ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016р. Справа№ 914/3843/15

За позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, м. Львів

про стягнення 168 361, 02 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1- представник

від відповідача: ОСОБА_2 - представник

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова про стягнення 168 361, 02 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.11.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.11.2015 року.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду, в судовому засіданні оголошувалася перерва.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Львівське міське комунальне підприємство Львівтеплоенерго (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (надалі - відповідач) про стягнення 168 361, 02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 01.01.2015 р. між ним та відповідачем було укладено договір на технічне обслуговування в опалювальний період ЦТП на вул. Стрийській, 53, Стрийській, 59, Стрийській, 69, бойлерної на вул. Гашека, 17 (надалі-договір), відповідно до умов якого відповідач доручає, а позивач бере на себе зобовязання з технічного обслуговування обладнання центральних теплових пунктів (ЦТП) на вул. Стрийській, 53, Стрийській, 59, Стрийській, 69, бойлерної на вул. Гашека, 17.

Згідно п. 2.4 договору, усі розрахунки по цьому договору проводяться щомісячно на підставі акту прийому здавання до 5-го числа місяця, наступного за звітним. При відсутності оплати у вказаний термін позивач, повідомивши відповідача, на протязі пяти днів припиняє обслуговування.

У відповідності до п. 3.2.3 договору відповідач зобовязаний оплачувати позивачу кошти за виконані роботи згідно актів виконаних робіт.

В порушення умов договору, відповідач свої договірні зобовязання щодо оплати виконаних позивачем робіт не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 168 361, 02 грн.

09.07.2015 р. позивач на адресу відповідача надіслав претензію про необхідність погашення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 168 361, 02 грн., яку останній просить стягнути з відповідача на свою користь.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту виконання робіт, оскільки акти виконаних робіт підписані в односторонньому порядку та доказів надсилання їх позивачем на адресу відповідача суду не надано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом встановлено, що 01.01.2015 р. між сторонами був укладений договір на технічне обслуговування в опалювальний період ЦТП на вул. Стрийській, 53, Стрийській, 59, Стрийській, 69 бойлерної на вул. Гашека, 17, відповідно до умов якого відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобовязання з технічного обслуговування обладнання центральних теплових пунктів (ЦТП) на вул. Стрийській, 53, Стрийській, 59, Стрийській, 69, бойлерної на вул. Гашека, 17.

За умовами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Згідно п. 2.4 договору усі розрахунки по цьому договору проводяться щомісячно, на підставі акту прийому здавання до 5-го числа місяця, наступного за звітним.

У відповідності до п. 3.2.3 договору, відповідач зобовязаний оплачувати позивачу кошти за виконані роботи згідно актів виконаних робіт.

В порушення п. 3.2.3 договору, відповідач свої договірні зобовязання щодо оплати виконаних позивачем робіт не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 168 361, 02 грн.

З посиланнями представника відповідача про те, що позивачем не доведено факту виконання робіт, оскільки акти виконаних робіт підписані в односторонньому порядку та доказів надсилання їх позивачем на адресу відповідача суду не надано, суд не погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, акти надання послуг № 123 від січня 2015 р. та № 559 від 30.04.2015 р. підписані двома сторонами, без жодних зауважень з боку відповідача. Акти надання послуг № 255 від 28.02.2015 р. та № 426 від 31.03.2015 р. відповідачем не підписані, однак на супровідних листах про їх надіслання відповідачу, стоїть відмітка останнього про їх отримання (11.03.2015 р., 08.09.2015 р.).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що при відсутності на протязі 10 днів з моменту отримання, вмотивованої відмови від підписання актів виконаних робіт зі сторони відповідача, роботи вважаються такими що прийняті та підлягають оплаті.

Таким чином, зважаючи на те, що представником відповідача не надано доказів письмової відмови від підписання актів, які були ним отримані, не зазначено причин відмови від їх підписання, тому виконані позивачем роботи вважаються такими, що прийняті відповідачем, а відтак підлягають оплаті останнім.

Оскільки, відповідачем не надано доказів оплати виконаних позивачем робіт, та не зазначено правових підстав, що свідчать про відсутність обовязку щодо їх оплати, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, а відтак підлягають до задоволення.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір покладається на нього повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (79016, м. Львів, вул. Шевченка, 3-а, ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) суму в розмірі 170 886, 43 грн., з них:

- 168 361, 02 грн. - основного боргу;

- 2 525, 41 грн. - судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 15.01.2016 року.

Суддя Манюк П.Т.