ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.01.2016 р. Справа№ 914/9/16

За позовом: ОСОБА_1, м.Умань Черкаської області

до відповідача: Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс», м.Сколе Львівської області

про стягнення 631049,16грн.

Суддя Щигельська О.І.

При підготовці до розгляду позовної заяви ОСОБА_1, м.Умань Черкаської області до Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс», м.Сколе Львівської області про стягнення 631049,16грн. встановлено, що дана позовна заява підлягає поверненню без розгляду у зв'язку з наступним.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.5 Постанови №18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Так, відповідно до ч.1 п.п.2, 2-1 ч.2 ст.54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником. Позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності; документи, що підтверджують за громадянином статус фізичної особи - підприємця.

У позовній заяві зазначено, що позивачем є ОСОБА_1 із зазначенням адреси: АДРЕСА_1, та адреси для листування: АДРЕСА_2. Водночас, документів, що підтверджують за вказаним громадянином статус фізичної особи-підприємця до позовної заяви не долучено, так само як і не вказано реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків. Натомість, із тексту позовної заяви вбачається, що п.ОСОБА_1. є представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСЛ Вуд Оу». Із копії договору купівлі-продажу без номера та визначеної дати (із зазначенням про те, що такий контракт укладено в грудні 2013 року) вбачається, що зазначене товариство є іноземним суб'єктом господарювання із назвою «DSL Wood Oy» та адресою: АДРЕСА_3. До позовної заяви також долучено копію довіреності за підписом генерального директора вказаного товариства громадянина Фінляндської Республіки ОСОБА_2, якою гр.ОСОБА_1 уповноважено бути представником ТзОВ «ДСЛ Вуд Оу».

Також суд звертає увагу на те, що у позовній заяві не зазначено ідентифікаційних кодів суб'єктів господарської діяльності ані юридичної особи, представником якої є п.ОСОБА_1., ані юридичної особи - визначеної у позовній заяві відповідачем - Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс», так само як і не подано відомостей про відсутність таких кодів.

Відтак, при оформленні позовної заяви позивачем не дотримано вимог, встановлених п.п.2, 2-1 ч.2 ст.54 ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Слід також звернути увагу на те, що відповідно до п.5 ч.1 ст.63 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позовні вимоги про стягнення 631049,16грн. позивач обґрунтовує тим, що 20.12.2013р. між Сколівським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс» (продавець) та Фірмою «ДСЛ Вуд Оу» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №20/12. У позовній заяві стверджується, що як видно із акту звірки взаємних розрахунків від 31.12.2014р., фірмою «ДСЛ Вуд Оу» 30.12.2013р. та 22.01.2014р. здійснено передоплату за товар на загальну суму 70000,00 доларів США, однак товару отримано на загальну суму 42395,02 долари США. Таким чином, не поставлено товар на суму 27604,95 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату пред'явлення претензії №1 від 12.11.2015р. становить 631049,16грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно з ч.1 ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Як встановлено ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, у позовній заяві не міститься посилання на належні та допустимі докази, які підтверджують факт здійснення Фірмою «ДСЛ Вуд Оу» попередньої оплати за договором на суму 70000,00 доларів США (банківські виписки про рух коштів по рахунку, платіжні доручення, квитанції, ордери тощо) та факт поставки товару відповідачем на суму 42395,02 долари США (товарно-транспортні чи видаткові накладні, акти прийому-передачі товару тощо). Долучена до позовної заяви копія акту звірки взаємних розрахунків не може вважатись належним та допустимим доказом на підтвердження виникнення заборгованості за договором, оскільки такий акт є лише зведеним обліковим документом, що фіксує стан розрахунків між сторонами, однак, не породжує для них будь-яких зобов'язань, та не може вважатись первинним документом в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що свідчать про здійснення господарських операцій та виникнення зобов'язань. Аналогічні позиції містяться і в постановах Вищого господарського суду України, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 14.04.2014р. по справі №908/3427/13 та від 30.07.2014р. по справі №909/1094/13.

Зважаючи на вищенаведене, суд також приходить до висновку, що до позовної заяви не долучено обґрунтованого розрахунку суми боргу, заявленої до стягнення, оскільки у вказаному акті звірки взаємних розрахунків визначено сальдо станом на 01.01.2015р., а позовну заяву датовано 22.12.2015р. Відтак, у вказаному документі не міститься відомостей про стан заборгованості відповідача згідно із розрахунками позивача станом на час звернення останнього до суду із відповідною позовною заявою.

Окрім цього, у позовній заяві також не зазначено законодавство, відповідно до якого позов подано саме до господарського суду Львівської області, зважаючи на те, що однією зі сторін справи фактично є іноземний суб'єкт господарювання. Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.п. 9.1, 9.2 договору купівлі-продажу без номера та визначеної дати (із зазначенням про те, що такий контракт укладено в грудні 2013 року), копію якого долучено до матеріалів справи, у випадку виникнення суперечок з питань, які є предметом даного договору або з цим договором, всі питання та розбіжності, з яких не було досягнуто згоди, розв'язуються в судовому порядку у відповідності до чинного законодавства України, а усі спірні питання, що стосуються змін до договору, дотримання умов договору, відповідальності сторін вирішуються з дотримання процесуального законодавства належними судовими інстанціями (Obchodni soud v Brne) за місцем знаходження покупця - Республіка Чехія.

Відомостей про внесення змін до договору в цій частині у позовній заяві не наведено, додаткових договорів чи угод, якими б вносились зміни до вказаного договору, до позовної заяви не долучено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

З огляду на вищевказане суд вважає, що позовну заяву та додані до неї документи слід повернути без розгляду на підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 63 ГПК України для усунення недоліків.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст. 54, 57, п.п. 2, 3 ч.1 ст.63, ст.86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

позовну заяву повернути без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 12 аркушах (включно з конвертом).

Суддя Щигельська О.І.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.