ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Господарський суд Одеської області у складі: судді Петренко Н.Д. при секретарі Мурачашвілі Х.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №916/4529/15Справа № 916/4529/15
за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 153 407 грн. 85 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про дату, час та місце засідання суду повідомлений належним чином

від відповідача: не з'явився; про місце та час судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але ухвали суду повернуто поштою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату та місце судових засідань та розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по Договору оренди від 13.03.2013р. у розмірі 6 785 доларів США, що становить 153 407 грн. 85 коп. (за курсом НБУ 1 долар США = 22 грн. 61 коп. станом на 22.10.2015р.).

Відповідач письмових заперечень щодо позову до суду не надав.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

25 березня 2013р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Позикодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Користувач) був укладений Договір позики, згідно якого, Позикодавець зобов'язався передати в безвідплатне тимчасове користування Користувачу приміщення (Майно), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 109,1 кв.м. Майно передається для використання користувачем на строк до 15 березня 2016р. Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання.

Відповідно до п. 1.4. Договору позики при передачі Майна в безвідплатне тимчасове користування сторони складають Акт приймання-передачі (Додаток №1), в якому зазначається стан Майна, його недоліки, ушкодження та несправності, якщо такі є. акт приймання-передачі є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 2.3. Договору позики Користувач має право передавати в найм (оренду) Майно на власний розсуд без згоди Позикодавця.

Того ж дня, 25 березня 2013р. Сторонами було складено акт приймання-передачі приміщення за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 109,1 кв.м.

25 березня 2013р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) був укладений Договір оренди, згідно якого, Орендодавець зобов'язався надати Орендарю в тимчасове користування частину приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (Приміщення). Загальна площа, частини Приміщення, яке передається в оренду складає: 53,7 кв.м. Цей Договір вступає в силу з 25.03.2013р. та діє до 15.03.2016р.

Відповідно до п. 2.1. Договору оренди Приміщення повинно бути передано Орендодавцем та прийнято Орендарем по Акту приймання - передачі майна (Додаток №1), який підписується одночасно з Договором оренди.

Згідно п.2.3. Договору оренди в момент підписання Договору та Акту приймання - передачі, Орендодавець передає Орендарю ключі від орендованого приміщення, після чого Орендарю та його персоналу забезпечується вільний доступ до об'єкту оренди.

Відповідно до п. 4.1. Договору оренди розмір орендної плати складає суму, еквівалентну 1515 доларів США в місяць; розрахунки проводяться в національній валюті України - гривнях, по курсу продажу валюти АТ "УкрСиббанку" на день здійснення платежу.

Згідно п. 4.2. Договору оренди орендна плата здійснюється не пізніше 15 числа поточного місяця.

01квітня 2013р. Сторонами Договору оренди було складено та підписано Акт прийому-передачі, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду вказане приміщення.

01 квітня 2014р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) було укладено Додаткову угоду до Договору оренди від 25.03.2013р., згідно якої розділ 4 Договору додали наступними пунктами: - п. 4.6. за домовленістю Сторін сума орендної плати за період з 01.04.2014р. до 01.10.2014р. складає 15 150 грн. в місяць; - п. 4.7. з 01.10.2014р. орендна плата розраховується на умовах п. 4.1. Договору.

Позивач зазначає, що він належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Договором, та надав відповідачу предмет оренди у придатному стані, забезпечив безперешкодний доступ відповідача та його персоналу до вказаного приміщення. В порушення умов договору, відповідач систематично не виконував свої зобов'язання за Договором оренди, за деякі місяці сплачено не в повному обсязі, а за останній місяць Орендарем не було сплачено взагалі, у зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі 6785 доларів США, що становить 153 407 грн. 85 коп. (за курсом НБУ 1 долар США = 22 грн. 61 коп. станом на 22.10.2015р.).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ст. 612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2013р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Позикодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Користувач) був укладений Договір позики, згідно якого, Позикодавець зобов'язався передати в безвідплатне тимчасове користування Користувачу приміщення (Майно), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 109,1 кв.м. Майно передається для використання користувачем на строк до 15 березня 2016р.

Відповідно до п. 1.4. Договору позики при передачі Майна в безвідплатне тимчасове користування сторони складають Акт приймання-передачі (Додаток №1), в якому зазначається стан Майна, його недоліки, ушкодження та несправності, якщо такі є. акт приймання-передачі є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 2.3. Договору позики Користувач має право передавати в найм (оренду) Майно на власний розсуд без згоди Позикодавця.

Того ж дня, 25 березня 2013р. Сторонами було складено акт приймання-передачі приміщення за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 109,1 кв.м.

25 березня 2013р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) був укладений Договір оренди, згідно якого, Орендодавець зобов'язався надати Орендарю в тимчасове користування частину приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (Приміщення). Загальна площа, частини Приміщення, яке передається в оренду складає: 53,7 кв.м.

Відповідно до п. 2.1. Договору оренди Приміщення повинно бути передано Орендодавцем та прийнято Орендарем по Акту приймання - передачі майна (Додаток №1), який підписується одночасно з Договором оренди.

Згідно п. 2.3. Договору оренди в момент підписання Договору та Акту приймання - передачі, Орендодавець передає Орендарю ключі від орендованого приміщення, після чого Орендарю та його персоналу забезпечується вільний доступ до об'єкту оренди.

Відповідно до п. 4.1. Договору оренди розмір орендної плати складає суму, еквівалентну 1515 доларів США в місяць; розрахунки проводяться в національній валюті України - гривнях, по курсу продажу валюти АТ "УкрСиббанку" на день здійснення платежу.

Згідно п. 4.2. Договору оренди орендна плата здійснюється не пізніше 15 числа поточного місяця.

01квітня 2013р. Сторонами Договору оренди було складено та підписано Акт прийому-передачі, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду вказане приміщення.

01 квітня 2014р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) було укладено Додаткову угоду до Договору оренди від 25.03.2013р., згідно якої розділ 4 Договору додали наступними пунктами: - п. 4.6. за домовленістю Сторін сума орендної плати за період з 01.04.2014р. до 01.10.2014р. складає 15 150 грн. в місяць; - п. 4.7. з 01.10.2014р. орендна плата розраховується на умовах п. 4.1. Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Договором, та надав відповідачу предмет оренди у придатному стані, забезпечив безперешкодний доступ відповідача та його персоналу до вказаного приміщення. В порушення умов договору, відповідач систематично не виконував свої зобов'язання за Договором оренди, за деякі місяці сплачено не в повному обсязі, а за останній місяць Орендарем не було сплачено взагалі, у зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі 6785 доларів США, що становить 153 407 грн. 85 коп. (за курсом НБУ 1 долар США = 22 грн. 61 коп. станом на 22.10.2015р.).

За таких обставин, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по Договору оренди від 13.03.2013р. у розмірі 6 785 доларів США, що становить 153 407 грн. 85 коп. (за курсом НБУ 1 долар США = 22 грн. 61 коп. станом на 22.10.2015р.).

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач доказів повного та належного виконання своїх зобов'язань за Договором не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65086, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65020, АДРЕСА_2, реєстраційний номер в ЄДР 1) заборгованість по Договору оренди від 13.03.2013р. у розмірі 6 785 доларів США, що становить 153 407 (сто п'ятдесят три тисячі чотириста сім) грн. 85 коп. (за курсом НБУ 1 долар США = 22 грн. 61 коп. станом на 22.10.2015р.), витрати по сплаті судового збору у сумі 2 301 (дві тисячі триста одна) грн. 12 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 січня 2016р.

Суддя Н.Д. Петренко