ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Справа № 917/1863/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А., суддя Слободін М.М.,

при секретарі Томіній І.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 дов. № 1809-15-1 від 18.09.2015р.,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №5528 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 05.11.2015 р. у справі № 917/1863/15,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Нафтогазресурс", м. Полтава,

про стягнення 3 436 039,70 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.11.2015 р. (суддя Киричук О.А.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Нафтогазресурс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс" 1 721 132,65 грн. основного боргу, 181 496,98 грн. пені, 1 022 352,80 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 72 570,49 грн., 44 963,28 грн. витрат по сплаті судового збору, 35 000 грн. витрат за послуги адвоката.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 05.11.2015 р. скасувати в частині стягнення витрат за послуги адвоката в розмірі 35 000 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що позивачем не було надано суду першої інстанції до винесення рішення документів, які підтверджують надання правової допомоги адвоката та понесення позивачем витрат в сумі 35 000,00 грн.

В судове засідання представник відповідача не зявився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 04.12.2015р., яке міститься в матеріалах справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства. Позивач вказав, що матеріали справи містять всі належні докази в підтвердження надання правової допомоги адвоката та понесення позивачем витрат в сумі 35 000,00 грн.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі вищевказаної особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача та у відзиві на неї доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Енергофінанс (виконавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС-Нафтогазресурс" (замовник, відповідач у справі) був укладений договір № EF/AS-2013-02 про надання послуг з випробовування свердловини № 9 Бутівсько-Коломийцівської площі, згідно з п.2.1. якого позивач зобов'язується за узгодженням із відповідачем, надавати, а відповідач приймати й оплачувати, технологічні послуги по проведенню випробування свердловини №9 Великобагачанська Бутівсько-Коломийцівської площі (послуги).

Оплата за послуги відповідно до п.2.2. договору здійснюється в наступному порядку: п. 2.2.1. Через 21 (двадцять один) календарний день з моменту здійснення платежу згідно п. 4.1. договору, відповідач сплачує позивачу 250 000 грн.; п.2.2.2. Через 7 (сім) календарних днів після сплати суми згідно п. 2.2.1, відповідач сплачує позивачу 500 000,00 грн. Залишок суми, що підлягає сплаті за цим договором, відповідач сплачує траншами по 500 000,00 грн. через кожні 7 (сім) календарних днів, до повного погашення боргу за цим договором, за умови підписання актів приймання-виконання робіт за цим договором на відповідну суму.

Як свідчать матеріали справи, позивач надав відповідачу послуги на суму 1 666 714 грн., що підтверджується актом № 1 приймання-передачі наданих послуг від 16.12.2013 р. до договору № EF/AS-2013-02 про надання послуг з випробовування свердловини № 9 Бутівсько-Коломийцівської площі від 17.10.2013р.

Також, позивач надав відповідачу послуги на суму 881 607,61 грн., що підтверджується актом № 2 приймання-передачі наданих послуг від 19.12.2013 р. до договору № EF/AS-2013-02 про надання послуг з випробовування свердловини № 9 Бутівсько-Коломийцівської площі від 17.10.2013р.

17.12.2013 року у зв'язку з неможливістю оплати наданих послуг сторони уклали додаткову угоду №5 від 17.12.2013 р. до договору, згідно з п. 3 якої сторони вирішили, що відповідач проводить оплату робіт, в розмірах визначених п.1 та п.2 цієї додаткової угоди наступним чином: 3.1. Відповідач поставляє обладнання (бувше у використанні) на суму 517 189,00 грн. (НКТ, фонтану арматуру, КТП, насос водний) з врахуванням ПДВ за окремим договором купівлі продажу в термін до 03 грудня 2013 року, з наступним підписанням зарахування зустрічних вимог; п.3.2. Залишок суми, з урахуванням попередньої оплати у сумі 250 000,00 грн. від 12.11.2013 р, складає 1 781 132,65 грн., з врахуванням ПДВ, відповідач перераховує в термін до 31.03.2014 р.

Матеріали справи свідчать, що відповідач поставив обладнання на суму 577 189,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 2 від 27.12.2013 р. Залишок боргу становить 1721132,65 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що відповідач не спростовує факт надання послуг позивачем на вказану вище суму та доказів оплати боргу відповідачем не надані, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 1721132,65 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 5.З. договору у випадку несвоєчасного виконання грошових зобов'язань, що визначені пунктом 2.1. цього договору, відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який стягується пеня від невчасно оплаченої суми за кожен день затримки.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем правомірно нарахована сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.04.2014р. по 30.09.2014р., яка складає 181 496,98 грн., а також, позивачем правомірно нараховані інфляційні втрати за період з 01.04.2014р. по 28.08.2015р. в сумі 1022352,80 грн. та 3% річних за період з 01.04.2014р. по 28.08.2015р. в сумі 72 570,49 грн., тому, позовні вимоги в частині їх стягнення підлягають задоволенню.

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача 35 000 грн. витрат за послуги адвоката.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено склад судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розподіл господарських витрат унормовано статтею 49 ГПК України, якою, зокрема, встановлено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" відшкодування витрат позивача, пов'язаних з оплатою ним послуг адвоката, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Як свідчать матеріали справи, 27.10.2015 р. позивачем до матеріалів справи було подано документи, що підтверджують повноваження його представника, а саме: копії договору про надання правової допомоги № 0309 від 03.09.2015р., додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 0309 від 03.09.2015р., довіреності № 1809-15-1 від 18.09.2015р.

Крім того, 04.11.2015 р. позивачем також було подано до матеріалів справи заяву про стягнення судових витрат, до якої були додані документи, що підтверджують витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 35 000,00грн., а саме: копія договору про надання правової допомоги № 03.09.від 03.09.2015р., копія довіреності № 1809-15-1 від 18.09.2015р., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копії видаткових касових ордерів № 09 від 12.10.2015р., № 010 від 19.10.2015р., № 012 від 26.10.2015р. та № 013 від 02.11.2015р.

В розділах 2 та 4 договору про надання правової допомоги № 0309 від 03.09.2015р. визначено порядок і строки надання послуг, а також права та обов'язки виконавця.

Відповідно до частини 6 пункту 2.1. договору про надання правової допомоги № 0309 від 03.09.2015р. послуги надаються виконавцем замовнику шляхом надання послуг з організації захисту прав та інтересів замовника шляхом представництва інтересів та захисту прав замовника у господарських, цивільних, адміністративних, кримінальних справах, у справах адміністративного судочинства та інших справах, які порушені замовником або відносно замовника, що здійснюється на підставі окремих додатків до цього договору, які підписуються сторонами. У відповідності з вказаним положенням договору між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 від 03.09.2015р. до договору про надання правової допомоги № 0309 від 03.09.2015р. Відповідно до пункту 1.2. даної додаткової угоди позивач доручив, а адвокат ОСОБА_1 прийняв доручення про надання позивачу послуг щодо представництва та захисту прав та інтересів позивача в господарській справі № 917/1863/15 в господарському суді Полтавської області.

Для виконання зобов'язань по договору про надання правової допомоги № 0309 від 03.09.2015р. та додаткової угоди № 1 від 03.09.2015р. до нього позивачем була надана адвокату ОСОБА_1 довіреність № 1809-15-1 від 18.09.2015р. з визначеними в ній повноваженнями адвоката.

Послуги надаються адвокатом на підставі ордеру на надання правової допомоги № 023039 від 01.10.2015р. (оригінал ордеру міститься в матеріалах справи (а.с. 45)).

Відповідно до видаткових касових ордерів № 09 від 12.10.2015р., № 010 від 19.10.2015р., № 012 від 26.10.2015р. та № 013 від 02.11.2015р. позивачем здійснено оплату адвокату ОСОБА_1 за надання послуг в сумі 35 000,00 грн.

Також, як визначено в п. 5.1. договору про надання правової допомоги № 0309 від 03.09.2015р. та додаткової угоди № 1 від 03.09.2015р. до нього, між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 підписано акт № 1 від 17.11.2015р. прийому-передачі юридичних послуг.

Враховуючи все вищенаведене та те, що позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують надання послуг адвоката ОСОБА_1 позивачу по даній справі, а також те, що внаслідок порушення саме відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній був змушений звернутися до адвоката для захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував співрозмірність наданих послуг з розміром позовних вимог та правомірно їх задовольнив, стягнувши з відповідача на користь позивача 35 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Полтавської області від 05.11.2015 р. у справі № 917/1863/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Нафтогазресурс", м. Полтава, на рішення господарського суду Полтавської області від 05.11.2015 р. у справі № 917/1863/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05.11.2015 р. у справі № 917/1863/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Слободін М.М.