РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016Справа №910/27917/15
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопром сертифікат»

про стягнення 201729,20 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Діденко І.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення 201729,20 грн. заборгованості та санкцій за договором банківського обслуговування у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, та отримувалися ним, що вбачається з наявних у матеріалах справи зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи, призначеного на 11.01.2016, не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

При цьому судом враховано, що закінчився встановлений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Клопотання Відповідача про відкладення судового засідання, призначеного на 16.12.2015 судом залишено без розгляду, оскільки судове засідання, призначене на 16.12.2015 не відбулось. Це ж клопотання у частині зобов'язання Позивача направити Відповідачу копію позову з додатками судом відхилено, оскільки до позову додані належні докази такого направлення цінним листом з описом вкладення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

27.02.2014 Відповідач звернувся до Позивача (Банку) з заявою про відкриття поточного рахунку, до якої додав картку зі зразками підписів, печатки (далі - Заява).

Згідно Заяви Відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок (номер вказано в заяві) в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» та на підставі заяви від 30.09.2014, посвідченої електронним підписом.

Судом заслухані та прийняті пояснення Позивача, у яких обґрунтовано виникнення між сторонами договірних відносин за вказаною вище заявою, та з урахуванням другої заяви, посвідченої електронним підписом, встановлено умови цього Договору (зокрема істотні), строк дії Договору та строки виконання зобов'язань за ним.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Умови та порядок обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках клієнтів встановлені п. 3.2.1 вищеописаних «Умов та правил надання банківських послуг» Позивача. Даним пунктом сторони погодили порядок повідомлення Банком Клієнта про розмір кредитного ліміту, зміну розміру кредитного ліміту, встановили зобов'язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплаті процентів та винагороди, а також погодили порядок та умови зміни розміру процентної ставки в залежності від строку користування кредитом та інших умов.

Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит, що підтверджується виписками по рахунку, копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому, подання Відповідачем заявок по системі клієнт-банк у відповідності до п. 3.2.1.1.16 Умов, з посвідченням їх електронним цифровим підписом та/або підтвердженням через пароль, наданням Позивачем кредитних коштів у запитуваних Відповідачем розмірах, і натомість отримання без заперечень цих коштів Відповідачем свідчить, що сторони фактично виконували Кредитний договір, а отже досягли згоди з усіх істотних його умов.

Заяви про незгоду з Умовами і Правилами Банку, та/або про розірвання Договору від Відповідача до Позивача не надходили. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

На адресу Відповідача було направлено претензію від 14.09.2015 з вимогою про погашення заборгованості за Договором, докази чого Позивачем додано до позовної заяви.

Проте Відповідач, усупереч ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України та ст. 193 ГК України належним чином не виконав умови Договору внаслідок чого станом на 23.09.2015 за Відповідачем рахується та є непогашеною на даний час:

133989,48 грн. заборгованості за кредитом;

42103,49 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

7241,35 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Судом перевірено наданий Позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованостей, і, з урахуванням наданих представником Позивача у судовому засіданні пояснень і наявних у справі доказів, визнано розрахунки Позивача обґрунтованим та арифметично правильними, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення пені на підставі ст.ст. 546, 549 ЦК України та п. 3.2.1.5.1 Умов, і також враховуючи трьохрічний строк нарахування пені встановлений п. 3.2.1.5.4 Умов.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені станом на 23.09.2015, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, а відтак, позовна вимога про стягнення 18394,88 грн. пені підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому, враховуючи все вищенаведене, позовні вимоги визнаються судом законними та обґрунтованими, і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопром сертифікат» (м. Київ, вул. Солом'янська, 14, кабінет № 3; ідентифікаційний код 38513853) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) 133989 (сто тридцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 48 коп. заборгованості за кредитом, 42103 (сорок дві тисячі сто три) грн. 49 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 7241 (сім тисяч двісті сорок одну) грн. 35 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 18394 (вісімнадцять тисяч триста дев'яносто чотири) грн. 88 коп. пені, а також 3025 (три тисячі двадцять п'ять) грн. 94 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.01.2016

Суддя Сташків Р.Б.