ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"13" січня 2016 р. Справа № 916/2560/14

За заявою кредитора: Державного підприємства „Маріупольський морський торговельний порт" (87500, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 99; );

до боржника: Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 36; );

про порушення справи про банкрутство,

за участю прокурора Одеської області

за участю Державного органу з питань банкрутства

за участю Міністерства інфраструктури України

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Антощук С.І.

при секретарі судового засідання Карагяур Н.М.

Представники сторін:

керуючий санацією боржника: арбітражний керуючий Колєжук А.С., за посвідченням №153 від 07.02.2013р.;

від прокурора Одеської області: Коломійчук І.О. згідно посвідчення №005250 від 22.09.2012р.;

від Головного територіального управління юстиції в Одеській області: Волков Д.О. за довіреністю №03-43/8165 від 17.09.2015р.;

від Міністерства інфраструктури України: Науменко О.В. за довіреністю №4826/15/14-15 від 17.09.2015р.;

від кредиторів: Славутський В.С. - представник ДП "Маріупольський морський торговельний порт" за довіреністю №01-10/143 від 01.04.2015р.; Хлопко В.Ф. - представник ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів" за довіреністю №04/16 від 11.01.2016р.; Яцевич О.С. - представник ПрАТ "Українське дунайське пароплавство" за довіреністю №Д/ЮС-07 від 11.01.2016р.; Табула О.М. - представник філії "Дельта-Лоцман" ДП "Адміністрація морських портів України" за довіреністю №2576 від 16.12.2015р.; ОСОБА_8 - представник кредитора гр.ОСОБА_9, за довіреністю №1502 від 03.12.2015р.; Степаненко С.О. - представник Ізмаїльської ОДПІ за довіреністю №33/С/15-02 від 27.03.2015р.;

присутня: Мягченко А.М. - представник ГО "Спілка юристів Одеської області" за довіреністю №б/н від 25.12.2015р.

СУТЬ СПОРУ: про порушення справи про банкрутство

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.07.2014р. заяву Державного підприємства „Маріупольський морський торговельний порт" про порушення справи про банкрутство прийняти до розгляду; заяву призначено до розгляду у підготовчому засіданні господарського суду (т.1 а.с.1-2).

Ухвалою підготовчого засідання суду від 23.07.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях"; визнано грошові вимоги Державного підприємства „Маріупольський морський торговельний порт" до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" на сто п'ятнадцять календарних днів; призначено розпорядником майна боржника Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" арбітражного керуючого Тетерич Наталію Вікторівну (т.2 а.с.44-53).

24.07.2014р. здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи №916/2560/14 про банкрутство Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за №6582 (т.2 а.с.56).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.08.2014р. прийнято справу №916/2560/14 до провадження суддею Лепехою Г.А. (т.3 а.с.26).

Ухвалою попереднього засідання суду від 07.10.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" (т.8 а.с.111-114). Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 07.10.2014р. по справі №916/2560/14 в частині визначення черговості задоволення вимог Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів" в реєстрі вимог кредиторів без змін (т.10 а.с.91-96). Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2015р. касаційну скаргу державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Одеської області від 07.10.2014 в частині розгляду грошових вимог ДП "Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 у справі №916/2560/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях"; введено процедуру санації Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях"; призначено керуючим санацією Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" арбітражного керуючого Колєжук Андрій Сергійович (т.10 а.с.37-40). Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014р. ухвалу господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. по справі № 916/2560/14 залишено без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Тетерич Наталії Вікторівни без задоволення (т.10 а.с.98-103). Ухвалою Вищого господарського суду України від 05.02.2015р. відмовлено арбітражному керуючому Тетерич Н.В. в прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.11.2014 (в частині призначення керуючого санацією) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 у справі №916/2560/14.

24.11.2014р. оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про введення процедури санації Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" за №11454.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.05.2015р. продовжено строк процедури санації Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" та повноважень керуючого санацією Колєжука Андрія Сергійовича до 18.06.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2015р. провадження у справі про банкрутство Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" припинено; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів введений ухвалою господарського суду Одеської області від 23.07.2014р.; скасовано заходи забезпечення вимог кредиторів вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 23.07.2014р., а саме щодо заборони боржнику та іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню майна боржника, де б воно не знаходилось та в якому б вигляді воно не було, здійснювати дії по реорганізації боржника внесення майна та інших активів як внеску у підприємства, організації, що засновуються; затверджено витрати арбітражного керуючого Колєжука Андрія Сергійовича в сумі 41707,41 грн.; припинено повноваження керуючого санацією Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" арбітражного керуючого Колєжука Андрія Сергійовича (т.13 а.с.34-37).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2015р. апеляційні скарги Філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів", арбітражного керуючого Седлецького О.В. задоволено повністю; ухвалу господарського суду Одеської області від 23.06.2015р. скасовано; справу передано на розгляд господарського суду Одеської області (т.14 а.с.134-140).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.08.2015р. прийнято справу №916/2560/14 до провадження суддею Антощук С.І.

23.09.2015р. до господарського суду Одеської області звернувся гр.ОСОБА_14 із заявою від 18.09.2015р. (вх.№3-1576/15 від 23.09.2015р.) про визнання кредиторських вимог по заробітній платі до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" на суму 24 794,20грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.09.2015р. прийнято та призначено заяву гр.ОСОБА_14 від 18.09.2015р. (вх.№3-1576/15 від 23.09.2015р.) про визнання кредиторських вимог по заробітній платі до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" на суму 24 794,20грн. до розгляду у судовому засіданні.

04.12.2015р. до господарського суду керуючим санацією надано відзив на заяву гр.ОСОБА_14 (вх.№30515/15).

13.01.2016р. керуючим санацією надано суду доповнення до відзиву на заяву гр.ОСОБА_14 (вх.№651/16).

Розглянувши матеріали заяви кредитора, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, суд встановив наступне.

Згідно заяви з вимогами до боржника, гр.ОСОБА_14 21.08.2008р. був прийнятий на роботу в ДПВШ „Устьдунайводшлях" на посаду моториста-матроса. 26.03.2014р. заявника було звільнено з роботи через скорочення чисельності (штату) робітників, однак розрахунок з гр.ОСОБА_14 до даного часу не проведено.

Як вбачається із заяви гр.ОСОБА_14 заявлені до боржника вимоги у розмірі 24 794,20грн., складаються із 11 472,71грн. - сума заробітної плати; 3 049,93грн. - сума компенсації втрати частини заробітної плату у зв'язку з затримкою її виплати; 7 871,56грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені); 2 400грн. - моральна шкода.

На підтвердження заявлених вимог до заяви було надано копію трудової книжки (т.16 а.с.11), довідки ДПВШ „Устьдунайводшлях" по заборгованості з заробітної плати (т.16 а.с.12-13), розрахунок середнього заробітку за час затримки заробітної плати та суми компенсації втрати частини доходу (т.16 а.с.14); заперечення боржника (т.16 а.с.15).

Щодо зявлених вимог у розмірі 10 921,49грн, з яких 3 049,93грн. - це сума компенсації втрати частини заробітної плату у зв'язку з затримкою її виплати, а 7 871,56грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст.94 КЗпП України (Глава VII ОПЛАТА ПРАЦІ) вказано, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

За положеннями статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 Закону України "Про оплату праці" визначає структуру заробітної плати. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Зазначені норми трудового права структурно віднесені до розділу VII "Оплата праці" зазначеного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку.

Вказаної позиції дотримується Верховний суд України у постанові №6-139цс12 від 14.11.2012р.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги по середньому заробітку за час затримки виплати заробітної плати за своєю правовою природою структурно відноситься до заробітної плати. Компенсації втрати частини заробітної плату у зв'язку з затримкою її виплати входить до структури заробітної плати.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

За положеннями ч.ч.1, 4 ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

Оскільки, заявлені гр.ОСОБА_14 вимоги до боржника 10 921,49грн. (3 049,93грн. - сума компенсації втрати частини заробітної плату у зв'язку з затримкою її виплати; 7 871,56грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені), обґрунтовані як вимоги по заробітній платі, суд вважає, що на заявника не поширюються положення абз.1 ч.4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо присічності строку їх пред'явлення з врахуванням вимог абз.2 ч.4 вказаної статті.

Приймаючи до уваги те, що заявлені грошові вимоги кредитора є обґрунтованими та документально підтвердженими належними і допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи, розраховані відповідно до встановлених чинним законодавством положень, визнані керуючим санацією боржника, суд визнає грошові вимоги гр.ОСОБА_14 до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" у розмірі 10 921,49грн. (3 049,93грн. - сума компенсації втрати частини заробітної плату у зв'язку з затримкою її виплати; 7 871,56грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені) із задоволенням у першу чергу вимог кредиторів.

Розглянувши вимоги гр.ОСОБА_14 до боржника у розмірі 2 400грн. (моральна шкода), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного виду заявлених вимог, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно чинного законодавства, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У зв'язку з тим, що встановлення факту завдання моральної шкоди вимагає вирішення спору по суті із залученням інших учасників таких правовідносин, проведенням додаткових процесуальних дій тощо, вказані вимоги мають бути досліджені судом в позовному проваджені та підтверджені відповідним судовим рішенням.

Вказаної позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 29.09.2009р. по справі №20/74б.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні грошових вимог гр.ОСОБА_14 до ДПВШ „Устьдунайводшлях" у розмірі 2 400грн. (моральна шкода).

Щодо заявлених вимог у розмірі 11 472,71грн. (заробітна плата), господарський суд зазначає наступне.

07.10.2014р. в межах проведення процедури розпорядження майном Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях", розпорядником майном боржника було подано до господарського суду Одеської області на затвердження реєстр вимог кредиторів (т.7 а.с.77-85). До вказаного реєстру, розпорядником майном, серед іншого, було включено вимоги по заробітній платі, компенсації, вихідної допомоги на загальну суму 1 573 962,87грн. Як вбачається із розшифровки (т.7 а.с.97-99) вказаної суми заборгованості по заробітній платі, серед даної суми наявна заборгованість гр.ОСОБА_14по заробітній платі у розмірі 11 472,71грн.

За результатами розгляду поданого реєстру, ухвалою суду від 07.10.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях", зокрема, включено до реєстру заборгованість боржника перед гр.ОСОБА_14 у розмірі 11 472,71грн.

Таким чином, заявлені вимоги у розмірі 11 472,71грн. (заробітна плата) вже були предметом розгляду у попередньому засіданні суду 07.10.2014р. та є включеними до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 07.10.2014р.

Враховуючи викладене, суд припиняє провадження з розгляду грошових вимог гр.ОСОБА_14 до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" у розмірі 11 472,71грн. (заробітна плата).

Керуючись ст. ст. 1, 23, 25, 28, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Визнати грошові вимоги гр.ОСОБА_14 до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" у розмірі 10 921,49грн. (3 049,93грн. - сума компенсації втрати частини заробітної плату у зв'язку з затримкою її виплати; 7 871,56грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені) із задоволенням у першу чергу вимог кредиторів.

2.Відмовити у задоволенні грошових вимог гр.ОСОБА_14 до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" у розмірі 2 400грн. (моральна шкода).

3.Припинити провадження з розгляду грошових вимог гр.ОСОБА_14 до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях" у розмірі 11 472,71грн. (заробітна плата).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому порядку згідно ст.ст. 91, 93, 106 ГПК України та ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Суддя С.І. Антощук