ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.2016 Справа № 907/1261/15

За позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Лучки, с.Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача1 Товариства з обмеженою відповідальністю „Український лізинг, м. Київ

до відповідача2 Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгово-промисловий центр, м. Ужгород

про зобовязання виконати умови договору

Суддя О. С. Йосипчук

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (редставник по дов. від 12.01.2016р. №б/н);

Від відповідача 1: ОСОБА_2 (представник по дов. від 12.01.2016р. №б/н);

Від відповідача2:Черепаня М.В. (представник по дов. від 21.12.2015р. №5

СУТЬ СПОРУ: Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-Лучки (позивач) заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Український лізинг (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгово-промисловий центр (відповідач 2) про зобовязання виконати умови укладеного генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р., а саме - зобовязати відповідача 1 та відповідача 2 виконати умови вказаного вище генерального договору фінансового лізингу №94 (договір лізингу) від 19.06.2013р. у частині передачі жатки кукурудзяної FANTINI L03 з системою подріблення, 2012 року випуску; жатки кукурудзяної FANTINI L03, 2013 року випуску; жатки соняшникової FANTINI G03, 2013 року випуску; жатки для збирання соняшнику NARDI, модель SUNSTORM SFH740 з адаптером для комбайну JOHN DEERE за актом приймання-передавання, як це передбачено пунктом 5.6. договору лізингу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним виконано в строк та належним чином всі умови договору лізингу, що, відповідно, являється підставою для зустрічного виконання відповідачами своїх зобов'язань. Нормативно обгрунтовуючи свої вимоги, позивач покликається на ст. 806 ЦК України, якою передбачено обов'язок лізингодавця передати у користування майно, що йому належить, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) та на ст.ст. 1, 2, Закону України «Про фінансовий лізинг», які також передбачають, обов'язок лізингодавця, за договором фінансового лізингу, набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

З огляду на наведені обставини в позовній заяві, позивач вважає, що у звязку із повним виконанням умов договору лізингу, що підтверджується доданими до позову документами, відповідач 1 та відповідач 2 зобовязані виконати умови пункту 5.6. договору лізингу та передати за актом приймання-передавання отримане по договору майно, що підтверджує перехід права власності на предмет лізингу.

Відповідач 1 проти позову не заперечив та через уповноваженого представника подав заяву про визнання позову в повному обсязі, яка міститься в матеріалах судової справи.

Відповідач 2 письмових пояснень щодо позову не подав, але уповноважений представник зазначив про те, що не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

На підставі Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р. між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-Лучки та Товариством з обмеженою відповідальністю „Український лізинг виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про фінансовий лізинг» та нормами ЦК України, ГК України.

На виконання умов визначених Генеральним договором фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р. між позивачем та відповідачем 1 було даткові укладено: 1) Договір фінансового лізингу №ФЛ-94-1 від 31.07.2013р., відповідно до умов якого відповідач 1 передав позивачу предмет лізингу жатку кукурудзяну FANTINI L03 з системою подріблення, 2012 року випуску; 2) Договір фінансового лізингу №ФЛ-94-2 від 19.08.2013р., відповідно до умов якого відповідач 1 передав позивачу предмет лізингу жатку кукурудзяну FANTINI L03, 2013 року випуску та жатку соняшникову FANTINI G03, 2013 року випуску; 3) Договір фінансового лізингу №ФЛ-94-3 від 19.08.2013р., відповідно до умов якого відповідач 1 передав позивачу предмет лізингу жатку для збирання соняшнику NARDI, модель SUNSTORM SFH740 з адаптером для комбайну JOHN DEERE.

Факт передачі у користування та володіння предмета лізингу позивачу підтверджуєтьмя матеріалами справи, зокрема видатковими накладними та ОСОБА_2 приймання-передачі (Додатки №3).

Також, 15.08.2014р. між відповідачем 1 та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торгово-промисловий центр виникли правовідносини поручительства на підставі укладеного Договору №П-15082014 від 15.08.2014р., за умовами якого відповідач 2 поручився перед відповідачем 1 за виконання обовязку позивача щодо сплати лізингових платежів згідно з Договором фінансового лізингу №ФЛ-94-2 від 19.08.2013р., Договором фінансового лізингу №ФЛ-94-3 від 19.08.2013р.. Даний договір міститься в матеріалах справи та досліджений в судовому порядку.

Відповідно до пункту 5.1 договору лізингу, право власності (розпорядження) на предмет лізингу протягом всього строку дії Договору лізингу належить лізингодавцю, тобто відповідачу 1.

Відповідно до пункту 5.2 договору лізингу, право володіння та користування предметом лізингу, в обємі та на умовах договору відповідно до договору лізингу, належить лізингоодержувачу, тобто позивачу. Весь дохід, що отримуватиме лізингоодержувач в процесі експлуатації предмета лізингу, є власністю лізингоодержувача.

Відповідно до п. 5.6 Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р., за письмовою вимогою лізингоодержувача після закінчення строку лізингу та у разі належного, повного, безумовного виконання лізингоодержувачем всіх умов договору лізингу, відсутності заборгованості зі сплати лізингових та інших платежів, що виникають з договору лізингу, в тому числі неустойки (штрафу, пені), предмет лізингу переходить у власність лізингоодержувача згідно з ОСОБА_2 про повне виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу.

Судом встановлено, що договір лізингу передбачає додаткову обставину, за наслідками якої лізингоодержувач, тобто позивач, набуває права власності на предмет лізингу. Така обставина визначена пунктом 5.7. договору лізингу, де передбачено, що після оплати суми лізингу та відсутності заборгованості по іншим платежам лізингоодержувач набуває право власності на предмет лізингу. Фактичний перехід права власності на предмет лізингу оформляється підписанням сторонами акту про повне виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

На підтвердження факту виконання позивачем зобов'язань за договором фінансового лізингу позивачем подано довідку від 04.12.2015р. за вих. №1867(за підписом директора товариства з обмеженою відповідальністю „Український лізинг) про відсутність у позивача будь-якої заборгованості за договором лізингу станом на 04.12.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Письмових чи усних заперечень з приводу виконання позивачем своїх дізингових зобов'язань представник відповідача 1 (лізингодавець за договором) не навів; натомість заявив суду про визняння позовних вимог у повному обсязі. Таким чином, у спірній ситуації, доказів на спростування факту належного виконання позивачем своїх обов'язків лізингоодержувача відповідачі не подали (ст.4-3 та ст.33 ГПК України), з огляду на що підстав для відмови у реалізації контрагентами п.5.6. Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р. судовим розглядом справи не встановлено.

За приписами ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Ст. 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Щодо вимоги в частині зобовязання Товариством з обмеженою відповідальністю „Торгово-промисловий центр також виконати умови Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р., то вона не підлягає до задоволення у звязку з тим, що відповідач 2 не є стороною договору лізингу та, а предметом поруки, за договором №П-15082014 від 15.08.2014р. є грошове зобов'язання позивача, а не натуральне зобов'язання відповідача 1. Таким чином, договір №П-15082014 від 15.08.2014р. породжує солідарну відповідальність відповідача 2 перед відповідачем 1 за виконання позивачем взятих на себе зобовязань за Договором фінансового лізингу №ФЛ-94-2 від 19.08.2013р., Договором фінансового лізингу №ФЛ-94-3 від 19.08.2013р., що є тільки частиною основного правочину.

Відповідач 2, у випадку, якщо він дійсно здійснював частково оплату лізингових платежів, то він за договором №П-15082014 від 15.08.2014р. став би новим кредитором по відношенню до позивача саме на ту суму сплачених лізингових платежів.

З огляду на досліджені та наведені вище обставини суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги частково, а саме щодо зобовязання відповідача 1 виконати умови Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р. та додатково укладених Договору фінансового лізингу №ФЛ-94-1 від 31.07.2013р. (з змінами та доповненнями), Договору фінансового лізингу №ФЛ-94-2 від 19.08.2013р. (з змінами та доповненнями), Договору фінансового лізингу №ФЛ-94-3 від 19.08.2013р. (з змінами та доповненнями).

Щодо вимоги про зобовязання відповідача 2 виконати умови Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р. та додатково укладених Договору фінансового лізингу №ФЛ-94-1 від 31.07.2013р. (з змінами та доповненнями), Договору фінансового лізингу №ФЛ-94-2 від 19.08.2013р. (з змінами та доповненнями), Договору фінансового лізингу №ФЛ-94-3 від 19.08.2013р. (з змінами та доповненнями), то в цій частині слід відмовити.

Судові витрати слід покладати на відповідача 1, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, ст. ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Український Лізинг» (03680, м. Київ, вулиця Предславинська, будинок 13, офіс 211, ІК 38291386) виконати умови Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р. у частині передачі жатки кукурудзяної FANTINI L03 з системою подріблення, 2012 року випуску; жатки кукурудзяної FANTINI L03, 2013 року випуску; жатки соняшникової FANTINI G03, 2013 року випуску; жатки для збирання соняшнику NARDI, модель SUNSTORM SFH740 з адаптером для комбайну JOHN DEERE Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ» (89625, Закарпатська обл., Мукачівський район, с. Великі Лучки, вулиця Гагаріна, будинок 6, ІК 30765096) за актом про повне виконання Сторонами своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Лізинг» (03680, м. Київ, вулиця Предславинська, будинок 13, офіс 211, ІК 38291386) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ» (89625, Закарпатська обл., Мукачівський район, с. Великі Лучки, вулиця Гагаріна, будинок 6, ІК 30765096) сплачену суму судового збору в розмірі 1 218,00 грн. (одної тисячі двісті вісімнадцяти грн. 00 коп.).

4.В частині вимог про зобов'язання товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промисловий центр" виконати умови Генерального договору фінансового лізингу №94 від 19.06.2013р. у частині передачі жатки кукурудзяної FANTINI L03 з системою подріблення, 2012 року випуску; жатки кукурудзяної FANTINI L03, 2013 року випуску; жатки соняшникової FANTINI G03, 2013 року випуску; жатки для збирання соняшнику NARDI, модель SUNSTORM SFH740 з адаптером для комбайну JOHN DEERE Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛУЧКИ» (89625, Закарпатська обл., Мукачівський район, с. Великі Лучки, вулиця Гагаріна, будинок 6, ІК 30765096) у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2016р..

Суддя Йосипчук О.С.