РІШЕННЯ

"11" січня 2016 р.Справа № 921/1157/15-г/14

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем", вул. Галицька, 182, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400

до Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації, майдан Волі, 1, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400

про cтягнення заборгованості в сумі 382 905,12 грн.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1І, довіреність № 1 від 05.01.16 р.

відповідача: ОСОБА_2, доручення № б/н від 11.01.16 р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ястрем" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації про cтягнення заборгованості в сумі 382 905,12 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважним представником, позивач посилається на неналежне виконання його контрагентом умов договору на виконання робіт в частині повної та своєчасної оплати їх вартості, з огляду на що в останнього утворилася заборгованість, суму якої з урахуванням втрат від інфляційних процесів та 3% річних товариство просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач, згідно відзиву на позов та наданих у судовому засіданні його повноважним представником пояснень, позовні вимоги визнає, однак вказує на відсутність відповідного бюджетного фінансування капітальних видатків, зважаючи на що останній не має можливості погасити існуючу заборгованість.

Учасникам судового процесу належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України, роз'яснено.

За відсутності відповідного клопотання в порядку ст.81-1 ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши представлені докази в їх сукупності та дослідивши норми чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

26.12.2012р. між ТОВ "Ястрем" (Виконавець) та Відділом освіти Бучацької районної державної адміністрації (Замовник) було укладено договір про виконання робіт № 281, згідно ч.1 якого Виконавець виконує капітальний ремонт приміщень та будівель шкіл в с. Миколаъвка, Зелена, Осівці, Беремяни, Набережна, Жизномир, Пилявка та Ріпинці Бучацького району на загальну суму 414 35989 грн.

За умовами укладеного правочину, Виконавець зобов'язаний не пізніше 50 днів з моменту підписання останнього передати покупцю акт виконаних робіт та забезпечити Замовника інструкцією по експлуатації виробу. У свою чергу, Замовник зобов'язаний прийняти і розрахуватись за виконані роботи не пізніше 30 днів після закінчення виконання і представлення акту виконаних робіт (п.2.1.,2.2.).

Відносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору будівельного підряду, які регулюються главою 61 ЦК України.

Так, за приписами ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Таким чином, укладений учасниками спору 26.12.2012р. правочин слугує підставою для виникнення між ними господарських зобов'язань, та за вказівками ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509, 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов даної угоди, позивачем здійснено будівельні роботи з капітального ремонту приміщень Жизномирської ОСОБА_3, Набережнянської ОСОБА_3, Ріпинецької ЗОШ І-ІІ, Старопетликівської ЗОШ І-ІІ та Беремянської ЗОШ І-ІІ на загальну суму 205 018,46 грн., які прийняті відповідачем, як замовником, без будь-яких претензій і зауважень.

Факт виконання зазначених робіт та прийняття їх відповідачем підтверджується актами приймання виконаних робіт за грудень 2012 року форми № КБ-2в, які підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріпленим їх печатками 26.12.2012р. (копії знаходяться в матеріалах справи). Втім, як стверджує підрядник, незважаючи на досягнуті домовленості, вартість будівельно-ремонтних робіт останньому не оплачена.

З метою досудового врегулювання спірних відносин, господарюючим субєктом направлено на адресу замовника претензію №36 від 20.11.2015р. щодо оплати спірної заборгованості, яка залишена останнім без реагування та задоволення. Наведене стало підставою для звернення товариства із позовом до суду.

За правилами, що викладені у ст. 879 ЦК України та п. 99 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668 Загальних умов укладення та виконання договорів у капітальному будівництві, розрахунки за виконані роботи повинні проводитись на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Останній перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на наведене, враховуючи п. 2.2. укладеного контрагентами правочину та дату підписання актів приймання виконаних будівельних робіт, суд констатує, що строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті їх вартості настав, а відтак, на час розгляду справи, борг відповідача перед позивачем становить 205 018,46 грн.

Вказана сума заборгованості не заперечується відповідачем та, окрім іншого, підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 03.02.2015р., підписаним обома сторонами без заперечень.

Водночас слід зазначити, що відсутність бюджетного фінансування, на яке посилається відповідач, не може слугувати перешкодою для стягнення даної суми в судовому порядку. Так, у п. 1.10 постанови № 14 від 17.12.2013р. Пленум Вищого господарського суду України зазначив, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Крім того, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а ст.ст. 525, 526 названого Кодексу і ст. 193 ГКУ встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За даних обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем" про стягнення з Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації 205 018,46 грн. боргу підлягають до задоволення, оскільки підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не заперечені відповідачем.

Поряд з цим, за приписами статті 549, частини другої статті 625 ЦК України, правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

На підставі наведеної правової норми, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 01.02.2013р. по 08.12.2015р. - 17 541,72 грн. 3% річних за користування коштами та 160 344,94 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши відповідність здійснених позивачем обчислень, суд констатує, що дані нарахування проведені в межах встановлених законодавством строків, їхній розмір не перевищує максимально допустимий, а відтак, заявлені вимоги в цій частині підлягають до задоволення у визначеному товариством розмірі.

В той же час, судом враховано що за змістом ст. 625 Цивільного кодексу України, інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Тобто, ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та у зв'язку з цим відносити до санкцій та звільняти боржника від їх сплати.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 20, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації (майдан Волі, 1, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем" (вул. Галицька, 182, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400, ідент. код 31878024) - 205 018 (двісті п'ять тисяч вісімнадцять) грн. 46 коп. боргу; 160 344 (сто шістдесят тисяч триста сорок чотири) грн. 94 коп. втрат від інфляційних процесів; 17 541 (сімнадцять тисяч п'ятсот сорок одну) грн. 72 коп. річних за користування коштами та 5743 (п'ять тисяч сімсот сорок сім) грн. 58 коп. в повернення сплаченого судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено - 12.01.2016р.

Суддя О.В. Руденко