РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/30837/15

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЗАЛІЗНИЧНІ ШЛЯХИ";

до: приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ";

про: стягнення 35.951,20 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Сухомлин Ю.І. - за довіреністю від 31.12.2015 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЗАЛІЗНИЧНІ ШЛЯХИ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 35.951,20 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного договору було виплачено страхувальникові страхове відшкодування в сумі 35.951,20 грн у зв'язку із настанням страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в сумі 35.951,20 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/30837/15.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження. Крім того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надходило. Відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідач своїх повноважних представників у судове засідання не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу до суду від відповідача не надходило.

В судовому засіданні 18.01.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЗАЛІЗНИЧНІ ШЛЯХИ", як страховиком, (далі - позивач) та гр. ОСОБА_2 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 29.05.2015 № 05/201 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "HYUNDAI ELANTRA" із державним номерним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

04.07.2015 о 13:30 на перехресті рівнозначних доріг пров. І. Підгорний та вул. Леніна в смт. Червоногригорівка Дніпропетровської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "ВАЗ-2109" із державним номерним знаком НОМЕР_2, яким керував гр. ОСОБА_4

Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 67639999 від 09.07.2015 (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.07.2015 у справі № 182/4919/15-п (провадження № 3/0182/931/2015) встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. ОСОБА_4 (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Згідно акту виконаних робіт від 30.07.2015 № ЗА-0000952 публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬК-АВТО", загальна вартість відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ складає 35.001,20 грн.

За замовленням позивача, суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_5, якій має вищу технічну освіту, та діє на підставі сертифікату суб'єкта оціночної діяльності від 11.12.2012 № 14076/12, складено звіт про оцінку транспортного засобу від 10.07.2015 № 7/2, згідно з яким вартість матеріального збитку, застрахованого ТЗ з складає 39.527,90 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, заяви страхувальника, Страхового акту від 20.07.2015 № 118/15-130/15, акту виконаних робіт від 30.07.2015 № ЗА-0000952 та звіту про оцінку транспортного засобу від 10.07.2015 № 7/2, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 35.001,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 21.07.2015 № 818, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Також позивачем сплачена вартість послуг евакуатора в сумі 950,00 грн.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, транспортний засіб - "ВАЗ-2109" із державним номерним знаком НОМЕР_2, яким керувала винна особа, станом на момент настання ДТП, забезпечено приватним акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ", як страховиком обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, (далі - відповідач), що підтверджується страховим полісом серії АІ № 4167431 (далі - Договір обов'язкового страхування). Відповідно до Договору обов'язкового страхування, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн., а франшиза - 1.000,00 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із заявою від 20.08.2015 № 186/ЮЗ про відшкодування страхової виплати.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції з 09.01.2012) строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на вказану вище претензію позивача відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 35.951,20 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Оскільки полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза у розмірі 1.000,00 грн., то розмір, який підлягає сплаті відповідачем має бути зменшений на вказану суму франшизи.

Позовна вимога про стягнення з відповідача суми витрат за послуги евакуатора в розмірі 950,00 грн задоволенню не підлягає, оскільки не є складовою частиною вартості матеріального збитку, застрахованого ТЗ.

Враховуючи вказані норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, виплаченої позивачем страхувальникові за Договором добровільного страхування, підлягає задоволенню в розмірі 34.001,20 грн., з урахуванням зменшення на розмір франшизи, встановленої у Полісі АІ № 4167431 в сумі 1.000,00 грн та витрат на послуги евакуатора в сумі 950,00 грн, тобто частково.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ".

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145; ідентифікаційний код 23734213, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЗАЛІЗНИЧНІ ШЛЯХИ" (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 3; ідентифікаційний код 22523595, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) страхове відшкодування в сумі 34.001 (тридцять чотири тисячі одна) грн 20 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 січня 2016 року

Cуддя С.В. Балац