РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/26022/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА"
про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 24658,15 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Гайдамащук О.В. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 24 658,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №011150/4002/0000153 від 04.04.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 (суддя Полякова К.В.) порушено провадження у справі №910/26022/15 та призначено її до розгляду на 03.11.2015.

За наслідками розгляду справи 03.11.2015 судом винесено ухвалу про відкладення її розгляду на 19.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 за клопотанням позивача продовжено строк вирішення спору у справі №910/26022/15 на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 17.12.2015.

30.11.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація, витребувана ухвалою суду від 19.11.2015.

Розпорядженням керівника апарату №04-23/2170 від 17.12.2015 у зв'язку лікарняним судді Полякової К.В. призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи №910/26022/15.

В результаті повторного автоматичного розподілу справу №910/26022/15 передано на розгляд судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 справу №910/26022/15 прийнято до провадження суддею Грєховою О.А. та призначено до розгляду на 18.01.2016.

18.01.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з тих підстав, що на підставі заяви позивача №15630 від 18.03.2015 та доданих до неї документів, а саме Звіту №52С/02/15 від 23.02.2015 та рахунку №ПАсС-0000797 від 17.02.2015, він здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 20839,53 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.01.2016 проти позовних вимог заперечив у повному обсязі.

Позивач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.01.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.04.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка", як страховиком, та ОСОБА_2, як страхувальником, укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №011150/4002/0000153, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є ОСОБА_3.

За умовами п. 9.2. договору право на отримання страхового відшкодування має вигодонабувач та страхувальник або інша особа, яка має належним чином оформлене повноваження від страхувальника, або за його письмовою згодою.

Строк дії договору встановлено з 05.04.2014 по 04.04.2015 (п. 1.4. договору).

10.02.2015 о 13 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Кутузова, 8, відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_2, внаслідок чого відбулось зіткнення та завдано пошкодження обом автомобілям.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2015 у справі №757/6189/15-п встановлено порушення ОСОБА_4 вимог п. 10.3. Правил дорожнього руху України та визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також накладено стягнення у вигляді штрафу.

11.02.2015 власник застрахованого автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача з заявою №00162741 про подію, що має ознаки страхового випадку, в якій повідомив про факт ДТП і просив, у разі визнання даної події страховим випадком, виплатити страхове відшкодування на СТО згідно рахунку.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №52С/02/15 від 23.02.2015, який складено оцінювачем ОСОБА_5 (сертифікат ФДМ України №14/15 від 14.01.2015) вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин складає 20839,53 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ без урахування коеф. фізичного зносу складає 33341,86 грн.

17.02.2015 станцією техобслуговування Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіДі-Пауер» виставлено ОСОБА_2 рахунок №ПАсС-0000797, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 34176,24 грн. з ПДВ.

Позивач, з урахуванням умов Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №011150/4002/0000153 від 04.04.2014, затвердив страховий акт №00162741 від 11.03.2015, згідно з яким пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 29176,24 грн.

На підставі складеного страхового акту №00162741 від 11.03.2015 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" сплатило суму страхового відшкодування в загальному розмірі 29176,24 грн. на рахунок СТО - ТОВ «ВіДі-Пауер», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №008630 від 12.03.2015.

Позивач звертався до ПрАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" як до особи, відповідальної за завдану шкоду, із заявою на виплату страхового відшкодування №15630 від 18.03.2015, в якій просив здійснити страхове відшкодування в розмірі 29176,24 грн.

Втім відповідач відшкодував лише 20839,53 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи банківська виписка по рахунку Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка".

У подальшому СТО ТОВ «ВіДі-Пауер» виставила власнику автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, рахунок №ПАсС-0001509 від 20.03.2015, згідно з яким вартість відновлювального ремонту склала вже 50497,68 грн. При цьому перелік деталей і робіт у даному рахунку є ідентичним рахунку №ПАсС-0000797 від 17.02.2015.

Крім того, 20.03.2015 оцінювачем ОСОБА_5 (сертифікат ФДМ України №14/15 від 14.01.2015) складено Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №52С/02/15, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин складає 31161,80 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ без урахування коеф. фізичного зносу складає 49990,67 грн.

У зв'язку з цим, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" було складено страховий акт №00162741 ДОПЛАТА від 01.04.2015, за яким страхувальнику додатково підлягає виплата страхового відшкодування в сумі 16321,44 грн.

Разом цим, позивачем 01.04.2015 було затверджено аварійний сертифікат, за змістом якого комісія визначила провести доплату по ремонту автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, що складає 16321,44 грн., у зв'язку зі збільшенням вартості запасних частин.

На підставі складеного страхового акту №00162741 ДОПЛАТА від 01.04.2015, ПрАТ "СК "Уніка" додатково сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 16321,44 грн. на рахунок СТО - ТОВ «ВіДі-Пауер», про що свідчить наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення №011572 від 02.04.2015.

09.04.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування №15630 доплата, в якій просив здійснити страхове відшкодування в розмірі 16321,44 грн.

Проте, ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" відповіді на вищевказану заяву не надало та страхове відшкодування не сплатило, у зв'язку з чим ПрАТ "СК "Уніка" звернулося до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як передбачено в ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Пунктом 9.3. Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №011150/4002/0000153 від 04.04.2014 його сторони погодили, що розрахунок суми страхового відшкодування визначається на день настання страхового випадку.

Таким чином, оскільки доплата у розмірі 16321,44 грн. обґрунтована збільшенням вартості запасних частин станом на 20.03.2015, ПрАТ "СК "Уніка" безпідставно здійснило таку доплату.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Феракс» та знаходився під керуванням ОСОБА_4, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що ОСОБА_4 не мав права керування транспортним засобом автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а тому, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 керував вказаним транспортним засобом на законних підставах.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_4 встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, відшкодовується ним як законним володільцем даного транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Феракс» уклало з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПРОВІДНА" договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (поліс) №АС/5063414, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2.

За приписами п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_4 експлуатував автомобіль «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, на законних підставах, що встановлено вище, то відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПРОВІДНА".

Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

При цьому за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За умовами полісу №АС/5063414, який був чинний на момент спірної ДТП, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 34176,24 грн. (рахунок СТО №ПАсС-0000797 від 17.02.2015), а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах фактичних витрат - 29176,24 грн. (платіжне доручення №008630 від 12.03.2015).

При цьому суд зазначає, що в Звіті про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №52С/02/15 від 23.02.2015 безпідставно враховано коефіцієнт фізичного зносу запчастин автомобіля марки «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, оскільки в п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 передбачено, що значення Е3 (коефіцієнт фізичного зносу)приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Судом також враховано, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі №3-50гс15.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача (29176,24 грн.), визначені полісом №АС/5063414 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір сплаченої відповідачем суми страхового відшкодування (20839,53 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» витрати в розмірі 8336,71 грн. (29176,24 грн. - 20839,53 грн. = 8336,71 грн.).

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70-А; ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в розмірі 8336 (вісім тисяч триста тридцять шість) грн. 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 411 (чотириста одинадцять) грн. 80 коп.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.01.16

Суддя О.А. Грєхова