузня», які розташовані на АДРЕСА_2, шляхом відновлення користування майном, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 і яке знаходиться у об'єктах будівель історично-культурного комплексу «Запорізька Січ»: «грецька хата», «корчма», «гончарня», «кузня», що розташовані на АДРЕСА_2, для здійснення підприємницької діяльність згідно з договором про спільну діяльність, та передати фізичній особі-підприємця ОСОБА_1 ключі від вказаних об'єктів за актом приймання-передачі.

Позивач разом з позовом звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: заборони Національному заповіднику «Хортиця» передавати в користування (оренду) об'єкти будівель історично-культурного комплексу «Запорізька Січ»: «грецька хата», «корчма», «гончарня», «кузня», які розташовані на АДРЕСА_2; зобов'язання Національного заповіднику «Хортиця» забезпечити збереження майна фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, яке знаходиться в об'єктах будівель історично-культурного комплексу «Запорізька Січ»: «грецька хата», «корчма», «гончарня», «кузня», що розташовані на АДРЕСА_2, не допускаючи до них сторонніх осіб. До заяви наданий опис майна, що належить позивачу, зачиненого та опечатаного у хаті «Корчма» літ.»Ю».

Свої вимоги щодо забезпечення позову позивач обґрунтовує наступним:

Між Громадською організацією «Запорізькі обереги» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про спільну діяльність від 01.04.2012. На виконання вказаного договору здійснювалась діяльність по продажу сувенірної продукції туристам, що відвідували заповідник, а також організували громадське харчування в місці перебування туристів. Внеском позивача за вказаним договором були: сувенірна продукція, продукти харчування, обладнання та інше, на суму 265876,63грн.

Позивач у заяві зазначає, що на даний час об'єкти будівель історично-культурного комплексу «Запорізька Січ»: «грецька хата», «корчма», «гончарня», «кузня» передані Національним заповідником «Хортиця» в користування іншій особі, позивача не допускають до власного майна, а тому у позивача виникають побоювання, що у разі винесення рішення щодо задоволення позовних вимог, його виконання буде утруднене або зовсім неможливо буде виконати.

Ухвалою від 28.12.2015 заява позивача задоволена частково. Зобов'язано боржника - Національний заповідник «Хортиця» - забезпечити збереження майна стягувача - фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, яке знаходиться в об'єктах будівель історично-культурного комплексу «Запорізька Січ»: «грецька хата», «корчма», «гончарня», «кузня», що розташовані на АДРЕСА_2.

До господарського суду звернувся відповідач - Національний заповідник «Хортиця» з заявою про скасування засобів забезпечення позову, обґрунтовуючи заяву, зокрема, наступним:

Між Громадською організацією «Запорізькі обереги» та Національним заповідником «Хортиця» 14 лютого 2012 року був підписаний нотаріальний договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності. Предметом зазначеного договору були об'єкти нерухомості, розташовані на території історико-культурно комплексу «Запорозька Січ»: «грецька хата», «корчма», «гончарня», «кузня», що розташовані на АДРЕСА_2. Того ж числа був підписаний акт приймання-передавання вищезазначеного нерухомого майна, що належить до державної власності. Після підписання акту, майно було поставлено на позабаланс Громадської організації «Запорізькі обереги».

До грудня 2015 року Національний заповідник «Хортиця» не мав уяви про існування договору про спільну діяльність між ГО «Запорізькі обереги» та ФОП ОСОБА_1 Дії, зазначені в позовній заяві: проведення інвентаризації, відключення від водопостачання та інше, здійснювалося або за письмовою заявою Орендаря (ГО «Запорізькі обереги»), або безпосередньо ним.

Національний заповідник «Хортиця» не має жодних правових відносин із ФОП ОСОБА_1, не має переліку майна, яке начебто знаходиться в будівлях орендованих ГО «Запорізькі обереги», не має доступу до цих будівель до закінчення чи розірвання договору оренди.

Додатково просимо звернути увагу суду, що позивач не довів документально свого права власності на будь-яке майно, яке начебто знаходиться на території вищезазначених об'єктів.

Суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача.

По-перше, суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову частково саме з тих підстав, що к наданому позивачем до заяви переліку майна (на шести з половиною сторінках) не надано доказів того, що саме це майно належить позивачеві.

По-друге, відповідно до укладеного між ГО «Запорізькі обереги» (орендар за договором оренди з НЗ «Хортиця») і ПП ОСОБА_1 договору про спільну діяльність від 01.04.2012р., остання організувала в орендованих ГО «Запорізькі обереги» приміщеннях громадське харчування для відвідувачів історико-культурного комплексу «Запорізька Січ». Для цього необхідне відповідне майно.

Таким чином, у вказаних раніше приміщеннях повинно знаходитись майно, яке належить позивачу.

Відповідно до ч.9 ст.67 ГПК України, види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками данного судового процесу.

При таких обставинах у випадку незбереження майна позивача буде фактично неможливим виконання рішення в частині позовних вимог про відновлення позивачу користування належним йому майном у випадку задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.66-68, 86 Господарського процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Національному заповіднику «Хортиця» в скасуванні ухвали про забезпечення позову по даній справі.

Суддя С.А. Гончаренко