КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" січня 2016 р. Справа №910/23980/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ( вх. № 06-29.2/10003 від 21.12.2015 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «О.М.С» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 року

у справі № 910/23980/15 (суддя - Пригунова А.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «О.М.С.»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Плюс»

про стягнення 402 742, 03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» про стягнення грошових коштів сплачених за договором суборенди № 20-05/5с від 20.05.2015 року у розмірі 143 500, 00 грн., неустойки за прострочення виконання зобов'язання за вищевказаним договором у розмірі 194 419, 35 грн., збитків, спричинених невиконанням зобов'язання за вищевказаним договором у розмірі 64 575, 00 грн., відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 247, 68 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 року, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» 143 500, 00 грн., збитки в розмірі 64 575, 00 грн. та 3 121, 14 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» 17.12.2015 року надіслав апеляційну скаргу (вх. № 06-29.2/10003 від 21.12.2015 року), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 року у справі № 910/23980/15 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» збитків у розмірі 64 575, 00 грн. та постановити в цій частині нове рішення.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Апеляційна скарга подана апелянтом у 2015 році. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 1 січня у розмірі 1 218, 00 грн.

01.09.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484 - VІІІ, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» щодо розміру ставок судового збору за подання апеляційних скарг на рішення господарського суду.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку судового збору 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4, Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача з позовом до суду) встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 2% від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати ( 1827 грн.).

Позивачем 07.09.2015 року подано позов з оплатою судового збору в сумі 6 041, 14 грн. (платіжне доручення № 2519 від 01.09.2015 року, а/с 9). 02.10.2015 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, яку оплачено судовим збором в сумі 2 436, 25 грн. (платіжне доручення № 6180 від 01.10.2015 року, а/с 70), яку прийнято судом до розгляду. Всього за подання майнового спору позивачем сплачено 8 477, 39 грн. судового збору.

Отже, за подання апеляційної скарги відповідач повинен був сплатити судовий збір у сумі 9 325, 13 грн. (110 % * 8477,39/100). Натомість з доданої до апеляційної скарги копії квитанції від 17.12.2015 року вбачається, що апелянтом сплачено судовий збір у меншому розмірі, а саме 6645, 24 коп.

Згідно п.2.20 Постанови пленуму Вищого Господарського суду України № 7 від 21.02.13 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. 2.21. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Апелянт до матеріалів апеляційної скарги в якості доказу сплати судового збору долучив копію заповненого банку повідомлення-квитанції на сплату судового збору в сумі 6645, 24 грн., що не є належним доказом оплати, оскільки не містить відмітки про проведення платежу. Крім того, документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до суду в оригіналі.

Отже, сума судового збору не сплачена скаржником у встановленому розмірі відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга (вх. № 06-29.2/10003 від 21.12.2015 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» підлягає поверненню без розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України не позбавляє сторону права повторно подати апеляційну скаргу після негайного усунення зазначених обставин із підтвердженням зарахування всієї суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету та клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження у разі пропущення таких строків.

Керуючись ст. ст. 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути апеляційну скаргу (вх. № 06-29.2/10003 від 21.12.2015 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «О.М.С» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 року у справі № 910/23980/15 з доданими до неї матеріалами скаржнику.

2. Копію ухвали апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

3. Матеріали справи № 910/23980/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

В.Г. Суховий