КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" січня 2016 р. Справа №910/23436/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Лізинг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2015

у справі № 910/23436/15 (суддя: Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Лізинг"

про стягнення 14958943,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 припинено провадження у справі в частині стягнення 20000 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. У іншій частині позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Український Лізинг" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення.

Первинно подана апеляційна скарга була повернута без розгляду відповідно до п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України ухвалою суду від 04.12.2015р.

15.12.2015р. згідно з відтиском штемпеля Господарського суду міста Києва на апеляційній скарзі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" повторно звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, не усунувши, вказані судом недоліки.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається Київським апеляційним господарським судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, з 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесли зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, щодо розміру ставок судового збору.

Стаття 4 названого Закону (в редакції, яка набрала чинності з 01.09.2015) встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Разом з цим, статтею 4 названого Закону (в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору") було передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у даній справі є майнова вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 14 958 943, 92 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання позовної заяви у даній справі (в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору") складав 73 080,00 грн.

Враховуючи викладене, а також, той факт, що відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції 15.12.2015 року (тобто вже під час дії чинної редакції ЗУ «Про судовий збір» від 01.09.2015 року), судовий збір за подання даної апеляційної скарги складає 80 388, 00 грн.

Проте, при зверненні з апеляційною скаргою скаржником не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість заявлено клопотання про відстрочку від сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Жодних доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі, апелянтом надано не було, також не надано інформації щодо стану грошових коштів рахунках ТОВ «Український лізинг», наявності майна тощо, що, в свою чергу, не дає можливості суду дійти беззаперечного висновку про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору апелянтом в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» про відстрочку від сплати судового збору відхиляється, а апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України.

Разом з цим, відповідно до ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Так, скаржником в якості доказу надіслання копії скарги Публічному акціонерному товариству «Український бізнес банк» (позивач), приєднано до матеріалів апеляційної скарги фіскальний чек поштового відділення та опис вкладення, на яких містяться печатки поштового відділення зв'язку. У відповідності до опису вкладення №42736938 від 14.12.2015, апеляційна скарга на 8 аркушах надіслана позивачу за адресою: 02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, 7 тоді як відповідно, зокрема, витягу ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що адресою місцезнаходження Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» є: м. Донецьк, вул. Артема, 125, 83001 (фактична адреса: м. Київ, просп. Гагаріна, 23, 02660).

Таким чином, приєднаний до матеріалів апеляційної скарги опис вкладення № 42736938 від 14.12.2015, а також фіскальний чек № 9122 від 14.12.2015 не можуть бути належними доказами надіслання копії апеляційної скарги позивачу в розумінні ст. ст. 32, 33 ГПК України, оскільки з їх змісту суду апеляційної інстанції неможливо дійти висновку про належне виконання стороною вимог статті 95 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 у справі № 910/23436/15.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 у справі № 910/23436/15 повернути без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім