ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 рокуСправа № 912/4012/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. у відкритому судовому засіданні розглянув справу № 912/4012/15

за позовом: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Фрунзе, с. Оситняжка Кіровоградського району Кіровоградської області

до відповідача: публічного акціонерного товариства "2-й ім. Петровського цукровий завод", смт. Олександрівка Кіровоградської області

про стягнення готової продукції у вигляді цукру в розмірі 188 тон 050 кг.

Представники :

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Фрунзе звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача належної йому нарахованої готової продукції у вигляді цукру в розмірі 188 тон 050 кг.

У судовому засіданні 04.01.2016 р. представники сторін участі не брали.

Відповідач письмових заперечень або будь-яких пояснень по суті спору суду не надав.

Разом з цим, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання 24.12.2015 р. публічним акціонерним товариством "2-й ім. Петровського цукровий завод" ухвали суду про відкладення розгляду справи від 18.12.2015 р. (а.с. 177 том 2).

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, подані докази, господарський суд встановив наступне.

20.10.2014 р. між публічним акціонерним товариством "2-й ім. Петровського цукровий завод" (далі - Переробне підприємство) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Фрунзе (далі - Виробник) укладено договір переробки цукрового буряка урожаю 2014 року (далі - Договір, а.с. 64- 67 том 1).

Відповідно до умов Договору, Виробник зобов'язався поставити на цукроприймальний пункт Переробного підприємства (Кіровоградська область, Олександрівський район, смт. Олександрівка, вул. Шевченка, 1) весь вирощений цукровий буряк урожаю 2014 року з площі 135 га, яка відповідає вимогам діючого стандарту ДСТУ 4327:2004 "Цукровий буряк для промислової переробки (далі - Товар) в терміни, узгоджені сторонами в цьому Договорі, згідно графіка постачання, а Переробне підприємство зобов'язалося прийняти поставлений Товар і здійснити його переробку на давальницьких умовах на цукор квоти "А", жом і патоку (п. 1.1. Договору).

У відповідності до п. 1.2. Договору, з урахуванням положень цього Договору право власності на поставлений цукровий буряк розподіляється між сторонами таким чином: 40% буряка і продукції, отриманої з нього, належить Заводу, 60% буряка і продукції, отриманої з нього, належить Виробникові.

У п. 1.4. сторони погодили, що термін дії Договору визначено з дня його підписання і до повного виконання зобов'язань і розрахунків за цим Договором.

У розділі 4 Договору сторони погодили порядок проведення розрахунків.

Так, згідно п.п. 4.1.- 4.2. Договору, оплата послуг Заводу на переробку Товару здійснюється Виробником (платником ПДВ) шляхом передачі щомісячно у власність Заводу 40% Товару (у заліковій вазі), що поставляється за даним Договором, згідно акту прийому-передачі, товарної і податкової накладної; нарахування цукру Виробникові здійснюється з розрахунку не менше 75 кг цукру з 1 т цукрового буряку при базовій цукристості 16%.

Пунктом 5.4. Договору встановлено, що прийом-передача Товару по кількості і якості здійснюється на території бурякоприймального пункту Переробного підприємства. Факт передачі Товару підтверджується шляхом передачі Виробником Переробному підприємству товарно-транспортної накладної на кожну партію Товару і підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі Товару.

Договір підписаний сторонами та скріплений круглими печатками позивача та відповідача.

Сторонами також погоджено коефіцієнти перерахунку ціни 1 т цукрових буряків залежно від рівня їх цукристості (а.с. 68 том 1).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є змішаним договором, що містить ознаки договору поставки та договору про надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 901, 903 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Договору, Виробником поставлено на цукроприймальний пункт Переробного підприємства цукровий буряк урожаю 2014 року, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними та накладними за період з 26.10.2014 року по 31.10.2014 року (а.с. 96- 207 том 1, а.с. 1- 172 том 2).

Як вбачається з акту приймання та переробки сировини № 3 від 14.11.2014 р. (а.с. 69 том 1) та розрахунку позивача (а.с. 80 том 1), Виробником поставлено Переробному підприємству цукровий буряк в заліковій вазі 3 278, 715 т., з них відраховано цукрового буряку Переробному підприємству 1 311, 486 т (40%), Виробнику - 1 967, 229 т (60%). При цьому, втрати зберігання буряку складають 2,9000% цукрового буряку 57, 050 т, залишається цукрового буряку господарству до переробки 1 910, 179 т. При цьому, при виробництві цукру, з урахуванням цукристості буряку при прийманні та при виході, Виробнику було нараховано 270 т 600 кг цукру 1 598 т. 438 кг жому та 76 т 400 кг патоки.

Акт приймання та переробки сировини № 3 від 14.11.2014 р. підписаний керівниками та головними бухгалтерами підприємств позивача та відповідача, скріплений круглими печатками сторін.

Виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором підтверджується також підписаним Виробником та Переробним підприємством актом звірки розрахунків від 17.12.2014 р. та звітами про надходження цукрового буряку по днях згідно Договору (а.с. 70-75 том 1).

Однак, за твердженням позивача, відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, лише частково передавши належну позивачу продукцію.

Так, 15.01.2015 р. згідно видаткової накладної № ПТ-0000005 позивачу відвантажено продукцію в кількості 11 т 550 кг, згідно видаткової накладної № ПТ-0000006 - 25 т, згідно видаткової накладної № ПТ-0000007 - 24 т та згідно видаткової накладної № ПТ-0000008 - 22 т, загалом в кількості 82 т 550 кг продукції (а.с. 84-87 том 1).

Таким чином, відповідачем не передано Виробнику 188 т 050 кг цукру (270 т 600 кг - 82 т 550 кг = 188 т 050 кг).

Як вбачається з письмових пояснень представника позивача від 31.12.2015 р. (а.с. 178 том 2), Виробник неодноразово звертався до відповідача з метою вирішення питання про отримання належного йому цукру, але керівництво Переробного підприємства в усному порядку повідомило позивача про фактичну відсутність цукру на підприємстві.

У зв'язку з неможливістю здійснення вибірки решти належного позивачу цукру, позивачем не оформлялись передбачені Договором доручення на отримання продукції та листи.

Відносно ж відсутності у Договорі чітко обумовлених строків здійснення вибірки продукції, позивач пояснив, що як збір урожаю, так і процес переробки цукрового буряку здійснюється на протязі поточного року і зупинка виробництва (переробки цукрового буряку) є моментом для початку відвантаження готової продукції.

15.04.2015 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою за вихідним № 14 про передачу належної йому продукції (а.с. 81 том 1).

Оскільки відповідач відповіді на претензію не надав, не провів відвантаження належної Виробнику продукції, позивач з метою захисту порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки, всупереч вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не надано доказів відвантаження позивачу належної йому продукції в кількості 188 т 050 кг цукру, вимоги позивача є обґрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

При цьому, при визначенні ціни позову та відповідно суми судового збору, що підлягала сплаті за подання даного позову до господарського суду, позивач виходив з експертного висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати В-511 від 03.08.2015 р., у відповідності до якого станом на 13.10.2014 р. ціна за 1 кг цукру складала 9,58 грн. з ПДВ (а.с. 50).

Так, позивачем вірно визначено ціну позову (188050 кг х 9,58 грн. = 1801519,00 грн.), однак, судовий збір сплачено в сумі 30 184,18 грн., що на 3 161,40 грн. перевищує визначену законом ставку.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1,5% від ціни позову в сумі 27 022,79 грн.

Надмірно сплачена позивачем сума судового збору може бути повернута позивачу за наявності відповідної письмової заяви.

Керуючись статтями 33-34, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "2-й ім. Петровського цукровий завод" (27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Леніна, 44, , р/р 2803 в ПАТ "ВТБ ОСОБА_1") на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Фрунзе (27610, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Оситняжка, вул. Жовтнева, 46, , р/р 1 в ОСОБА_1 Аваль, МФО 380805) нараховану готову продукцію у вигляді цукру у кількості 188 тон 050 кг.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "2-й ім. Петровського цукровий завод" (27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Леніна, 44, , р/р 2803 в ПАТ "ВТБ ОСОБА_1") на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Фрунзе (27610, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Оситняжка, вул. Жовтнева, 46, , р/р 1 в ОСОБА_1 Аваль, МФО 380805) витрати по сплаті судового збору в сумі 27 022,79 грн.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копії рішення направити

позивачу за адресою: 27610, вул. Жовтнева, 46, с. Оситняжка, Кіровоградський район, Кіровоградська область;

відповідачу за адресою: 27300, вул. Леніна, 44, смт. Олександрівка, Олександрівський район, Кіровоградська область.

Суддя Л.С. Вавренюк