ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Справа № 911/1538/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДроботової Т.Б.,
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Костенко Т.Ф.
розглянувши у судовому засіданні за участю представників: позивача: Лишко В.В. - дов. від 28.12.15, відповідача-1: не з'явились, повідомлені належно, відповідача-2: Перепелиця О.В. - дов. від 01.03.12,

касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Планета пластик"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від06.07.15
у справі№911/1538/14 Господарського суду Київської області
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської обласної філії ПАТ "Укртелеком"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета пластик" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСТ"
простягнення 27867,04 грн.
Розпорядженням Секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 11.01.16 для розгляду касаційної скарги у цій справі призначено колегію суддів у складі: Дроботової Т.Б. - головуючого, Гоголь Т.Г., Костенко Т.Ф.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської обласної філії звернулося до Господарського суду Київської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета пластик" 27867,04 грн. шкоди, з урахуванням витрат зі складання звіту з визначення її розміру. Позивач посилався на те, що у зв'язку з встановленням дорожньо-інформаційного знаку для ТОВ "Планета пластик" відбулося пошкодження ліній зв'язку - каналу із азбестоцементних труб та кабелю ТПППеп3-300х2х0,4 на вул. 3-го Інтернаціоналу, 161, у м. Ірпені, чим позивачеві завдано шкоди у спірній сумі. При цьому, позивач вказував на те, що зазначені роботи проводилися ТОВ "ЮСТ"- підрядником на замовлення ТОВ "Планета пластик" з порушенням Правил охорони ліній електрозв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.96 №135, а тому останній повинен відшкодувати понесену шкоду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.02.15 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮСТ" було залучено до участі в справі в якості відповідача-2.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.03.15 (судді: Ярема В.А., Заєць Д.Г., Лилак Т.Д.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської обласної філії 27367,04 грн. шкоди, 1794,22 грн. судового збору та 2460 грн. витрат за проведення судової експертизи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Господарський суд виходив з недоведеності матеріалами справи факту існування між відповідачами підрядних правовідносин. Відтак, суд визнав, що відсутні підстави для задоволення позову зверненого до відповідача-1. Водночас місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність складу цивільного правопорушення в діях ТОВ "ЮСТ" - відповідача-2 та визнав підставним стягнення збитків саме з нього, як особи винної за завдану шкоду, згідно з приписами статей 22, 1166 Цивільного кодексу України. Крім того, суд визнав необґрунтованим включення позивачем до суми збитків 500 грн. витрат зі складання оцінювачем звіту з визначення їх розміру.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.15 (судді: Жук Г.А., Суховий В.Г., Мальченко А.О.) перевірене рішення місцевого господарського суду скасовано. Позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської обласної філії 27367,04 грн. шкоди, 1794,22 грн. судового збору та 2415,87 грн. витрат за проведення судової експертизи. В решті позову відмовлено. Суд апеляційної інстанції установив, що між відповідачами у справі у спрощений спосіб був укладений договір підряду; що на виконання такого договору відповідач-2 за замовленням відповідача-1 виконав підрядні роботи з встановлення дорожньо-інформаційного знаку для замовника і ці роботи були оплачені останнім. Проте, як визнав суд, виконання підрядних робіт відбулося з порушенням правил та умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних ліній електрозв'язку та призвело до пошкодження останніх, внаслідок чого позивачеві було завдано шкоди у розмірі 27367,04 грн. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ТОВ "Планета пластик", як замовника, до відповідальності за завдану ТОВ "ЮСТ" - підрядником, шкоду, оскільки саме замовник, за приписами частини 2 статі 1172 Цивільного кодексу України, відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, у разі коли останній діяв за завданням замовника. Відмовляючи у стягненні з відповідача-1 500 грн., суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду щодо необґрунтованості включення позивачем до спірної суми шкоди витрат з оформлення звіту.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Планета пластик" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову у справі та змінити рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з ТОВ "ЮСТ" вартості судової експертизи з 2460 грн. на 2415,97 грн., із залишенням без змін решти рішення у справі. Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції порушені приписи статей 180, 181 Господарського кодексу України, статей 182, 638, 875, 877, 1172 Цивільного кодексу України, статті 49 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник вказує на те, що між відповідачами не було укладено договору підряду; що вони лише мали намір у майбутньому укласти відповідний договір, проте його не уклали. Викладене, на думку скаржника, виключає застосування до спірних правовідносин приписів частини 2 статі 1172 Цивільного кодексу України щодо відповідальності замовника за спричинення підрядником шкоди. Товариство вважає, що спірна шкода має відшкодовуватися юридичною особою, винними діями працівників якої вона безпосередньо спричинена, тобто саме відповідачем-2.

Від позивача і відповідача-2 судом отримано відзиви на касаційну скаргу, в яких вони просять залишити без змін постанову у справі, а касаційну скаргу ТОВ "Планета пластик" - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування господарськими судами норм чинного законодавства, колегія суддів відзначає наступне.

Апеляційним господарським судом в ході розгляду справи установлено та підтверджено матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Планета пластик" - замовником (відповідачем-1) та Товариством з обмеженою відповідальності "ЮСТ" - підрядником (відповідачем-2) велося листування з приводу виготовлення для замовника декількох дорожніх інформаційних знаків з визначення напрямку руху до ТОВ "Планета пластик", визначалися і погоджувалися макети таких дорожніх знаків тощо. В подальшому, 12.12.13 за виготовлення дорожніх знаків, стійок та виконання робіт з демонтажу та їх встановлення Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮСТ" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Планета Пластик" рахунок №1905 від 11.12.13 на загальну суму 7499,83 грн. Цей рахунок 13.01.14 був повністю оплачений замовником - ТОВ "Планета пластик". В процесі розгляду спору суд апеляційної інстанції установив, з підтвердженням матеріалами справи, факт укладання між відповідачами у справі договору підряду шляхом обміну листами, котрий є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань. Установив суд апеляційної інстанції і те, що 29.01.15 підрядник - ТОВ "ЮСТ", котрий діяв за завданням замовника - ТОВ "Планета пластик", виконав роботи з демонтажу та встановлення дорожнього інформаційного знаку для напрямку руху до ТОВ "Планета Пластик" на вул. 3-го Інтернаціоналу, 161, у м. Ірпінь. Вказані роботи проводилися на каналах траси кабельної каналізації без отримання письмової згоди оператора телекомунікацій (позивача) на проведення таких робіт, як то передбачено Правилами охорони ліній електрозв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.96 №135. Внаслідок виконання спірних підрядних робіт підрядником було пошкоджено один канал телефонної каналізації і кабель зв'язку ТППеп3-300х2х0,4 в прольоті телефонної каналізації довжиною 88 метрів, що підтверджується складеними комісією Цеху телекомунікаційних послуг №16 Київської обласної філії ПАТ "Укртелеком" дефектним актом від 30.01.14, актом про порушення Правил охорони ліній електрозв'язку від 30.01.14, актом про встановлення факту зловмисного пошкодження майна від цієї ж дати. В подальшому, через пошкодження каналу телефонної каналізації і кабелю зв'язку та необхідністю відновленням їх роботи, працівниками ЦТП №16 Київської обласної філії ПАТ "Укртелеком" 04.02.14 було демонтовано знак "Планета Пластик". Отже, як установив суд апеляційної інстанції, з підтвердження матеріалами справи, внаслідок винних дій працівників підрядника, котрий діяв за завданням замовника, позивачеві було завдано шкоди у розмірі 27367,04 грн., яка складається з вартості будівельних робіт з підвішування кабелю на опорах, вартості матеріалів (кабелю та муфти) з урахуванням ринкових цін на будівельні матеріали, та підтверджується звітом про визначення розміру збитків, складеним сертифікованим оцінювачем. Як убачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимога Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської обласної філії про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета пластик" 27867,04 грн. шкоди і витрат на складання звіту з визначення її розміру. Скасовуючи рішення місцевого господарського суду, суду апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача-1 на користь позивача 27367,04 грн. шкоди та необґрунтованість позову в частині стягнення 500 грн. витрат зі складання звіту. Статтею 202 Цивільного кодексу України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За приписами статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до приписів статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Частиною 1 статті 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд апеляційної інстанцій установив, що правовідносини, котрі виникли між відповідачами у справі за своєю правою природою є правовідносинами підряду. Відповідно до приписів статті 837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. За приписами статей 844, 846 цього ж Кодексу ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Апеляційний господарський суд в процесі розгляду спору установив, що між відповідачами був укладений договір підряду у спрощений спосіб (погоджені усі його істотні умови, як то предмет, ціна, строк); що на його виконання підрядник за завданням замовника виконав замовлені роботи з демонтажу і встановлення дорожнього інформаційного знаку; що вказані підрядні роботи були повністю оплачені замовником. Отже, суд установив наявність підрядних відносин між замовником (відповідачем-1) та підрядником (відповідачем-2), що підтверджується договором підряду, та те, що підрядник діяв за завданням замовника. Установив суд і те, що виконання підрядником робіт відбулося з порушенням правил та умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних ліній електрозв'язку та призвело до пошкодження останніх, внаслідок чого позивачеві було завдано шкоди у розмірі 27367,04 грн. Порядок забезпечення охорони споруд, зокрема, кабельних ліній електрозв'язку операторів телекомунікацій всіх форм власності, що експлуатуються, встановлений Правилами охорони ліній електрозв'язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.96 №135. Приписами пункту 24 цих Правил передбачено, що підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни, винні у невиконанні вимог зазначених Правил, а також у порушенні нормальної роботи ліній електрозв'язку, відшкодовують збитки операторам телекомунікацій і несуть відповідальність згідно із законодавством України. Відповідно до пункту 3 Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв'язку підприємства, установи, організації та громадяни для проведення у межах охоронних зон робіт, зазначених у пункті 6 Правил охорони ліній електрозв'язку (зокрема, виконання різного виду будівельних, монтажних, вибухових і земляних робіт), зобов'язані мати письмову згоду оператора телекомунікацій. Як вже зазначалося, така згода отримана не була. Відповідно до приписів статі 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1172 Цивільного кодексу України унормовано відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою. За приписами частини 2 цієї норми замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. У розумінні приписів наведеної норми для виникнення у особи обов'язку з відшкодування шкоди, крім наявності загальних умов (наявність у діях підрядника складу цивільного правопорушення), необхідні спеціальні умови, які визначаються залежно від суб'єктного складу відповідних відносин, зокрема, наявність підрядних відносин між замовником та підрядником, що підтверджується договором підряду, та дія підрядника за завданням замовника. Як вже зазначалося, суд апеляційної інстанції установив, з підтвердженням матеріалами справи, наявність підрядних відносин між замовником (відповідачем-1) і підрядником (відповідачем-2), що підтверджується договором підряду; те, що останній діяв за завданням замовника; що внаслідок таких дій підрядника третій особі - позивачеві було завдано шкоду. Таким чином, судом апеляційної інстанції в процесі розгляду спору було установлено наявність передбачених законом підстав для покладення майнової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди на відповідача-1. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 28.11.11 у справі №36/190-45/142. Враховуючи установлені судом апеляційної інстанції обставини та зважаючи на наведені приписи законодавства, стягнення з відповідача-1 шкоди визнається правомірним. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Доводи касаційної скарги визнаються неспроможними, позаяк не спростовують установленого судом апеляційної інстанції; їм надавалася оцінка судом; та вони стосуються переоцінки доказів, яка, за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції. Враховуючи зазначене, апеляційним господарським судом правильно застосовано норми матеріального права до встановлених обставин справи, а відтак відсутні підстави для скасування постанови у справі і задоволення касаційної скарги скаржника.

В частині відмови у стягненні зі скаржника (ТОВ "Планета пластик") 500 грн. витрат зі складання звіту постанова у справі ним не оскаржена, а тому колегією суддів не переглядалася.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.15 у справі №911/1538/14 залишити без змін.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета пластик" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді Т. Гоголь

Т. Костенко