ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.16р. Справа № 904/8420/14
Розглядається заява Дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. П'ятихатки

про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.14р.

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. П'ятихатки

про стягнення 1 508 061,50 грн. за поставлений природний газ

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 14-138 від 13.05.14р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 1 від 12.01.16р.;

ОСОБА_3, представник за довіреністю № 2 від 12.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.14р. у справі № 904/8420/14 позов задоволено частково, вирішено стягнути з Дочірнього підприємства "П'ЯТИХАТКИТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" 1 119 059,22 грн. основного боргу, 100 000,00 грн. пені, 50 624,58 грн. 3 % річних, 186 382,97 грн. збитків від інфляції, 30 161,23 грн. - судового збору.

06.01.15р. на виконання вищезазначеного рішення видано наказ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.15р. відстрочено виконання рішення суду на строк до 30.11.15р.

31.12.15р. до суду від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання рішення рівними частинами у період з 01.01.16р. по 31.12.16р. Заява обґрунтована наявністю обставин для надання розстрочки виконання рішення, а саме:

- загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) в разі погашення заборгованості за природний газ в повному обсязі;

- продаж майна боржника з метою погашення заборгованості призведе до незворотних наслідків - припинення теплопостачання;

- неможливість виконання усіх зобов'язань підприємства, в тому числі з виплати заробітної плати, поточних податкових зобов'язань та згідно затвердженого графіку розстрочення, а також - з оплати за спожитий природний газ;

- сезонний характер здійснення теплопостачання;

- сума, яка присуджена до стягнення за рішення суду також складається з неустойки;

- діяльність відповідача здійснюється за регульованим тарифам.

Ухвалою господарського суду від 05.01.16р. прийнято вищезазначену заяву до розгляду та призначено її розгляд у засіданні на 14.01.16р.

14.01.16р. повноважний представник позивача усно просив суд відмовити відповідачу у задоволені поданої заяви, оскільки надання відповідачу розстрочки подовжує період відновлення порушеного права позивача (стягувача).

Повноважні представник відповідача подану заяву підтримали та просили суд задовольнити її у повному обсязі, виходячи з підстав викладених у заяві.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви про розстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що відстрочка або розстрочка подовжує період відновлення порушеного права позивача (стягувача), при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.05р. у справі "Чижов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарським судом враховано, що відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, в розумінні ст. 617 Цивільного кодексу України обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Більше того, слід зазначити, що відповідно до ст. 42 та абзацу 5 ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Господарський суд бере до уваги обставини скрутного матеріального становища позивача, забезпечення позивачем національної економіки та населення природним газом, постачання позивачем за Договором імпортованого природного газу, закупленого за зовнішньоекономічними контрактами, умовами яких встановлені строки розрахунків.

З огляду на це, господарський суд вважає, що наведені відповідачем (заявником) обставини передусім є наслідком господарської діяльності відповідача, його власного комерційного розрахунку та ризику, а не виникли в силу якихось обєктивних та незалежних від боржника обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.05.15р. у справі № 5019/117/11.

Крім того, існуючі процеси в економіці Україні негативно впливають також і на позивача, тому надання відповідачу розстрочки виконання рішення не відповідатиме принципам рівності сторін перед законом та судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.15р. по справі № 904/1226/15.

Господарський суд також бере до уваги той факт, що відповідачу ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.14р. у справі № 340вр-14/804/14596/13-а надано відстрочку та розстрочку виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.13р. по справі № 804/14596/13-а щодо стягнення на корить Верхньодніпровської ОДПІ заборгованості у розмірі 1 306 329,32 грн. Так, вказаною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.14р. відповідачу розстрочено сплату податкового боргу до 01.12.19р.

Таким чином, відповідачем (заявником) не доведено наявності виключних обставин, виняткового випадку для надання розстрочки виконання судового рішення.

Господарський суд також прийняв до уваги той факт, що постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 11.08.15р. та ухвалою господарського суду від 21.12.15р. по даній справі відповідачу було відмовлено у наданні розстрочки виконання рішення з урахуванням настання негативних наслідків надання розстрочки виконання рішення для позивача .

У звязку з недоведеністю відповідачем (заявником) неможливості виконання рішення у встановлений строк та недоведеністю обставин, які б обумовили необхідність та доцільність розстрочки виконання рішення, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Дочірнього підприємства "П'ятихаткитеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.14р. - відмовити.

Суддя ОСОБА_4