УХВАЛА

18.01.2016Справа № 910/27529/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД"

до Дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Лізингова компанія "Укрексімлізинг",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Білдинг"

про визнання права власності

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Цибенко В.В.;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Лізингова компанія "Укрексімлізинг" (далі-відповідач) про зобов'язання відповідача передати право власності на предмет лізингу за Договором ФЛ №001/13-ФЛ від 01.10.2013 позивачу, шляхом перереєстрації документів, що підтверджують право власності на предмет лізингу, з відповідача на позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після виконання всіх істотних умов Договору ФЛ №001/13-ФЛ від 01.10.2013 позивач, звернувшись до відповідача з вимогою про передачу права власності на предмет лізингу, шляхом перереєстрації документів, що підтверджують право власності на предмет лізингу, отримав у відповідь відмову у задоволенні таких вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2015 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи третьою особою, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Білдинг".

У судовому засіданні 16.11.2015 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав ряд документів на виконання вимог ухвали суду; представник третьої особи також підтримав заявлені позовні вимоги та надав письмові пояснення, у яких зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Делюкс Білдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" був укладений Договір про заміну сторони у зобов'язанні за договором ФЛ №001/13 -ФЛ від 01.10.2013 № 080415 від 08.04.2015, відповідно до якого сторонами Договору є - Дочірнє підприємство публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Лізингова компанія "Укрексімлізинг" (Лізингодавець), з одного боку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" (Лізингоодержувач-2), з іншого боку та Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Білдинг" (Лізингоодержувач 1). Тож, відповідно до вказаного вище договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Білдинг" передало всі права та обов'язки за Договором ФЛ №001/13-ФЛ від 01.10.2013 Товариству з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД".

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

14.12.12015 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" просить суд повернути позовну заяву.

14.12.12015 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Дочірнє підприємство публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Лізингова компанія "Укрексімлізинг" просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи тим, що на момент подачі даного позову між сторонами спірних відносин з підстав та предмету, зазначених у позовній заяві не існувало, а на теперішній час відповідачем повністю виконано умови Договору ФЛ №001/13-ФЛ від 01.10.2013, про що сторонами вказано у відповідних актах, копії яких відповідач долучає до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.12.2015 суд розглянувши клопотання представника позивача про повернення позовної заяви, визнав подану заяву необґрунтованою та відмовив у її задоволенні.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У дане судове засідання представник позивача не з'явився, через загальний відділ діловодства суду подав заяву, в якій просить суд прийняти відмову від позову та припинити провадження у справі № 910/27529/15, оскільки Дочірнім підприємством публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Лізингова компанія "Укрексімлізинг" виконано всі істотні умови договору № 080415 від 08.04.2015 та передано у власність ТОВ "Трансмир ЛТД" навантажувач фронтальний пневмоколісний СLG 856, 2008 року випуску.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення клопотання про припинення провадження у справі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Отже, розглянувши заяву представника позивача про відмову від позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заява підписується позивачем. До прийняття відмови позивача від позову суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Як вбачається з поданої заяви, яка підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД", останній відмовився від позовних вимог, відмова позивача від позову викладена в адресованій господарському суду письмовій заяві, позивачу відомі наслідки відмови від позову.

Отже, за висновком суду, відмова від позовних вимог не суперечить чинному законодавству і не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідно суд приймає відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" від позову, у зв'язку з чим припиняє провадження у справі № 910/27529/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" до Дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Лізингова компанія "Укрексімлізинг", третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Білдинг", про визнання права власності.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд відзначає наступне.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, припинення провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" від позову.

2. Провадження у справі № 910/27529/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ЛТД" до Дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Лізингова компанія "Укрексімлізинг", третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Делюкс Білдинг", про визнання права власності - припинити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.