ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
О К Р Е М А У Х В А Л А
"04" січня 2016 р. Справа № 923/1786/15
Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. розглянувши справу
за позовом: Фермерського господарства "Травень", ідентифікаційний код 30951574, вул. Леніна, 25, с. Федорівка Каховського району Херсонської області,
до: відповідача-1 ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Херсонській області, ідентифікаційний код 39766281, вул. 40 років Жовтня, 136-а, м. Херсон,
відповідача-2 Каховської районної державної адміністрації, ідентифікаційний код 04060097, вул. Карла Маркса, 103, м. Каховка Херсонської області,
про розірвання договору оренди земельної ділянки,
Судом задоволено вимоги позивача, розірвано договір оренди земельної ділянки та стягнуто з ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Херсонській області судові витрати.
За результатами розгляду справи суд вбачає явні порушення законності та недоліки в діяльності відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Херсонській області як державного органу, що потребують виправлення.
Судом встановлено наступне. Фермерське господарство "Травень", далі - позивач, звернулось до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Херсонській області, далі - відповідач, з позовною заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Підставою для такого звернення до суду стало тривале зволікання орендодавця з вирішенням питання про припинення договірних відносин.
Після порушення справи в суді Головне управління Держгеокадастру не виправило порушення прав позивача, продовжило висувати стороні договору вимоги, які не передбачені законодавством. Зокрема, вимагало від позивача для припинення договору вчинити такі дії:
- внести зміни до діючого договору шляхом укладання окремої угоди, встановивши з 01.04.2014 року орендну плату у грошовій формі та у розмірі 3 % (три відсотки) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації відповідно до законодавства;
- повністю розрахуватися по орендній платі за увесь період користування земельною ділянкою, що підтвердити довідкою ДПІ;
- сплатити орендну плату за користування землею за наступні шість місяців;
- надати довідку про стан родючості орендованої земельної ділянки;
- розірвати договір за рішенням суду.
Окрім того, у відзиві на позов відповідач рекомендував позивачеві розглянути питання щодо доцільності розроблення нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки з метою зменшення фактичної бази оподаткування і, відповідно, зменшення розміру орендної плати за договором.
Таким чином, відповідач-1, як уповноважена особа-орендодавець, фактично відмовився від пропозиції орендаря щодо припинення відносин оренди.
Втім, право дострокового припинення договору передбачено самим договором та врегульовано законодавством України.
Відповідно до довідки, складеної за участю представника Волинської сільської ради від 01.12.2015 року, орендовані землі не використовуються з 01.07.2015 року.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів, розмір річної орендної плати порівняно з 2011 роком, яка складала 238651,00грн., значно, в 2,56 разів, збільшилася та за 2015 рік її розмір становить 611401,36грн. на рік.
Виходячи з економічних підстав орендарем заявлено про відмову від подальшого використання земельної ділянки на правах оренди.
Суд погодився з твердженням позивача, що підвищення розміру орендної плати відповідно до Закону (змінами в Податковому кодексі України стосовно мінімальних розмірів орендної плати за землю) в 2,56 рази є істотними змінами умов договору.
Умови, що визначені ст. 652 ЦК України суд вважає наявними.
Окрім того, згідно приписів ст. 141 Земельного кодексу України передбачене право землекористувача добровільно відмовитися від права користування земельною ділянкою. При цьому вказана норма не ставить реалізацію особою права відмови від землекористування в залежність від наявності чи відсутності тих чи інших підстав такої відмови. Відмова від права землекористування залежить лише від волі землекористувача та не може заперечуватися будь-ким, у тому числі відповідачем, як уповноваженим органом виконавчої влади.
Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Суд зазначає, що відповідач порушив приписи закону, не надавши протягом двадцятиденного строку після одержання пропозиції про результати її розгляду. Окрім того, відповідь, яка надана з порушенням строку, містить вимоги щодо умов розірвання договору, які не мають правового обґрунтування, є, на думку суду, ухилянням від розгляду пропозиції позивача припинити договірні відносини та приводом для звернення сторони до господарського суду за захистом свого права - припинення правовідношення (господарських правовідносин).
Із зазначеної норми права (ст. 141 Земельного кодексу України) прямо випливає обовязок уповноваженого органу виконавчої влади прийняти земельну ділянку від особи, яка відмовляється від права оренди та розпорядитися нею у відповідності до закону та її призначення. У такому разі, у разі відмови орендаря від подальшої оренди землі, згода орендодавця органу державного управління не потребується.
Отже, після звернення позивача до відповідача-1 з письмовою заявою про добровільну відмову від права оренди (лист від 17.07.2015 року) у ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Херсонській області виник обовязок оформити припинення права оренди у звязку з відмовою землекористувача від права, та здійснити відповідну реєстрацію припинення права оренди.
Натомість, відповідач станом на день розгляду справи 17.12.2015 року відповідного рішення не прийняв, зволікання у прийнятті рішення порушує цивільні права позивача.
Вимога відповідача про надання довідки з податкової інспекції про відсутність заборгованості по орендній платі та інші вимоги як передумова прийняття рішення про припинення договору оренди, є безпідставними.
Суд зазначає, що усі висунуті відповідачем умовності для припинення взаємних зобовязань з позивачем мали би вирішуватися під час підписання протягом двадцятиденного строку додаткової угоди про припинення (розірвання) договору, зобовязання за такою додатковою угодою мали би вирішуватися після підписання додаткової угоди про припинення договору, а не використовуватися як привід для ухилення від реалізації права заявника, створення перешкод у прийнятті земельної ділянки від одного землекористувача та вирішення питання про надання її (земельної ділянки державної власності) в користування іншим особам.
Суд відхилив безпідставні посилання відповідача на норми Конституції України та закони, які, на його думку, ніби то не передбачають прав ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Херсонській області як орендодавця, припинити договірні відносини з орендарем.
Суд зауважує, що відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до припису ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суд, вважає, що відповідачем-1 порушено принцип верховенства права, визначений ст. 141 Земельного кодексу України як право землекористувача добровільно відмовитися від права користування земельною ділянкою, створено перешкоди для вільного господарського обігу земель в Україні.
З наведеного прикладу прямо вбачається, що орендодавець міг би ще у серпні-вересні 2015 року розпорядитися земельною ділянкою, від якої відмовився позивач, але станом на січень 2016 року земля не передана новим користувачам, не обробляється, що неодмінно призведе до певних економічних втрат місцевого та Державного бюджетів.
Окрім того, зволікання з припиненням договору призводить до втрат самого орендаря, який не використовує землю з липня 2015 року, але орендну плату добросовісно сплачує за увесь час зволікання з припиненням договору до грудня 2015 року.
Зазначені обставини приводять до обґрунтованих висновків, що зволікання з припиненням договору оренди здійснюється навмисне, аби довше отримувати орендну плату від особи, яка її добросовісно сплачує за земельну ділянку, яка нею не використовується.
Зазначені дії і бездіяльність містять у собі порушення основних засад цивільного законодавства: свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність, а також містять елементи зловживання правом.
Суд зауважує, що аналогічна поведінка органу Держгеокадастру проявляється й у інших справах (спорах).
Суд звертає увагу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, що протиправна поведінка її органів створює негативні наслідки для економіки України, негативно впливаючи на інвестиційний клімат у державі.
Прошу розглянути цю окрему ухвалу, вжити відповідні заходи щодо удосконалення роботи органів Держгеокадастру, про що повідомити Господарський суд Херсонської області.
Суддя П.Д. Пригуза