КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа№ 910/17469/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача Кравчик С.М., дов. від 11.11.2015 №91/2015/11/11-7,

від відповідача 1 Лукяненко М.С., дов. від 28.12.2015 б/н,

від відповідача 2 Невструєв Л.Б., дов. від 04.08.2015 №33,

від відповідача 3 не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 (підписане 18.05.2015)

у справі №910/17469/14 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко»

2. Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест»

3. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

про стягнення 391 266,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - позивач, або ПАТ «Київенерго») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (далі - відповідач 1, або ТОВ «Зелене містечко») про стягнення заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію в сумі 391 266,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 залучено до участі у справі в якості відповідача 2 - Комунальне підприємство капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» та відповідача 3 - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5.

07.04.2015 представник позивача подав заяву, якою уточнив зміст позовних вимог та просив стягнути з Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» заборгованість за самовільно спожиту електричну енергію в сумі 391 266,65 грн.

Місцевим господарським судом зазначена заява позивача прийнята судом до розгляду, виходячи з якої вирішено спір.

Заява про уточнення позовних вимог від 27.04.2015 №93/21/2524 про солідарне стягнення з відповідачів 1, 2 та 3 вартості електричної енергії, спожитої без укладення договору на її постачання, на підставі п.3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18, судом правомірно залишена без розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 у справі №910/17469/14 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено факту здійснення відповідачем 2 - Комунальним підприємством капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» безоблікового споживання електричної енергії, також не доведено, що саме відповідач 2 повинен нести відповідальність за її розкрадання.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального право, що є підставою для скасування рішення. За твердженнями скаржника, місцевим господарським судом прийнято заяву про уточнення позовних вимог від 07.04.2015, яка підписана представником Іващенко О.В., що не мав права на вчинення відповідний дій.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 №09-52/1305/15 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50, пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/17469/14 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Чорної Л.В. у відпустці.

Згідно проведеного повторного автоматизованого розподілу справи №910/17469/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Рябуха В.І., судді: Калатай Н.Ф., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 прийнято апеляційну скаргу до свого провадження, розгляд справи призначено на 25.11.2015.

25.11.2015 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 розгляд апеляційної скарги призначено на 23.12.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 розгляд справи відкладено на 06.01.2016.

30.12.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.01.2016 продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладено розгляд скарги на 20.01.2016.

14.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли письмові пояснення.

18.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача 1 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 23.12.2015.

У судовому засіданні 20.01.2016 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Представники відповідачів 1, 2 у судовому засіданні заперечили доводи апеляційної скарги, просили залиши її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представник відповідача 3 у судове засідання жодного разу не з'явився, про дату та час його проведення повідомлений належним чином.

Стосовно клопотання ПАТ «Київенерго» про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент комунальної власності м. Києва, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено, що вказану особу у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи буде наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, за висновками суду підстави для задоволення вказаного вище клопотання відсутні.

Клопотання ПАТ «Київенерго» про витребування від відповідачів доказів, судом апеляційної інстанції задоволено частково.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1 та 2, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В загальних положеннях Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 31.07.1996 №28 (далі - Правила, або ПКЕЕ) передбачено, що останні регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Відповідно до п.1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

У п.5.1 ПКЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

У разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення (п.7.6 ПКЕЕ).

Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Пунктом 10.2 ПКЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний, в тому числі, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п.6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Акт про порушення - це документ, який фіксує факт здійснення споживачем порушення Правил та/або умов договору. При цьому акт про порушення вважається дійсним за умови, що в ньому зазначено зміст виявленого порушення, він складений на місці виявлення порушення та у присутності представника споживача та якщо він підписаний представником споживача та представником енергопостачальника або містить позначку про відмову споживача від підпису та підписаний трьома представниками енергопостачальника (лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики «Щодо надання роз'яснень» від 05.10.2012 №6291/26/47-12).

При цьому слід зазначити, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16.05.2011 №3-38гс11, термін «споживач електричної енергії», який наведено в пункті 1.2 Правил необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він, окрім осіб, що використовують електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору, також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2013 представниками позивача провідним інженером ВТА Білановим М.В., інженером І кат. ВТА Лавровим В.В., інженером І кат. КДУ Водотовкою О.В. за участю споживача, комерційного директора ТОВ «Зелене містечко» Костенко Д.А. складено акт про порушення №22002, відповідно до якого, перевіркою встановлено, що споживач, ТОВ «Зелене містечко» при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 порушив ст.ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п.1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ.

21.06.2013 представниками позивача: інженерами КДУ Пилипенко В.А., Савенко С.О. та майстром Краковським Є.В. під час повторного обстеження вказаного вище об'єкта за участю споживача, комерційного директора ТОВ «Зелене містечко» Костенко Д.А. складено акт про порушення №24219, відповідно до якого, перевіркою встановлено, що споживач, ТОВ «Зелене містечко», при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 порушив ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п.1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ.

Рішення комісії електропостачальника про нарахування обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника, може прийматись лише щодо власників або користувачів електроустановок.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.05.2014 №914/4296/13.

Тобто, позивач при зверненні до суду має довести що саме ТОВ «Зелене містечко» як особа, яка зазначена в актах про порушення від 18.06.2013 та від 21.06.2013 є особою, яка несе відповідальність за безоблікове використання електричної енергії.

Дослідивши наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено, що ТОВ «Зелене містечко» (яким в актах зафіксовані порушення Правил) або Комунальне підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» (до якого заявлено позовні вимоги) на момент проведення перевірок користувалось приміщенням загальною площею 120 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювало безоблікове використання електричної енергії. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

07.09.2005 між Голосіївською районною в м. Києві радою (власник), Акціонерним товариством закритого типу «Інтер-Контакт» (інвестор 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (інвестор 2) та Комунальним підприємством капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» (підприємство) укладено додаткову угоду №3 до договору від 30.12.2003, відповідно до розд. І якого сторони вирішили внести зміни до договору від 30.12.2003 та викласти його в новій редакції.

У п.1.1 додаткової угоду №3 до договору від 30.12.2003 зазначено, що інвестор 1, інвестор 2 та власник, на умовах дольової участі інвестують грошові кошти (здійснюють фінансування) направлені, на будівництво об'єкта за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.02.2015 у Державному реєстрі відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою з'ясування відомостей стосовно власника нерухомого майна (приміщення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, місцевим господарським судом, в порядку ст.38 ГПК України, направлено запит до Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві .

Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві надала інформацію за №2449/0/11-15 від 27.02.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.02.2015, з якої слідує, що в останньому відомості щодо власника нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

У вирішенні спорів про стягнення вартості електричної енергії, спожитої внаслідок самовільного підключення до об'єктів електроенергетики, та визначенні особи, яка є споживачем та належним відповідачем у спорі, слід виходити з приписів положень ст. 319, 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та враховувати, що відповідальність щодо належного утримання майна несе власник цього майна або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна (зокрема, правом володіння).

16.01.2006 між Комунальним підприємством капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (сторона 2) укладено договір №16/01-2006, за умовами якого сторона 1 передає, а сторона 2 приймає у користування приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 120 кв.м (надалі - приміщення) з метою охорони даного приміщення та збереження майна, що у ньому знаходиться.

За актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 16.01.2006 сторона 1 передала, а сторона 2 прийняла у користування нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 120 кв.м з метою охорони даного приміщення та збереження майна, що у ньому знаходиться.

Тобто, починаючи з 16.01.2006 вказане вище приміщення передано відповідачем 2 відповідачу 1.

01.09.2009 між ТОВ «Зелене містечко» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_5 (орендар) укладено договір оренди №1/09/09-1, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в платне користування приміщення орендодавця, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 120 кв.м, для організації закладу громадського харчування.

У п.1.2 вказаного вище договору визначено, що орендодавець не надає орендарю комунальні послуги (в т.ч. водо-, теплопостачання та водовідведення тощо), а також не надає орендарю послуги із постачання електроенергії та забезпечення користування телефонним зв'язком. У разі необхідності орендар самостійно укладає відповідні договори на постачання комунальних послуг (в т.ч. водо-, теплопостачання та водовідведення тощо), послуг із постачання електроенергії та телефонного зв'язку із відповідними виробниками і постачальниками таких послуг.

Відповідно до п.2.1.1 договору оренди від 01.09.2009 №1/09/09-1 орендодавець зобов'язаний протягом 5 робочих днів після підписання договору оренди передати орендареві орендовані площі за актом прийому-передачі з зазначенням їх технічного стану на момент передачі в оренду.

Частина 1 ст.795 ЦК України визначає, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

На підставі дослідження умов договору оренди від 01.09.2009 №1/09/09-1, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме на ТОВ «Зелене містечко» покладено обов'язок передати об'єкт оренди ФОП ОСОБА_5 за актом прийому-передачі.

Акта прийому передачі-приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 120 кв.м. матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд ухвалами від 02.12.2014, від 18.12.2014 та суд апеляційної інстанції ухвалами від 23.12.2015, від 06.01.2016 витребовував, серед іншого, від ТОВ «Зелене містечко» належним чином засвідчену копію акта прийому-передачі об'єкта оренди за договором від 01.09.2009 №1/09/09-1, а також докази на підтвердження повноважень орендодавця за вказаним правочином.

Представник відповідача 1 акт прийому-передачі приміщення не надав, посилаюсь на відсутність його в документах товариства. Інших документів на підтвердження фактичної передачі спірного приміщення відповідачем 1 відповідачу 3 матеріали справи не містять.

Стаття 75 ГПК України визначає, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі встановлених обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що оскільки акт прийому-передачі спірного приміщення між відповідачем 1 та відповідачем 3 не укладався, докази, які могли б підтвердити фактичну передачу спірного приміщення в матеріалах справи відсутні, договір оренди від 01.09.2009 №1/09/09-1 не вступив в силу.

Враховуючи зазначене вище, в даному випадку для донарахування споживачу вартості електричної енергії визначальним є факт порушенням ним Правил (п.2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання» від 16.12.2015 №3).

Судом встановлено, що акти про порушення від 18.06.2013 №22002 та від 21.06.2013 №24219 складені трьома працівниками постачальника електричної енергії та за участю споживача, Костенко Дмитра Анатолійовича, посада якого вказана як «комерційний директор ТОВ «Зелене містечко» без жодних зауважень, заперечень або пояснень по суті проведеної перевірки.

Відповідно до п.6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

01.07.2013 комісією з розгляду актів порушень ПКЕЕ та умов договору про постачання електричної енергії і нарахувань прийнято рішення, що оформлені протоколами №997 та №998, провести ТОВ «Зелене містечко» нарахування згідно з п.2.6 та за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікової внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ за період з 19.06.2012 по 21.06.2013 в загальній сумі 391 266,65 грн. Потужність 76,51 кВт, тривалість роботи струймопримачів протягом доби 12 год., 7 днів на тиждень.

На засідання комісії по розгляду спірних актів про порушення представник споживача не з'явився, про дату та час такого засідання, згідно з п.9 актів від 18.06.2013 та від 21.06.2016 повідомлений належним чином.

05.03.2014 позивач листом №030/31/7-1681 повідомив споживача, що 14.04.2014 о 09 год.15 хв. його представник запрошується в СВП «Київські електричні мережі ПАТ «Київенерго» за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 31, кім. 505 на засідання комісії з розгляду актів порушень ПКЕЕ від 18.06.2013 та від 21.06.2016 і нарахувань за ними. Цим же листом, позивач вказував, що присутність представника споживача є доцільною, але відсутність на засіданні комісії не позбавляє права ПАТ «Київенерго» провести нарахування по даних актах порушень самостійно без урахування пояснень, додаткових документів щодо виявленого порушення ПКЕЕ.

Лист від 05.03.2014 №030/31/7-1681 був надісланий на юридичну адресу ТОВ «Зелене містечко», а саме: 03150, м. Київ, вул. Ямська, 44 та отриманий 12.03.2014.

14.04.2014 на виклик комісії з розгляду актів порушень ПКЕЕ представник споживача не з'явився.

14.04.2014 комісією з розгляду актів порушень ПКЕЕ та умов договору про постачання електричної енергії і нарахувань прийнято рішення, що оформлені протоколами №674 та №675, провести ТОВ «Зелене містечко» нарахування згідно з п.2.6 та за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікової внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ за період з 19.06.2012 по 21.06.2013 в загальній сумі 391 266,65 грн.

Копії протоколів від 14.04.2014 №674 та №675, розрахунки вартості електричної енергії, спожитої без обліку за актами та рахунки для оплати недорахованої електричної енергії, згідно з наявного у справі листа №030/31/7-3887, були також надіслані на юридичну адресу ТОВ «Зелене містечко».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Зелене містечко» рішення від 01.07.2013 та від 14.04.2014 комісії з розгляду актів порушень ПКЕЕ, як передбачено п.6.42 ПКЕЕ в судовому порядку не оскаржувало.

За твердженнями представника відповідача 1, Костенко Д.А. в трудових відносинах з ТОВ «Зелене містечко» не перебував, а в день проведення перевірки (18.06.2013) він зайшов в кафе на каву та підписав запропонований йому до підпису акт про порушення як свідок.

Однак, суд апеляційної скарги до вказаних доводів відноситься критично оскільки: по-перше, якщо Костенко Д.А. не перебував у трудових відносинах з відповідачем 1, останній міг відмовитись від підписання актів про порушення від 18.06.2013 та від 21.06.2013, або ж підписати їх з зауваженнями, або заперечення, або надати пояснення по суті проведеної перевірки (у разі їх наявності); по-друге, спірні акти складались 18.06.2013 та 21.06.2013, тобто з проміжком в три календарні дні та за участю однієї й тієї ж особи споживача, повноваження якого вказані не як свідка, а як комерційного директора ТОВ «Зелене містечко».

Проте, як вже зазначалось, акти про порушення від 18.06.2013 №22002 та від 21.06.2013 №24219 підписані споживачем без жодних зауважень та заперечень.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що факт порушення ПКЕЕ доводиться, у тому числі, але не виключно, актом про порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 20.06.2013 у справі №23/5005/780/2012.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, 21.06.2013 представник споживача Костенко Д.А., окрім спірних актів підписав акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1000В та акт №113941 про пломбування засобів обліку ТОВ «Зелене містечко», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3.17 ПКЕЕ при пломбуванні оформляється акт про пломбування. У акті про пломбування мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби, сторона, яка її встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб на них. Акт про пломбування обліку підписується керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні обліку, та завіряється печатками.

Акт №113941 про пломбування засобів обліку ТОВ «Зелене містечко», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 21.06.2013 підписано представником споживача Костенко Д.А., який підтвердив встановлені пломби (№75510981 та №755101983).

Крім того, в матеріалах справи наявний акт від 29.01.2011 №04048 порушень ПКЕЕ, складений в присутності представника споживача ТОВ «Зелене містечко» за адресою: АДРЕСА_1.

За твердженнями позивача нарахування за актом від 29.01.2011 сплачені.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ч.2 ст.1213 ЦК України).

За змістом статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

Враховуючи, що сторони не перебувають між собою у договірних відносинах, позов про стягнення електричної енергії спожитої без укладення договору на її постачання, правомірно подано на підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України.

Разом з тим, як зазначалось вище, 07.04.2015 представник позивача подав заяву, якою уточнив зміст позовних вимог та просив стягнути з Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» заборгованість за самовільно спожиту електричну енергію в сумі 391 266,65 грн.

Проте, судом першої інстанції прийнято вказану заяву помилково, без дослідження повноважень представника на її вчинення. При цьому, колегія суддів виходить з такого.

Як вбачається з спірної заяви, вона підписана представником ПАТ «Київенерго» Іващенко О.В.

Частина 1 ст.28 ГПК України визначає, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Згідно з ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Зі змісту довіреності ПАТ «Київенерго» від 01.12.2014 №91/2014/12/01-2, виданої на ім'я Іващенко О.В. вбачається, що останній уповноважується представляти інтереси товариства… з усіма правами, які надані процесуальним законодавством учаснику процесу - позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому позивачу, тощо (окрім таких прав: визнання позову та відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог…).

Оскільки представник позивача вказаною заявою фактично відмовився від позовних вимог до відповідача-1, на що йому повноважень довірителем надано не було, Господарський суд м. Києва безпідставно прийняв вказану заяву до розгляду.

Заява представника позивача від 27.04.2015 №93/21/2524 про уточнення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів 1, 2, 3 вартості самовільно спожитої електроенергії правомірно залишена судом першої інстанції без розгляду.

Враховуючи наведене вище, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, з огляду на наявні у справі докази та встановлені судом обставини, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позивачем належними засобами доказування доведено, що саме ТОВ «Зелене містечко» несе відповідальність за безоблікове використання електричної енергії.

Згідно зі ст.4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 у справі №910/17469/14 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог до відповідача 1.

Частина 1 ст.49 ГПК України визначає, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду зайво сплатив 256,68 грн судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 у справі №910/17469/14 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (03150, м. Київ, вул. Ямська, будинок 44, ідентифікаційний код 32594434) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, Печерський район, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 00131305, поточний рахунок із спеціальним режимом використання №1 у Головному управлінні по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669) нарахування за спожиту електроенергію в сумі 391 266 (триста дев'яносто одна тисяча двісті шістдесят шість) грн 65 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (03150, м. Київ, вул. Ямська, будинок 44, ідентифікаційний код 32594434) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, Печерський район, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 00131305, розрахунковий рахунок №2300 у АТ «Сбербанк Росії», МФО 320627, ідентифікаційний код 26187763) 7 825 (сім тисяч вісімсот двадцять п'ять) грн 33 коп витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 3 912 (три тисячі дев'ятсот дванадцять) грн 67 коп. витрат за сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. У задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - відмовити.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

7. Повернути Публічному акціонерному товариству «Київенерго» (01001, м. Київ, Печерський район, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 00131305) з Державного бюджету України 256 (двісті п'ятдесят шість) грн 68 коп. зайво сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

8. Матеріали справи №910/17469/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій