ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р. Справа № 902/1483/15

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Грабика В.В.,

при секретарі судового засідання Жиляк С.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - за договором;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРБІ" (в подальшому - ТОВ "ДЕРБІ")

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (в подальшому - ФОП ОСОБА_2.)

про стягнення 22 662,43 грн., -

ВСТАНОВИВ :

09.11.2015р. ТОВ "ДЕРБІ" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу по експлуатаційним витратам за березень 2015р. в сумі 4265,33грн., пені в сумі 1337,32грн., штрафу в розмірі 4538,10грн., збитків (упущеної вигоди) в сумі 12 521,78грн..

Позов обґрунтований наступним. Між ТОВ "ДЕРБІ" та ФОП ОСОБА_2 01.01.2014р. було укладено договір найму №01/14 терміном до 31.08.2015р.. До квітня 2015р. відповідач належним чином виконував свої зобов»язання за договором. 31 березня 2015р. ФОП ОСОБА_2 особисто принесла листа на адресу позивача з проханням вважати договір №01/14 від 01.01.2014р. розірваним та зобов'язанням здійснити передачу орендованих приміщень до 02 квітня 2015 року за актом приймання-передачі. ТОВ "ДЕРБІ" було направлено на адресу ФОП ОСОБА_2 рекомендований лист вих.№04 від 01.04.2015р. із згодою достроково розірвати договір №01/14 за умови оплати відповідачем орендної плати та експлуатаційних витрат за квітень 2015р. та здійснення сторонами здачі-приймання приміщення відповідно до умов договору №01/14. Даний лист вручено ФОП ОСОБА_2 особисто 27.04.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. В порушення п. 4.4.3 договору №01/14 ФОП ОСОБА_2 не сплачено експлуатаційні витрати за березень 2015 року в розмірі 4 265,33грн., термін сплати яких встановлено не пізніше 15 квітня 2015 року. Неналежне виконання умов договору стало підставою для нарахування та стягнення з ФОП ОСОБА_2 крім боргу з експлуатаційних витрат за березень 2015р. в сумі 4265,33грн., пені в сумі 1337,32грн., штрафу в розмірі 4538,10грн., збитків (упущеної вигоди) в сумі 12 521,78грн..Починаючи з квітня 2015р. позивач зміг укласти договори оренди лише на частину приміщень, залишених відповідачем. Дохід отриманий позивачем за період з 01.04.2015р. по 31.08.2015р. від передачі частини нерухомого майна іншим орендарям становив 14 428,42грн., отже сума збитків за цей час склала саме 12 521,78грн. ( 26950,2 - 14428,42 = 12 521,78). Зазначені обставини й стали підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 10.11.2015р. порушено провадження у справі №902/1483/15 та призначено до розгляду в засіданні на 15.12.2015р..

14.12.2015р. від відповідача надійшли пояснення наступного змісту. На початку січня 2015 року позивач в усній формі заявив про збільшення орендної плати за користування орендованими згідно договору найму №01/14 від 1 січня 2014 року відповідачем приміщеннями. До кінця січня 2015 року сторони не змогли узгодити зміни розміру орендної плати, у зв'язку з чим з ініціативи позивача сторони погодились на розірвання договору найму з квітня 2015 року. Відповідач продовжував належним чином виконувати умови договору найму, в тому числі й щодо сплати орендної плати. 6 березня 2015 року відповідач у відповідності з умовами договору найму здійснив попередню оплату за березень 2015р.. Після зазначеної оплати відповідач розпочав звільнення орендованих приміщень, яке закінчив 20 березня 2015 року. Звільнення орендованих у ТОВ "ДЕРБІ" приміщень підтверджується договором оренди №27 від 19 березня 2015 року, укладеним між ТОВ "Культтовари" та ФОП ОСОБА_2. На вимогу позивача та в підтвердження раніше укладеної усної домовленості, відповідачем 31 березня 2015 року передано ключі від приміщень. У відповідності з умовами договору оренди №01/14 від 1 січня 2014р. відповідачем складений та підписаний акт прийому -передачі приміщень від 2 квітня 2015р.. Позивач, не пояснюючи причин, відмовився від підписання акту прийому-передачі (а.с.131-132).

Ухвалою суду від 15.12.2015р. розгляд справи відкладено на 12.01.2016р..

11.01.2016р. від позивача надійшли пояснення наступного змісту. До складу експлуатаційних витрат ТОВ "Дербі", пов'язаних з утриманням найманого майна, входять витрати на оплату споживання електричної енергії та витрати на оплату обслуговування протипожежної сигналізації (а.с.144-145).

12.01.2015р. від позивача надійшли пояснення наступного змісту. Оскільки за усною домовленістю сторін договору найму № 01/14 від 01.01.2014 року рахунки на оплату експлуатаційних витрат виставлялись не систематично, то в виставлені рахунки включалась компенсація експлуатаційних витрат на оплату споживання електричної енергії, витрати на оплату обслуговування протипожежної сигналізації за попередні періоди (рахунки №№ 0000001 від 05.01.15, 0000005 від 02.02.15, 0000008 від 01.03.15, 0000012 від 01.04.15.) (а.с.217).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав та за обставин вказаних в позові, а також вказала, що позивачем надавалися відповідачеві всі рахунки, які виставлялися,але докази цьому відсутні. Також представник позивача пояснила, заборгованість за березень 2015р. - це сума компенсації за експлуатаційні витрати відповідно до 4.4.3. договору .

На визначену дату представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку, що стверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення вх.№12139 від23.12.2015р. (а.с.142).

Роз'яснюючи деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції Вищий господарський суд України у п.3.9.2 постанови пленуму №18 від 26.12.2011р. звернув увагу на те, що неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів. З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, за наявними у ній матеріалами, відповідно до положень ст.75 ГПК України.

При розгляді справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

28.07.2011р. виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому №1788 від 28.07.2011р. видано ТОВ «Дербі» свідоцтво про право власності в цілому на комплекс по просп. Юності №14-Б. Право власності на комплекс за ТОВ «Дербі» зареєстроване 21.10.2011р. КП «ВМБТІ» (а.с.16-19).

01.01.2014р. між ТОВ "Дербі" та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір найму №01/14. Договором передбачено наступне: за даним договором найму наймодавець передає, а найма приймає у тимчасове платне користування частину адміністративної будівлі, а саме приміщення №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17, загальною площею 216,10 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, просп. Юності, 14Б (далі по тексту - найманий об'єкт)(п.1.1.); найманий об'єкт буде використовуватися наймачем для ведення господарської діяльності наймача і розміщення співробітників наймача, тобто осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах (п.1.3.); найманий об'єкт вважається переданим в найм з моменту підписання акту приймання-передачі (п.2.4); цей договір, укладений на термін менший тридцяти шести місяців, набирає чинності з моменту його підписання і діє д 31 серпня 2015року. Сторони цього договору визначають, що датою початку використання найманого об'єкту наймодавцем є дата підписання сторонами акту приймання-передачі (п.3.1.); останній термін користування найманим об'єктом на умовах цього договору - 24.00 місцевого часу 31 серпня 2015р. До настання вказаного терміну наймач зобов'язаний передати майно, що наймається наймодавцю в порядку, передбаченому статтею 8 цього договору (п.3.2.); по узгодженню сторін плата за використання майна складає 4538,10 (чотири тисячі п'ятсот тридцять вісім грн. 10 коп.) гривень за місяць (п.4.1.); наймач, незалежно від результатів своєї господарської діяльності, сплачує плату за найм наймодавцю шляхом перерахування відповідних платежів на поточний рахунок наймодавця за кожний звітний календарний місяць у порядку попередньої плати не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця (п.4.3); крім плати за найм, вказаної п.4.1 цього договору, наймач компенсує наймодавцю витрати, пов'язані із утриманням найманого майна (п.4.4.1.); наймач компенсує експлуатаційні витрати на підставі рахунків, виставлених наймодавцем, протягом восьми банківських днів від дня отримання рахунку. Наймач зобов'язаний самостійно отримати від наймодавця оформлений рахунок. У разі відсутності у наймача рахунку на компенсацію експлуатаційних витрат, наймач зобов'язаний не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, наступного за оплачуваним, зробити платіж в розмірі середньомісячної компенсації експлуатаційних витрат, які оплачувались наймачем за попередній період дії цього договору (п.4.4.3.); наймач зобов'язаний, окрім іншого, своєчасно вносити орендну плату за користування найманим об'єктом, компенсувати експлуатаційні витрат і оплачувати додаткові послуги (п.6.1.1.); після припинення терміну дії цього договору наймач зобов"язний повернути наймане майно наймодавцеві в тому стані, в якому він його отримав, з урахуванням природного зносу. За фактом приймання-передачі майна складається акт приймання-передачі майна, що підписується представниками сторін (п.6.1.7.); у разі закінчення терміну договору або розірвання цього договору в порядку передбаченому законодавством України або цим договором, наймач зобов'язаний в одноденний термін (тобто в день закінчення терміну договору) передати (повернути) найманий об'єкт наймодавцеві по акту прийому передачі, в тому ж стані, в якому наймач спочатку його прийняв, з урахуванням нормального зносу, враховуючи поліпшення та перепланування, виконані відповідно до ст. 7 цього договору. При звільненні найманого об'єкта наймач передає наймодавцеві безоплатно всі поліпшення, перебудови, в т.ч. Зроблені з дозволу наймодавця, а також поліпшення найманого об'єкта, які складають приналежність будівлі і невіддільні без якої-небудь шкоди для нього (п.8.1.); найманий об'єкт вважається переданим (поверненим) з моменту підписання сторонами відповідного акту, в якому вказана відповідна інформація про найманий об'єкт і його стан на момент повернення (п.8.2.); сторона, винна в порушенні зобов'язань за даним договором, відшкодовує іншій стороні, потерпілій внаслідок подібного порушення, всі заподіяні збитки в повному обсязі (в тому числі не отримані прибутки) (п.9.2.); якщо наймач допустить прострочення при сплаті плати за найм, перерахуванні сум компенсацій за комунальні послуги або оплаті додаткових послуг, він збов"язаний сплатити наймодавцеві пеню в розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення (п.9.3.); у випадку якщо прострочення при сплаті плати за найм, перерахуванні сум компенсації за комунальні послуги або оплаті додаткових послуг буде тривати більше 30 (тридцяти) днів наймодавець має право, незалежно від причин такого прострочення: окрім іншого, достроково розірвати договір найму при умові письмового попередження наймача за 10 (десять) календарних днів (п.9.4.); якщо наймач не звільнить приміщення протягом 10 (десяти) календарних днів від дня направлення попередження наймодавцем про розірвання договору, або якщо прострочення в сплаті плати за найм, перераховані сум компенсацій за комунальні послуги, при оплаті додаткових послуг буде тривати більше за один календарний місяць, з наймача стягується штраф на користь наймодавця в розмірі узгодженої сторонами плати за найм за один місяць (п.9.5.); цей договір може бути припинений достроково за взаємною письмовою згодою сторін. Цей договір, можливо, розірвати в односторонньому порядку на вимогу однієї з сторін з письмовим попередженням про це іншої сторони не пізніше ніж за 2 (два) календарних місяця до дати розірвання договору (п.10.1.); наймач несе відповідальність за збитки, заподіяні наймодавцю тим, що він несвоєчасно повернув йому наймане майно або повернув його в неналежному стані, а також компенсує наймодавцю витрати, понесені ним в зв'язку з таким порушенням умов цього договору (п.10.4.); всі повідомлення сторін за даним договором повинні бути виконані в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками сторін, вручені під розпис або направлені рекомендованим листом. Наймач гарантує, що він (його уповноважений представник) буде знаходиться за вказаною в даному пункті адресою. Наймач несе самостійну відповідальність перед державними органами за неповідомлення про зміну адреси (п.11.2) (а.с.20-22).

На виконання умов договору ТОВ "ДЕРБІ" передало, а ФОП ОСОБА_2 прийняла в піднайм частину адміністративної будівлі, а саме приміщення №№1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17, загальною площею 216,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, пр. Юності, 14Б, що стверджується актом приймання передачі майна від 01.01.2014р. (а.с.23).

31.03.2015р. ФОП ОСОБА_2 подано ТОВ ДЕРБІ" лист про розірвання договору оренди №01/14 від 01.01.2014р. в зв'язку зі збільшенням платежів, що входять до складу суми оренди і неможливістю здійснювати своєчасну оплату за дане приміщення. Також орендар зобов'язалася до 02 квітня 2015р. передати орендодавцю приміщення загальною площею 269,5 кв.м. в приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 по акту прийому-передачі в придатному стані (а.с.24).

У відповідь на вказаний лист ТОВ "ДЕРБІ" листом вих..№04 від 01.04.2015р. повідомило, що згодне на розірвання договору найму №01/14 від 01 січня 2014р. достроково, з 01 квітня 2015р., при умові оплати орендної плати та експлуатаційних витрат за квітень 2015р. (а.с.25). Вказаний лист отриманий ФОП ОСОБА_3 27.04.2015р., що стверджується відміткою в повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.26).

ТОВ "ДЕРБІ" було виставлено ФОП ОСОБА_2 рахунки-фактури на оплату, окрім іншого, експлуатаційних витрат за період з грудня 2014р. по березень 2015р. на суму 12 779,17грн., а саме №СФ-0000001 від 05.01.2015р. на суму 1719,78грн., №СФ-0000005 від 02.02.2015р. на суму 2528,73грн., №СФ-0000008 від 01.03.2015р. на суму 4265,33грн.( 4123,09 + 142,24 = 4265,33), № СФ-0000012 від 01.04.2015р. на суму 4265,33грн. (а.с.41- 44).

З метою досудового врегулювання спору ТОВ "ДЕРБІ" цінним листом з описом вкладення направило ФОП ОСОБА_2 претензію вих.№08 від 25.05.2015р. на суму 15 045,41грн., з яких : експлуатаційні витрати за березень 2015р. - 4265,33грн.; орендна плата за квітень та травень 2015р. - по 4538,1грн. за кожен місяць; експлуатаційні витрати за квітень та травень по 851,94 грн. за кожен місяць. В претензії також , окрім іншого, зазначено, що 1 квітня 2015р. в порушення умов п.10.1 договору №01/14 ФОП ОСОБА_2 в односторонньому порядку розірвала договір №01/14 від 01.01.2014 року та залишила приміщення, без передбаченого договором попередження іншої сторони за 2 місяці . Вказана претензія повернулась з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання " (а.с.61-65).

ТОВ "ДЕРБІ" було виставлено ФОП ОСОБА_2 рахунки-фактури в 2014р. на загальну суму 49 919,10грн., що стверджується рахунками-фактурами: №СФ-0000001 від 03.02.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000004 від 03.03.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000007 від 01.04.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000010 від 05.05.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000013 від 02.06.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000017 від 01.07.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000022 від 01.08.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000026 від 01.09.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000030 від 01.10.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000034 від 03.11.2014р. на суму 4538,10грн., №СФ-0000038 від 01.12.2014р. на суму 4538,10грн.,

в 2015р. на загальну суму 30 931,57грн., з яких 18 152,40грн. - орендна плата, 12 779,17грн. - експлуатаційні витрати, а саме: №СФ-0000001 від 05.01.2015р. на суму 6 257,88 (4 538,10 - орендна плата, 1719,78грн. - експлуатаційні витрати); №СФ-0000005 від 02.02.2015р. на суму 7 066,83 (4 538,10 - орендна плата, 2528,73 - експлуатаційні витрати); №СФ-0000008 від 01.03.2015р. на суму 8 803,43 (4 538,10 - орендна плата , 4265,33 - експлуатаційні витрати); №СФ-0000012 від 01.04.2015р. на суму 8 803,43грн. (4 538,10 - орендна плата, 4265,33) (а.с.30-44). Всього ФОП ОСОБА_2 були виставлені рахунки на загальну суму 80 850,67грн..

ФОП ОСОБА_2 було частково сплачено 76 585,34грн., що стверджується банківськими виписками: від 10.01.2014р. на суму 4538,10грн. (оплата за оренду приміщення за січень 2014р. згідно договору №01/14 від 01.01.2014р.); від 04.02.2014р. на суму 4538,10грн. (оплата за оренду приміщення за лютий 2014р. згідно договору №01/14 від 01.01.2014р.); від 05.03.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-0000004 від 03.03.2014р.); від 02.04.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-0000007 від 01.04.2014р.); від 14.05.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-00000010 від 05.05.2014р.); від 02.06.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-00000013 від 05.05.2014р.); від 03.07.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-00000017 від 01.07.2014р.);від 04.08.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-00000022 від01.08.2014р.); від 03.09.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-00000026 від 01.09.2014р.); від 07.10.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку № СФ-00000030 від 01.10.2014р.); від 06.11.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-00000034 від 03.11.2014р.);від 09.12.2014р. на суму 4538,10грн. (згідно рахунку №СФ-00000038 від 01.12.2014р.); від 12.01.2015р. на суму 5257,88грн. (згідно рахунку від 05.01.2015р.), від 13.01.2015р. на суму 1000,00грн. (згідно рахунку від 05.01.2015р.); від 03.02.2015р. на суму 7066,83грн. (згідно рахунку №СФ-0000005 від 02.02.2015р.); від 06.03.2015р. на суму 8803,43грн. (згідно рахунку СФ-0000008 від 01.03.2015р.) (а. с. 45-60).

Згідно розшифровки виставлених рахунків на компенсацію експлуатаційних витрат за 2015р. по договору №01/14 від 01.01.2014р. по рахунку №СФ-0000012 від 01.04.2015р. (за березень 2015р.) експлуатаційні витрати складаються з : електроенергія за березень 2015р. - 251,96грн., електроенергія минулих періодів - 2000,33грн., протипожежна сигналізація за березень 2015р. - 410,32грн., протипожежна сигналізація за 2014р. - 1593,72грн. (а.с.151).

Як вбачається із змісту позовної заяви (а.с.3) та згідно наданого позивачем письмового розрахунку, з відповідача належить стягнути борг по експлуатаційним витратам за березень 2015р. в сумі 4 265,33грн., пеню в сумі 1337,32грн. за період з 16.04.2015р. по 06.11.2015р., штраф в сумі 4538,10грн., збитки (упущену вигоду) в сумі 12 521,78грн. (а.с.27).

Відповідно до ч.1,ч.6 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Цивільним кодексом України передбачено наступне: за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди)(ст. 759); за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.1,5 ст.762) .

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази надані сторонами, суд дійшов до переконання в наявності підстав для часткового задоволення позову.

01.01.2014р. між ТОВ "ДЕРБІ" (власником нерухомого майна) та ФОП ОСОБА_2 було укладено до говір найму №01/14. Отримавши за договором у тимчасове платне користування частину адміністративної будівлі, а саме приміщення №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17, загальною площею 216,10 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, пр.. Юності 14Б, та відповідно до умов договору ФОП ОСОБА_2 прийняла на себе зобов'язання по своєчасній сплаті орендної плати та експлуатаційних витрат.

Із змісту позовної заяви (а.с.3) та змісту розрахунку суми позову (а.с.27) вбачається , що позивачем заявлена вимога про стягнення суми заборгованості з експлуатаційних витратах саме за березень 2015р. .

Згідно рахунку-фактури №СФ-0000012 від 01.04.2015р. та п.4.4.3. відповідачу нараховано 4265,33грн. компенсації з експлуатаційних витрат (4123,09 + 142,24 = 4265,33) (а.с.44).

Разом з тим із змісту розшифровки рахунку на компенсацію експлуатаційних витрат, наданої позивачем на вимогу суду, рахунок з оплати експлуатаційних витрат за березень 2015р. включає наступні суми: електроенергія за березень 2015р. - 251,96грн., електроенергія минулих періодів - 2000,33грн., протипожежна сигналізація за березень 2015р. - 410,32грн., протипожежна сигналізація за 2014р. - 1593,72грн. (а.с.151).

З урахуванням змісту предмету позову судом при визначенні розміру боргу по компенсації експлуатаційних витрат за березень 2015р. були взяті до уваги суми нараховані відповідачу виключно за березень 2015р., а саме 251,96грн. за електроенергію та 410,32грн. за протипожежну сигналізацію, всього 662,28грн.. Саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача, а в решті заявленої вимоги в сумі 3 594, 05грн. ( 4 256,33 - ( 251,96 + 410,32)) слід відмовити. При цьому позивач не буде позбавлений можливості на судовий захист з іншим предметом позову.

Оскільки відповідач більше ніж на місяць прострочив сплату позивачеві компенсації за експлуатаційні витрати за березень 2015р. , то відповідно до ст.612ч.1 ЦК він є боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому наявні підстави для задоволення на підставі ст.ст.230 - 232 ГК України, п.9.3, п.9.5. договору від 01.01.2014р. вимог про стягнення з нього на користь позивача штрафу в сумі 4538,10грн. та пені.

Разом з тим позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 1337,32грн. за період з 16.04.2015р. по 06.11.2015р. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування пені за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки позивач не надав доказів вручення відповідачу рахунку за березень 2015р., то з урахуванням положень п.4.4.3 договору наймач зобов»язаний був сплатити платежі, передбачені договором, не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, наступного за оплачуваним , в даному випадку не пізніше 15.04.2015р..

З урахуванням вимог ст.232ч.6 ГК шестимісячний період нарахування пені, оскільки інший період не визначений договором, буде становити з 16.04.2015р. по 16.10.2015р., а не по 06.11.2015р., як вказав позивач.

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність суб»єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» передбачена відповідальність за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги у вигляді пені в розмірі 1 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін , але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Пунктом 9.3 договору сторони передбачили, що коли наймач допустить прострочення оплати за найм, перерахування сум компенсацій за комунальні послуги або оплати додаткових послуг, він збов"язаний сплатити наймодавцеві пеню в розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Разом з тим, позивач на власний розсуд, нарахував пеню із застосуванням меншого відсотку - в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно проведеного судом підрахунку, за шестимісячний період з суми боргу 662,28грн. (правильність розрахунку перевірена судом з використанням калькулятора штрафів системи Ліга Закон) розмір пені за період з 16.04.2015р. по 16.10.2015р. становить 190,87грн..

З урахуванням наведеного, в задоволенні позову частині стягнення пені в сумі 1146,44грн. (1337,32-190,87 =1146,44) слід відмовити.

Що стосується вимоги про стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 12 521,78грн., то в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

В обгрунтування позовних вимог про стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі 12 521,78 грн., позивач посилається на те, що, внаслідок односторонньої відмови відповідача від договору та невжиття ним заходів щодо проведення остаточних розрахунків він змушений був шукати нових орендарів на приміщення, які знаходились в оренді у ФОП ОСОБА_2. Сума отриманого прибутку за здану в оренду частину цих приміщень була меншою від суми прибутку, яку він отримав би при належному виконанні ФОП ОСОБА_2 умов договору.

При укладенні договору сторони у п. 10.1 передбачили можливість його розірвання в односторонньому порядку на вимогу однієї з сторін з письмовим попередженням про це іншої сторони не пізніше ніж за 2 (два) календарних місяця до дати розірвання договору.

На переконання цей пункт договору якраз і спрямований на захист інтересів орендодавця в тому рахунку й для підшукання нових орендарів.

31.03.2015р. відповідач подала заяву ТОВ «Дербі» про розірвання договору і зобов'язалась повернути приміщення до 02.04.2015р.. У відповіді від 01.04.2015р. за вих. №4 товариство погодилося на цю пропозицію лише за умови оплати орендної плати та експлуатаційних витрат за квітень 2015р. та дотриманням процедури, визначеної п.8 договору найму №01/14 від 01.01.2014р.. Як вбачається із змісту позовної заяви та не спростовано відповідачем, вимоги орендодавця виконані не були.

Враховуючи викладене , суд розцінює заяву ФОП ОСОБА_2 як попереднє повідомлення орендодавця про розірвання договору через два місяці ( п.10.1 договору).

В претензії від 25.05.2015р., адресованій ФОП ОСОБА_2, ТОВ "Дербі" підтверджує факт залишення відповідачем орендованих приміщень 01.04.2015р..

З урахуванням наведеного вище суд приходить до переконання в тому, що договір є розірваним з 01.06.2015р., а тому правові підстави для стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 12 521,78грн. відсутні.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на оплату послуг адвоката суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено наступне: адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги;2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ст.26); порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст.30ч.2).

Роз'яснюючи питання відшкодування судових витрат Вищий господарський суд України у постанові пленуму №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" акцентував увагу на наступному. Витрати позивачів , пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.(п.6.3.).

Вимоги позивача про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката підтверджуються: договором про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_1 від 03.08.2015р.(а.с.116); свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 662 на ім'я ОСОБА_1 від 28.09.2009р. (а.с.115), актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 11.01.2016р. (а.с.216), платіжним дорученням №122 від 28.08.2015р. на суму 4000грн. (а.с.119).

Приймаючи до уваги те, що суд прийшов до переконання у наявності підстав для часткового задоволення позову, судові витрати позивача підлягають частковому задоволенню пропорційно до розміру задоволених судом вимог відповідно до положень ст.49 ч.2, ч.5 ГПК, а саме по сплаті судового збору в сумі 289,75грн. та по сплаті послуг адвоката в сумі 951,57грн..

Враховуючи наведене, керуючись ст. 4-2 - 4-5, 33-34, 43, 49, 69, 82-85, 115 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 21000, ідент. код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРБІ" (проспект Юності, буд.14-А, м. Вінниця, 21021, код ЄДРЮОФОП 23058752) борг по експлуатаційним витратам в сумі 662,28грн., пеню в сумі 190,87грн., штраф в сумі 4 538,10грн., витрати на послуги адвоката в сумі 951,57грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 289,75грн..

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення боргу по експлуатаційним витратам в сумі 3 603,05грн., пені в сумі 1 146,44грн. та збитків (упущеної вигоди) в сумі 12 521,78грн..

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 січня 2016 р.

Суддя Грабик В.В.

віддрук. прим.: 1 - до справи;2 - ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 21000).