КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р. Справа№ 910/22206/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Колосюк С.Л.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Соломенка" на рішення Господарського суду м. Києва від 29.10.2015р. у справі № 910/22206/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до Приватного акціонерного товариства "Соломенка "

про стягнення 316555,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Відповідача про стягнення 316555,01 грн., з яких: 280621,36 грн. основний борг за договором оренди банно-прального комплексу №02/05-2 від 05.02.2015р., 21590,37 грн. пеня, 1791,44 грн. 3% річних 12551,84 грн. збитки від інфляції.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.10.2015р. позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача основний борг в сумі 280621,36 грн. основного боргу, 21590,37 грн. пені, 1791,44 грн. 3% річних, 12551,84 грн. збитків від інфляції.

Рішення обґрунтоване тим, що за період з лютого 2015р. по серпень 2015р. Відповідачу нарахована сума орендної плати в розмірі 411428,57 грн. Натомість, Відповідач сплатив орендні платежі лише частково в розмірі 130807,21 грн., внаслідок чого у останнього за вказаний період виникла заборгованість в розмірі 280621,36 грн. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2015р., прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач починаючи з травня 2015р. не реєструє ЄРПН податкові накладні в електронному вигляді, що позбавляє Відповідача можливості включати суми податку до складу податкового кредиту починаючи з травня 2015р. Крім того, Відповідач звертався до Позивача з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 41335,65 грн., проте не отримав заперечень від Позивача, а тому це свідчить про безспірність зустрічної вимоги та припинення зобов'язання Відповідача по оплаті оренди за лютий 2015р. Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 280621,36 грн. не зменшені Позивачем на суму 41335,65 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 19.01.2016р.

18.01.2016р. через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що вирішення питання з приводу включення податкових зобов'язань між сторонами не відноситься до даного спору. Крім того, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог кредиторів та зарахування зустрічних однорідних вимог у зв'язку з тим, що це може призвести до порушення черговості у задоволенні вимог кредиторів. За цих обставин Позивач просив рішення місцевого суду залишити без змін та апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016р. апеляційну скаргу у справі №910/22206/15 передано на розгляд колегії суддів у складі Власов Ю.Л. (головуючий), Корсакова Г.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016р. прийнято справу до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 19.01.2016р.

У судове засідання представники Відповідача не з'явились, про причини неявки до суду не повідомили.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

05.02.2015р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди банно-прального комплексу №02/05-2, за умовами якого Позивач зобов'язався передати, а Відповідач зобов'язався прийняти у тимчасове платне користування на строк, визначений в цьому договорі, на умовах оренди, без права викупу, нерухоме майно банно-прального комплексу (включаючи всі його приналежності), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського (колишня назва вул. Урицького), 38, загальною площею 3292,60 кв.м.

Об'єкт оренди включає такі будівлі і споруди: нежитлова будівля (літ. А), загальною площею 2048,70 кв.м., нежитлова будівля - склад (літ. Б), загальною площею 457,30 кв.м., нежитлова будівля - пральня (літ. В), загальною площею 772,20 кв.м., нежитлова будівля виробничого призначення (літ. Г), загальною площею 14,40 кв.м.; повне інженерне обладнання.

Відповідно до п.1.2. договору об'єкт оренди належить Позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. 23.11.2011р. і зареєстроване за реєстровим №3898 (бланк ВРН № 084000).

Згідно з п.3.1 договору №02/05-2 строк оренди складає 2 роки 10 місяців та 26 днів з дати передачі об'єкта оренди Відповідачу за актом приймання - передачі, але в будь - якому випадку договір припиняється не пізніше 31.12.2017р.

Відповідно до п.4.2 договору оренди передання об'єкта оренди в оренду здійснюється на підставі акту приймання - передачі, який підписується сторонами протягом десяти робочих днів після укладання цього договору.

Відповідно до п.4.4 договору об'єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Згідно з п.5.1 договору орендна плата за цим договором становить 50000,00 грн., крім того ПДВ - 10000,00 грн., а всього 60000,00 грн., яка сплачується Відповідачем в безготівковій формі на рахунок Позивача.

Відповідно до п.5.4 договору орендна плата сплачується Відповідачем в безготівковій формі на рахунок Позивача, зазначений в цьому договорі, або додатково ним повідомлений, на підставі рахунку, отриманого від Позивача, в термін не пізніше 20 числа кожного місяця за поточний місяць.

Згідно з п.6.4.3. договору Відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати Позивачеві орендну плату.

Відповідно до п.9.2 договору у випадку неповної або несвоєчасної сплати Відповідачем орендної плати, Позивач має право вимагати від Відповідача сплати пені в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

На виконання умов договору, 05.02..2015р. між Позивачем та Відповідачем був складений та підписаний акт прийому-передачі №1 банно-прального комплексу, відповідно до якого Позивач передав, а Відповідач прийняв у тимчасове платне користування на строк, визначений в договорі оренди №02/05-2 від 05.02.2015р. нерухоме майно банно-правльного комплексу, розташоване за адресою: м. Київ, вул Митрополіта Василя Липківського, 38, загальною плдощею 3292,60 кв.м. Об'єкт оренди включає будівлі та споруди: нежитлова будівля ( літ. А ), загальною площею 2048,70 кв.м., нежитлова будівля - склад ( літ. Б ), загальною площею 457,30 кв.м., нежитлова будівля - пральня ( літ. В ), загальною площею 772,20 кв.м., нежитлова будівля виробничого призначення ( літ. Г ), загальною площею 14,40 кв.м.; повне інженерне обладнання.

05.02.2015р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №26 про запровадження у Відповідача тимчасової адміністрації строком на три місяці з 06.02.2015р. до 05.05.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Відповідача.

25.02.2015р. Відповідач звернувся до Позивача з листом, в якому просив зарахувати кошти в сумі 41335,65 грн., що перебувають на поточному рахунку Відповідача, в рахунок оплати оренди.

22.04.2015р. Позивач звернувся до Відповідача з листом, в якому просив сплатити заборгованість за договором оренди в сумі 101335,65 грн.

23.04.2015р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №85 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Відповідача по 05.06.2015р.

07.05.2015р. Відповідач звернувся до Позивача з листом, в якому просив зарахувати кошти в сумі 41335,65 грн., що перебувають на поточному рахунку Відповідача, в рахунок оплати оренди.

04.06.2015р. постановою Правління Національного банку України №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» відкликано банківську ліцензію та постановлено ліквідувати Відповідача.

05.06.2015р. рішенням №113 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації Відповідача з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 05.06.2015р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 05.02.2015р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди банно-прального комплексу №02/05-2, за умовами якого Позивач передав, а Відповідач прийняв у тимчасове платне користування нерухоме майно банно-прального комплексу (включаючи всі його приналежності), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського (колишня назва вул. Урицького), 38, загальною площею 3292,60 кв.м., а саме: нежитлову будівлю (літ. А), загальною площею 2048,70 кв.м., нежитлову будівлю - склад (літ. Б), загальною площею 457,30 кв.м., нежитлову будівлю - пральня (літ. В), загальною площею 772,20 кв.м., нежитлову будівлю виробничого призначення (літ. Г), загальною площею 14,40 кв.м.; повне інженерне обладнання.

Відповідно до умов договору Відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату в безготівковій формі на рахунок Позивача в термін не пізніше 20 числа кожного місяця за поточний місяць. Орендна плата за договором становила 60000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач зобов'язання зі сплати орендної плати не виконував, Позивач неодноразово звертався до Відповідача з листами, в яких просив сплатити заборгованість за договором оренди.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в зв'язку з тим, що за період з лютого 2015р. по серпень 2015р. Відповідачу нарахована сума орендної плати в розмірі 411428,57 грн., яку Відповідач частково оплатив в сумі 130807,21 грн.

Таким чином на час розгляду справи, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 280621,36 грн., доказів протилежного Відповідачем суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що Відповідачем були порушені зобов'язання зі сплати орендної плати.

Апеляційним судом не можуть бути прийняті до уваги доводи Відповідача, що останній звертався до Позивача з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог та оскільки Позивач не надав заперечень на заяву Відповідача, тому зобов'язання по сплаті орендної плати в лютому мають бути зменшені на суму 41335,65 грн., виходячи з наступного.

05.02.2015р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №26 про запровадження у Позивача тимчасової адміністрації строком на три місяці з 06.02.2015р. до 05.05.2015р. та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Позивача.

23.04.2015р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №85 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Позивача по 05.06.2015р.

04.06.2015р. постановою Правління Національного банку України №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» відкликано банківську ліцензію та постановлено ліквідувати Позивача.

05.06.2015р. рішенням №113 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації Позивача з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 05.06.2015р.

У разі неплатоспроможності банку Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлений спеціальний порядок управління банком та розрахунку з кредиторами, який включає введення тимчасової адміністрації, припинення на цей час задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, відкликання ліцензії банку та його ліквідацію з задоволенням вимог кредиторів в порядку черговості.

Правові норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними нормами, які регулюють діяльність неплатоспроможних банків, тому саме вони повинні застосовуватись судом у відносинах неплатоспроможного банку з його кредиторами та іншими особами.

Так, відповідно до п.4 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом

Оскільки на час звернення Відповідача до Позивача з листами про зарахування зустрічних вимог (25.02.2015р. та 07.05.2015р.) у Позивача була запроваджена тимчасова адміністрація, Позивачем правомірно не було проведено зарахування зустрічних вимог.

Також судом не приймаються до уваги доводи Відповідача, що Позивач починаючи з травня 2015р. не реєструє ЄРПН податкові накладні в електронному вигляді, що позбавляє Відповідача включати суми податку до складу податкового кредиту, починаючи з травня 2015р., а тому останній не міг виконати зобов'язання зі сплати орендної плати.

Проте, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем послуг податкових накладних не є підставою для невиконання зобов'язань зі сплати орендної плати за договором оренди, разом із тим відповідно до п.201.10 Податкового кодексу України це дає право Відповідачу при подачі податкової декларації до податкових органів за звітний податковий період, додати до неї заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.9.2 договору у випадку неповної або несвоєчасної сплати Відповідачем орендної плати, Позивач має право вимагати від Відповідача сплати пені в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Враховуючи порушення Відповідачем обов'язку щодо сплати орендної плати за користування спірними приміщеннями за договором оренди банно-прального комплексу №02/05-2, апеляційний суд вважає обґрунтованим рішення місцевого суду про стягнення з Відповідача основного боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 293173,20 грн., пені в сумі 21590,37 грн. та 3 % річних в сумі 1791,44 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Соломенка" на рішення Господарського суду м. Києва від 29.10.2015р. у справі №910/22206/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 29.10.2015р. у справі №910/22206/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

О.О. Хрипун