ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2016 р.Справа № 922/2942/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Першого заступника прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", м. Харків
про стягнення 1701913,00 грн.
за участю представників:

прокурора - Кондратюк Н.А., службове посвідчення № 023324 від 03.12.2013 року;

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 01/01-25/08-18 від 04.01.2016 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області у липні 2014 року звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвест" про стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства у розмірі 1701913,00 грн. за видобування 35500 куб.м підземних вод для водопостачання на госпитні, виробничі потреби та передачі абонентам з двох артезіанських свердловин глибиною 50 та 56 м, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 1, без отримання спеціального дозволу на користування надрами у період з 01.02.2012 по 31.03.2014.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.09.2014 у справі № 922/2942/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 у справі № 922/2942/14 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на користь бюджету шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення законодавства про відходи у сумі 1701913,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2014 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 у справі № 922/2942/14 частково задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 08.09.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 у справі № 922/2942/14 Господарського суду Харківської області скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для нового розгляду господарської справи № 922/2942/14 призначено головуючого суддю (суддю - доповідача): Жиляєва Є.М., на підставі чого, керівником апарату суду складено та підписано відповідний Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.11.2015 року справу № 922/2942/14 призначено до розгляду у судовому засіданні на 08 грудня 2015 р. о 10:40год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2015 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 48605) задоволено та розгляд справи № 922/2942/14 відкладено на 14 грудня 2015 р. о 12:40год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 грудня 2015 року зазначено, що клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості позивача або 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної служби геології та надр України (вх. № 49976 від 14.12.2015 р.) буде розглянуто у наступному судовому засіданні та розгляд справи № 922/2942/14 відкладено на 12 січня 2016 р. о 12:40год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

14.12.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 51352) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

24.12.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли заперечення на клопотання про залучення третьої особи (вх. № 51350), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Запис розгляду судової справи 12.01.2016 року здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: КП Діловодство спеціалізованого суду. Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер СІСХ-09257.

Прокурор в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлений прокурором позов підтримав повністю.

Відповідач явку уповноваженого представника з належним чином оформленими повноваженнями в призначене судове засідання не забезпечив. Натомість, в судове засідання з'явився представник ОСОБА_2 за довіреністю № 2 від 12.01.2015 р., чинність якої закінчилась 31.12.2015 року.

Розглянувши клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості позивача або 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної служби геології та надр України (вх. № 49976), заслухавши думку присутніх в судовому засіданні прокурора та позивача, які заперечували проти його задоволення, господарський суд дійшов до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Отже, особа, яку бажає залучити до участі у справі як третя особа без самостійних вимог по справі про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води), має знаходитися з однією зі сторін, в даному випадку із позивачем у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Причому предмет спору повинен бути за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору.

Відтак, не є можливим покладення на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-яких матеріально-правових обов'язків, а також установлення чи захист їхніх прав. Тобто є неможливим винесення рішення або ухвали суду про права чи обов'язки цих третіх осіб.

Відповідно до "Положення про Державну службу геології та надр України", затвердженого указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 391/2011 та "Положення про Державну екологічну інспекцію України", затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 №454, до повноважень як Держекоінспекції так і до Держгеонадр України входить здійснення державного нагляду (контролю) щодо наявності або відсутності дозволу на користування надрами.

Однак, відповідно до приписів ст. 61 Кодексу України про надра, ст.ст. 20-2. 68.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та п. 1.4 ОСОБА_3, виключно Держекоінспекція має право вживати заходи інспекційного реагування в частині нарахування шкоди внаслідок самовільного користування надрами (підземні води).

На підставі викладеного та враховуючи, що даний спір про стягнення шкоди жодним чином не може вплинути на права або обов'язки Держгеонадр України, господарський суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості позивача або 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної служби геології та надр України (вх. № 49976).

За висновками суду, матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим господарська справа № 922/2942/14 розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, враховуючи вказівки постанови Вищого господарського суду України від 23.12.2014 року та 20.10.2015 року у даній справі, господарський суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінвест" (перетворено у Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест") та Харківською міською радою 30.01.2008 укладено договір оренди земельної ділянки по вул. Велозаводська, 1 м. Харкова, площею 9,1414 га, землі промисловості. Договір оренди землі зареєстровано 11.04.2008 за № 37 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" у Державному реєстрі земель. Додатковою угодою до договору оренди землі внесено зміни у договір оренди землі від 30.01.2008 року щодо зміни орендаря земельної ділянки на Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" та продовжено строк дії договору до 01.02.2017.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на праві власності належать об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 1, які передано в оренду ТОВ "Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг" на підставі договору оренди № Апи 14.07 від 29.12.2007, № Апи 2.12/Аки 2.12 від 09.04.2012.

Державною екологічною інспекцією у Харківській області, відповідно до статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (у редакції на час здійснення перевірки), Закону України "Про основні задачі державного нагляду (контролю), у сфері господарської діяльності" та згідно з наказом від 16.04.2014 № 568/01-04, у період з 17.04.2014 по 13.05.2014, проведено позапланову перевірку ТОВ "Завод "Будінвест", у межах якої встановлено порушення вимог статей 19, 21, 23 Кодексу України про надра, статей 44, 49 Водного кодексу України, що підтверджується актом перевірки № 568/01-04/06-09.

Перевіркою встановлено, що видами діяльності ТОВ "Завод "Будінвест" за КВЕД є: виробництво неметалевих мінеральних виробів, роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, вантажний автомобільний транспорт, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, надання в оренду й експлуатації власного чи орендованого нерухомого майна.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" у порушення вимог статей 16, 19, 21 Кодексу України про надра, відповідно до даних статистичної звітності 2-ТГ1 (водгосп) за 2012-2014 роки, з двох артезіанських свердловин за період з 01.02.2012 по 31.03.2014 здійснило, у тому числі на виробничі потреби забір 35500 куб.м води, за період з 01.02.2012 по 31.12.2012 13700 куб.м, з 01.01.2013 по 31.12.2013 19000 куб.м, з 01.01.2014 по 31.03.2014 - 2800 куб.м, без спеціального дозволу на користування надрами.

Державною екологічною інспекцією у Харківській області 19.05.2014 внесено припис № 06-222-126, яким генерального директора ТОВ "Завод "Будінвест" зобов'язано здійснити ряд заходів направлених на отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), та до отримання вказаного дозволу керівника зобов'язано не перевищувати ліміти надані дозволом на спеціальне водокористування від 19.04.2013 Укр № 6396 А/Хар. Припис направлено на адресу відповідача 19.05.2014.

Відповідно до норм, передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства щодо охорони та раціонального використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України № 389 від 20.07.2009 (зі змінами згідно з наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011 N 220, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.07.2011 за N 881/19619) Державною екологічною інспекцією у Харківській області нараховано шкоду за самовільне користування надрами (підземною водою), яка становить 1701913,00 грн.

Розрахунки шкоди, заподіяні державі внаслідок самовільного користування надрами (підземною водою) та самовільного водокористування води з водного об'єкту, з претензією № 133 від 25.06.2014 надіслано відповідачу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до статті 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Відповідно до статті 21 Кодексу України про надра, надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з органами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Державного комітету України по нагляду за охороною праці та Міністерства охорони здоров'я України на місцях.

Згідно зі статтею 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 65 Кодексу України про надра встановлено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно із законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Згідно зі статтею 67 Кодексу України про надра, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України, водні ресурси - обсяги поверхневих, підземних і морських вод відповідної території, а водокористування - це використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Згідно зі статтею 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до статті 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Згідно зі статтею 110 Водного кодексу України, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законодавством України.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завданими внаслідок порушення водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від сплати збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Відповідно до частин 4, 5 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно зі статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Досліджуючи та надаючи правову оцінку змісту дозволів на спеціальне водокористування Укр. № 5646 А/Хар., який 30.12.2011 видано ЗАТ "Будінвест" зі строком дії до 31.12.2014 (а.с. 51-52), Укр. № 6396 А/Хар., який 19.14.2013 видано ТОВ "Завод "Будінвест" зі строком дії до 31.12.2014 (а.с. 53-54), господарський суд зазначає про наступне.

Як вже зазначалося вище, у період з 17.04.2014 р. по 13.05.2014 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області (надалі Держекоінспекція) на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 4.5,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в діяльності відповідача, за результатами якої складено відповідний акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 568/01-04/06-09.

Господарський суд вважає за необхідне наголосити, що зазначений вище акт перевірки № 568/01-04/06-09 від 14.05.2014 у судовому порядку не скасовано, зазначений акт є обов'язковим для сторін у справі, припис у справі не спростовано.

Згідно з п. 4.22. та п. 4.24. наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 № 464 "Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2009 р. за № 18/16034 (надалі Порядок ), на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у разі, якщо посадова особа або уповноважений нею представник суб'єкта господарювання відмовляється від отримання приписів особисто, припис відправляється рекомендованим листом.

Таким чином, Держекоінспекцією 19.05.2014 року винесено припис № 06-22-126 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планової перевірки, зокрема щодо отримання дозволу на користування надрами.

Припис від 19.05.2014 року № 06-22-126 в цілому у судовому порядку також не спростовано.

З акту перевірки вбачається, що водопостачання ТОВ "Завод "Будінвест" здійснюється на виробничі потреби, а саме: виробництво будівельних матеріалів (асфальтобетон, бетон, тротуарна та фасадна плитка, бітум та інше). Крім того, водопостачання здійснюється з метою передачі підземних вод іншим абонентам. Дане суперечить нормам ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра.

Так, у підприємства в наявності дозвіл на спеціальне водокористування від 19.04.2013 №6396 А/Хар., виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, з терміном дії до 31.12.2014 року.

Відповідно до п. 5 вищевказаного дозволу, метою видобування підземних вод є госпитні, виробничі потреби та передача абонентам. Згідно із вказаним дозволом на спеціальне водокористування основні показники діяльності об'єкта - водокористувача: виробництво будівельних матеріалів (асфальтобетон, тротуарна та фасадна плитка, бітум та інше).

Відповідно до п.п. е) п. 6 дозвіл на спеціальне водокористування від 19.04.2013 р. №6396 А/Хар., об'єми та категорії переданої води іншим підприємствам і організаціям, які скидаються на ЗПЗ, накопичувачі та інше: скид стічних вод до каналізаційних мереж - 24.29 м3/добу, 6,41 тис.м3/рік, питна вода передається абонентам - 2,67 м3/добу. 0.705 тис. м3/рік.

Також, у ТОВ "Завод "Будінвест" в наявності дозвіл на спеціальне водокористування від 30.12.2011 р. №30.12.2011 А/Хар., виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області ЗАТ "Будінвест", з терміном дії до 31.12.2014 року.

Відповідно до п. 5 вказаного дозволу, метою видобування підземних вод є госпитні, виробничі потреби та передача абонентам. Згідно із вказаним дозволом на спеціальне водокористування основні показники діяльності об'єкта - водокористувача: виробництво будівельних матеріалів (асфальтобетон, тротуарна та фасадна плитка, бітум та інше).

Відповідно до п.п. е) п. 6 дозвіл на спеціальне водокористування від 19.04.2013 №6396 А/Хар., об'єми та категорії переданої води іншим підприємствам і організаціям, які скидаються на ЗПЗ. накопичувачі та інше: скид стічних вод до каналізаційних мереж - 24,29 м3/добу, 6,41 тис.м3/рік, питна вода передається абонентам - 2,67 м3/добу, 0,705 тис. м3/рік.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", у разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Таким чином вбачається, що ТОВ "Завод "Будінвест" із власних 2-х артезіанських свердловин передає питну підземні воду іншим абонентам та використовує підземну воду на виробничі потреби, що також підтверджується звітами за формою №2-ТП (водгосп), форма яких затверджена наказом Держкомстату України від 30.09.1997 № 230.

Згідно з приписами п.п. 3.7, З.8.. 5.З., 5.5. 5.7.. 5.8., 5.10., 5.11. Інструкції щодо заповнення форми № 2-ТП (водгосп), затвердженої Наказом Держкомстату України від 30.09.1997 №230, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 жовтня 1997 р. за № 480/2284 в окремих графах таблиці 1 (заповнюються в звітах за кожний квартал) в порядку їх нумерації вказуються: гр. "В" (тип джерела водопостачання) проставляється у відповідності з п.3.7.- 60 - Підземний водоносний горизонт; гр. "Д" - (код категорії якості) забраної або одержаної води вказується згідно з п.3.8 - ПО - господарсько-питні потреби сільського населення, тваринницькі комплекси, ремонтні майстерні, технічне обслуговування автотранспорту і механізмів тощо (наростаючим підсумком з початку року); гр. 2 - обсяг забраної води із джерела або одержаної від іншого водокористувача води (в тому числі зворотні) в цілому за квартал (наростаючим підсумком з початку року); гр. 3-5 - обсяг забраної або одержаної води по місяцях звітного кварталу; гр. 8-9 - сумарні за квартал обсяги води (ліміти і фактичні), використаної водокористувачем, що звітує (наростаючим підсумком з початку року); гр. 10-13, 15 - обсяги використаної води на відповідні потреби водокористувачем, що звітує (в сумі повинні дорівнювати даним гр.9) (наростаючим підсумком з початку року).

Відповідно до п. 5.11 Інструкції, показник гр. 11 враховує повний обсяг використаної води для виробничих (технічних) потреб, включаючи обсяг свіжої води, що надходить на підживлення систем оборотного водопостачання (наростаючим підсумком з початку року).

Крім того, основними видами діяльності підприємства відповідача є: Код КВЕД 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у. (основний); Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

Враховуючи виявлені факти порушення природоохоронного законодавства в діяльності у відповідача, Держекоінспекцією зроблено висновок про користування надрами без відповідного дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.ст. 16,19,21 Кодексу України про надра.

Таким чином, суд констатує, що у період з 01.02.2012 р. по 31.03.2014 р. підприємство відповідача здійснювало самовільне користування надрами (підземні води). Об'єми забраної води за вказаний період встановлений Держекоінспекцією у відповідності до форми 2-ТП (водгосп) та дорівнює 355500.00 м3.

Відповідно до п. 1.4. "ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. №767/16783 (із змінами згідно наказу Мінприроди України № 220. надалі-Методика), ця ОСОБА_3 застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону на раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і на підставі цієї ОСОБА_3, розраховують розмір відшкодування збитків.

Відповідно до п. 9.1 ОСОБА_3, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн., здійснюється за формулою: 3сам = 100 х W х Тар, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), куб.м; Тар - розмір, грн/100 куб. м. аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 куб. м. аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника «Інші водні об'єкти», встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Тариф на підземну воду (ставка збору за спеціальне використання води) у відповідності до ст. 325 ПКУ у редакції 2014 року складав 53,47 коп./м3.

Пункт 9.2. Методики передбачає, що фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Так, перевіркою встановлено, що підприємство з 2012-2014 роки здійснювало самовільне користування надрами (підземні води), у зв'язку з чим коефіцієнт «W» відповідно до звітів за формою № 2-ТП(водгосп) - 35500 м, що дорівнює - 1701913,00 грн.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 5 травня 1997 р. № 432 "Про затвердження Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр", корисні копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, на поверхні землі, у джерелах вод і газів, на дні водоймищ, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини

Згідно з Постановою Кабінету міністрів України від 12 грудня 1994 р. N 827, підземні води: мінеральні (лікувальні, лікувально-столові, природні столові, питні (для централізованого водопостачання, для нецентралізованого, водопостачання), промислові, технічні, теплоенергетичні входять до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.

Окрім цього, згідно з ГОСТ 17.1.1.04-80 "Класифікація підземних вод за цілями водокористування", затверджених постановою Державного комітету СРСР по стандартам № 1452 від 31.03.1980 р., до промислових потреб відноситься забезпечення водою виробничих процесів, а до господарсько-побутових потреб належать: господарсько-питне водопостачання (централізоване та нецентралізоване) територій житлової забудови та громадських будівель міських промислових районів та сільськогосподарських районів: кондиціонування повітря в громадських та житлових будівлях; полив та миття територій населених пунктів (вулиць, площ, зелених насаджень), робота фонтанів тощо:, полив посадок в міських та селищних теплицях і парниках; інші потреби і в тому числі гасіння пожеж, промивання водопровідних та каналізаційних мереж).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач у ході здійснення господарської діяльності прісні підземні води використовує для виробничих, госпитних потреб та передача абонентам, що також підтверджується Дозволами на спеціальне водокористування № 5646А/Хар. та № 6396 А/Хар. метою водокористування є виробничі, госпитчі потреби та передача абонентам та звітами форми № 2-ТП (водгосп).

Згідно з ст. 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться, в межах території України, природні ресурси континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до приписів ст. 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння. Відповідно до ст. 2 даного кодексу завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з мстою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій га громадян.

Відповідно до ст. 56 Кодексу України про надра, основними вимогами з галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування; недопущення самовільного користування надрами.

Згідно з вимогами ст. 19 Кодекс України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише наявності у них спеціального дозволь на користування ділянкою надр. Право па користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до ст. 21 даного Кодексу, надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з Постановою Кабінету міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615 "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами", дозволи надаються на такі види користування надрами: видобування корисних копалин; тощо.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Реалізація землекористувачами або землевласниками права видобувати підземні води без спеціального дозволу, передбаченого статтею 23 Кодексу України про надра, можлива за наявності певних умов: по-перше, при наявність права на земельну ділянку, по-друге. при видобуванні води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, по-третє, за умови не перевищення ліміту видобування підземних вод (не більше 300 м. куб. на добу).

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в розмірі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. В свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Застосовуючи до спірних правовідносин ст.23 Кодексу України про надра необхідно встановлювати: наявність прав відповідача на земельну ділянку, чим ці права підтверджено; чи видобував відповідач воду для власних потреб, чи було перевищено відповідачем ліміт видобування. За відсутності хоча б однієї з перелічених умов вказана норма закону не підлягає застосуванню.

- щодо наявності права відповідача на земельну ділянку та чим ці права підтверджено: згідно акту перевірки № 568/01-04/06-09 у відповідача в наявності договір оренди земельної ділянки зареєстрований за № 37. де розташовані артезіанські свердловини.

- щодо видобування відповідачем води для власних потреб: відповідно до п. 5 дозволу на спеціальне водокористування Укр.№46396/Хар. метою користування підземною водою є госппобутові, виробничі потреби та передача абонентам, а саме виробництво будівельних матеріалів.

Крім того, відповідно до звітів про використання води за 2012, 2013 роки за формою №2-ТГІ(водгосп), що є суворою звітністю, товариство зазначає та звітує, що фактично використало воду із свердловини на виробниче водопостачання та передачу іншим абонентам, тобто на виробництво будівельних матеріалів. Таким чином, ТОВ "Завод "Будінвест" використовує підземну воду не тільки для власних потреб.

Щодо перевищення відповідачем ліміту видобування води суд вважає за необхідне зазначити, що актом перевірки зафіксовано факт перевищення добового ліміту встановленого дозволом на спеціальне водокористування.

На підставі викладеного вбачається, що відсутні підстави для застосування норми ст. 23 Кодексу України про надра до правовідносин ТОВ "Завод "Будінвест".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховною суду України по справі №922/2610/14 від 01.04.2015 р.

Крім того, на діяльність по забору та передачу питної підземної води іншим абонентам розповсюджується дія ст. 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що акт перевірки № 568/01-04/06-09 не містить даних щодо використання підземної води для виробничих потреб, а саме виробництва будівельних матеріалів (асфальтобетон, бетон, тротуарна плитка, бітум та інше), суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 1.3 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовищ України № 464 від 10.09.2009 року "Про затвердження Порядку організації на проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства", акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

На підставі викладеного вбачається, що акт перевірки № 568/01-04/06-09 у відповідності до вимог п. 1.3 наказу № 464 не повинен містити інформацію про фактичну виробничу діяльність із використанням підземної води.

Також, господарський суд звертає увагу відповідача на те, що акт перевірки № 568/01-04/06-09 містить загальну характеристику щодо виду діяльності, а саме виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у. та мету водокористування - виробнича.

Одночасно, суд вважає за необхідне наголосити, що спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобуванні підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання. Таким чином, встановлення фактичного використання підземних вод у виробничій діяльності для нарахування шкоди внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) не є обов'язковим.

Крім того, обов'язок відповідача щодо отримання дозволу на користування надрами підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 №К/800/63328/14 (справа № 820/13570/14), якою чітко визнано законним пункт 5 припису від 19.05.2014 р. № 06-22-126 винесеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області ОСОБА_3 про зобов'язання ТОВ "Завод "Будінвест" отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

Відповідно до вимог ч. З ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стосовно тверджень відповідача, що прокурор не зазначив в позовній заві, в чому саме полягають збитки, які заподіяні державі, господарський суд зазначає про наступне.

Шкода завдана порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища характеризується як загальними ознаками "шкоди", так і особливими, які властиві лише екологічній шкоді. Загальне визначення шкоди зводиться до віднесення до неї будь-якого знецінення, погіршення, зменшення, знищення блага, що охороняється законом, або ж до розуміння її як несприятливих наслідків, що виникають у результаті порушення майнових або особистих немайнових прав потерпілого. Відповідно до цього визначається й екологічна шкода як сукупність негативних змін у якості та структурі навколишнього природного середовища, або його окремих елементів: псування, знищення, руйнування об'єктів природи, порушення екологічних зв'язків і систем, загальне погіршення стану природного середовища тощо.

Згідно з ст. 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на Узагальнення судової практики від 01.01.2009 р. Вищого господарського суду України "Про результати вивчення та узагальнення судової практики вирішення господарськими судами спорів, пов'язаних з охороною навколишнього природного середовища" (надалі Узагальнення) основною причиною виникнення спорів у цій категорії правовідносин стало заподіяння шкоди державі внаслідок недотримання підприємствами, установами й організаціями вимог екологічного законодавства при здійсненні господарської діяльності.

Так, відповідно до частини 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно з п 3.1. Узагальнень, стаття 1166 Цивільного кодексу України не містить визначення шкоди, а стаття 22 цього ж Кодексу передбачає відшкодування шкоди в натурі або відшкодування збитків (за умови їх доведення). У спеціальному законодавстві про охорону навколишнього природного середовища ці поняття підміняються, що є основною проблемою при розгляді цієї категорії спорів.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу передбачені статтями 1166 та 1187 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр: додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Статтею 65 Кодексу регламентовано що, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у: самовільному користуванні надрами.

Згідно з ст. 67 Кодексу, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Таким чином, шкода полягає у незаконному вичерпанні, знищенні надр (підземних вод) унаслідок чого можуть погіршуватися екологічні умови життєдіяльності людини, погіршуватися стан інших об'єктів природи.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що застування Держекоінспекцією "ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. № 389, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. №767/16783 (із змінами згідно наказу Мінприроди України № 220, надалі-Методика) для нарахування шкоди не відповідає вимогам чинного законодавства, господарський суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до ст. 239 Господарського кодексу України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

На підставі викладеного та враховуючи, що стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного є позадоговірною шкодою та не віднесена цим Кодексом до адміністративно-господарських санкцій. Держекоінспекція не порушила норму встановлену ст. 238 ГК України.

З огляду на відсутність спеціального закону, застосування ОСОБА_3 не суперечить приписам природоохоронного законодавства України, оскільки:

Відповідно до статті 67 Кодексу України про надра, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. При цьому закон, який визначав би порядок та розмір відшкодування шкоди за порушення законодавства про охорону атмосферного повітря, відсутній.

Згідно з приписами частини першої статті 8 ЦК України, у разі якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Враховуючи невизначеність законом порядку та розмірів відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону надр, до таких правовідносин слід застосовувати за аналогією закону положення частини четвертої статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", що регулюють подібні за змістом цивільні відносини.

У статті 3 Кодексу України про надра передбачено, що гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.

Зокрема, частиною четвертою статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Отже, Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" дозволяє врегулювання законодавством України, зокрема й підзаконними нормативними актами, порядку та розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища (в тому числі внаслідок порушення законодавства про охорону надр), а тому обґрунтованим є застосування згаданої ОСОБА_3 до таких правовідносин.

Щодо посилань відповідача на Висновок про умови спеціального водокористування № 117-с від 30.08.2011 р., виданого Харківською комплексною геологічною експедицією Казенного підприємства "Південукргеологія" як ще на один доказ відсутності вини та обв'язку у відповідача відшкодовувати шкоду, господарський суд зазначає про наступне.

Висновок про умови спеціального водокористування, виданого Харківською комплексною геологічною експедицією Казенного підприємства "Південукргеологія" є частиною Дозволу на спеціальне водокористування від 19.04.2013 р. Укр.№ 6396 А/Хар. та від 30.12.2011 Укр.№ 5646 і не містить у собі ознак дозвільного документу, оскільки: відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 321 "Про затвердження Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 р. № 459", дозволи видаються за клопотанням водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яке погоджується: у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами або дочірніми підприємствами НАК "Надра України" за переліком, який затверджує Мінприроди.

На підставі викладеного та враховуючи висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 №К/800/63328/14 (справа № 820/13570/14), висновок № 117-с не може бути доказом відсутності вини відповідача у неотриманні дозволу на користування надрами (підземні води).

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, вони підтверджуються наявними в матеріалах господарської справи доказами, не спростовані відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої, судовий збір у розмірі 34038,26 грн. за вимоги майнового характеру спору у даному разі, покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного Бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (61000, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, ) на користь бюджету, р/р 0010 у Фрунзенському районі міста Харкова 37999669, МФО 851011 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення законодавства про відходи в сумі 1 701 913,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (61000, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 34 038,26 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 16.01.2016 р.

Суддя ОСОБА_4