РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 906/1277/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Коломис В.В. ,

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 03.11.2015 року у справі № 906/1277/15 (суддя Ляхевич А.А.)

за позовом Виконавчого комітету Житомирської міської ради

до Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

- Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 5" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 6" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 8" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 9" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 13" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 15" Житомирської міської ради

- Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 16" Житомирської міської ради

та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання недійсним рішення від 26.06.2015 року № 38 р/к по справі № 3.5-40/2015

за участю представників сторін:

позивача - Обертович Н.П., за довіреністю, Корзун С.В., за довіреністю,

відповідача - Заворотнюк Л.М., за довіреністю

третьої особи позивача КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14 "Житомирської міської ради та третьої особи позивача КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11" Житомирської міської ради - Ясинецька Т.П., за довіреностями

В судовому засіданні 18.01.2016 року відповідно до ст.ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Житомирської міської ради (далі - виконком) звернувся до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відділення) про визнання недійсним рішення від 26.06.2015 року №38 р/к по справі № 3.5-40/2015.

Оскаржуваним рішенням відповідач визнав дії виконавчого комітету Житомирської міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 17.09.2014 року № 401 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191,193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206,208", яким з 01.06.2014 року для мешканців житлових будинків м. Житомира, які обслуговують КВЖРЕП м. Житомира, встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку їх встановлення, передбаченого чинним законодавством України, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді дій, заборонених ст. 17 цього Закону, які полягають у створенні умов КВЖРЕПам м. Житомира для порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Цим же рішенням зобов'язано виконавчий комітет Житомирської міської ради у місячний строк з дня одержання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 1 цього рішення, шляхом: внесення змін в додатки 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.09.2014 року № 401 в частині скасування встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.06.2014 року; зобов'язання КВЖРЕПів №№ 1, 3, 5, 6, 8, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 м. Житомира провести перерахунки плати мешканцям житлових будинків за період з 01.06.2014 року по 02.10.2014 року включно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання недійсним оскаржуваного рішення позивач посилався на те, що комунальні підприємства "ВЖРЕП" Житомирської міської ради не займають монопольне становище на ринку щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у зв'язку з тим, що в межах міста Житомира діють об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельні кооперативи, управителі ТзOB "Керуюча компанія Коменерго - Житомир", Приватне підприємство "ВЖРЕП" № 8, Приватне підприємство "ВЖРЕП" № 4, Приватне підприємство "АММОН", які згідно КВЕД також є надавачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Ці суб'єкти господарювання не мають суттєвих адміністративних або інших бар'єрів для вступу на ринок щодо надання такого виду послуг. Ці факти достовірно відомі відповідачу, а отже в контексті ст. 35 ГПК України, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що КП ВЖРЕП у місті Житомир не займають монопольного становища, виконавчий комітет при прийнятті рішення від 17.09.2014 року № 401 шляхом встановлення тарифів на вищезгадану послугу не може юридично та фактично створювати такі умови, що заборонені ст.17 Закону України "Про захист економічної конкуренції", які б легалізували порушення КП ВЖРЕП у м. Житомирі законодавства про захист економічної конкуренції. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", прийняття рішення, яким встановлено тарифи на послуги, що надаються КП "ВЖРЕП" є власними повноваженнями виконавчого комітету міської ради. Крім цього, рішення по встановленню тарифів приймаються міськвиконкомом не лише для КП ВЖРЕП, які надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а й для приватних підприємств - надавачів такого виду послуг, таких як TзOB "Керуюча компанія Коменерго-Житомир", ПП "ВЖРЕП" № 8, ПП "ВЖРЕП" № 4, ПП "АММОН", та інших суб'єктів господарювання. Тому, позивач вважав, що саме по собі прийняття рішення виконавчим комітетом по встановленню тарифів для КП "ВЖРЕП" у м. Житомирі не може кваліфікуватися як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі у вигляді дій заборонених ст. 17 Закону. Позивач також зазначав, що відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 рішеннями виконкому від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208 були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для КП "ВЖРЕП" у м. Житомирі. Відповідно до додатків 1, 2 названих рішень тарифи застосовувались з 01.06.2013 року. Додатком 3 до цього ж рішення встановлювались тарифи з врахуванням розміру заробітної плати 1218,00 грн., застосування якого передбачалось з 01.12.2013 року. Однак, у зв'язку із встановленим тимчасовим мораторієм на підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги згідно протокольних рішень засідання Кабінету Міністрів України від 19.06.2013 року № 41, від 07.08.2013 року № 48 КП "ВЖРЕП"ами №№ 1, 5, 6, 8, 9, 11, 13, 14, 15, 16 тимчасово не застосовувались тарифи, встановлені додатками 3 рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208. До 01.06.2014 року комунальні підприємства використовували тарифи, розраховані із мінімальною заробітною платою 1147,00 грн. КП "ВЖРЕП" несли витрати по заробітній платі та податках у зв'язку із підвищенням мінімальної заробітної плати з 01.12.2013 року до розміру 1218,00 грн., які не відшкодовувались мешканцями в зв'язку із незастосуванням тарифів, розрахованих з мінімальною заробітною платою 1218,00 грн. При розгляді проектів фінансових планів КП "ВЖРЕП" на 2014 рік 23.05.2014 року комісією з питань контролю за фінансово-господарською діяльністю були надані рекомендації на застосування тарифів з метою приведення з 01.06.2014 року дохідної частини від операційної діяльності у відповідність до встановлених тарифів згідно додатку 3 рішення виконавчого комітету міської ради "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208. Тобто, здійснити корегування доходів від надання послуг на 2014 рік відповідно встановлених тарифів із застосуванням додатків 3 вищевказаних рішень за виключенням послуги з вивезення твердих побутових відходів із структури тарифу. Це пов'язано з тим, що рішенням виконкому від 10.09.2013 року № 433 з тарифу послуги з утримання будинків та прибудинкових територій виведено її складову - послугу з вивезення побутових відходів та визначено таку послугу окремою комунальною послугою. Таким чином, з 01.06.2014 року КП "ВЖРЕП" у місті Житомирі повинні були розпочати застосування тарифів згідно додатку 3 названих рішень та з врахуванням виведення з тарифу встановлених додатком 3 послуги вивезення твердих побутових відходів, який мав діяти ще 01.12.2013 року. Рішеннями міськвиконкому від 09.07.2014 року №№ 257, 259-268 зобов'язано КП "ВЖРЕП" ЖМР застосувати додаток 3 прийнятих рішень від 16.05.2013 року. Всупереч діючому додатку № 3 до рішень від 16.05.2013 року, управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира вимагало затвердити додаток 3 до рішень від 16.05.2013 року додатковим рішенням виконкому, відмовляючись відшкодовувати пільги та субсидії підприємствам. Позиція УПСЗН обумовлювалась, тим, що оскільки дію тарифів, передбачених у додатку 3 до рішення міськвиконкому 16.05.2013 року було відкладено з 01.12.2013 року до 01.06.2014 року, то для надання додатку 3 юридичної сили необхідно було затвердити тарифи окремим рішенням. Тому, враховуючи вимоги Кабінету Міністрів України та через формалізм, який вимагала установа в особі УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира, комунальні підприємства перейшли на застосування тарифів з 01.06.2014-01.07.2014 року, які взагалі підлягали застосуванню ще з 01.12.2013 року. Тому, позивач вважав, що оскільки додатком 3 до рішень міськвиконкому від 16.05.2013 року за №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208 вже були встановлені тарифи, які пройшли процедуру оприлюднення в газеті "Місто" від 17.05.2013 року та доведення їх до споживачів, рішенням від 17.09.2014 року № 401 до встановлених тарифів були внесені зміни лише в частині виведення з послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території складової послуги з вивезення побутових відходів, як цього вимагало УПСЗСН Корольовської районної ради м. Житомира. Тобто, тарифи додатку 3 до рішень від 16.05.2013 року перезатвердились у тому ж розмірі за виключенням послуги з вивезення побутових відходів. У зв'язку з тим, що дію тарифів додатку 3 названих рішень було відтерміновано до 01.06.2014 року, рішенням від 17.09.2014 року № 401 тарифи були фактично перезатвердженні, введені в дію через п'ятнадцять днів відповідно до вимог ч. 5 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в тому ж розмірі передбаченому додатком 3 прийнятих рішень виконкому від 16.05.2013 року за №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208, за виключенням послуги з вивезення побутових відходів, розмір яких вже був доведений до споживачів через газету "Місто" від 17.05.2013 року. Позивач зазначав про наявність підстав, передбачених ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для визнання недійсним оскаржуваного рішення відповідача.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.11.2015 року у справі № 906/1277/15 в позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 03.11.2015 року у справі № 906/1277/15 скасувати, посилаючись на те, що воно прийняте при неповному з'ясуванні обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В засіданні апеляційного суду представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення по суті спору та в обґрунтування позовних вимог та вимог апеляційної скарги.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти доводів скарги заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не узгоджуються з приписами чинного законодавства, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, доповненнях до неї та відзиві доводи сторін, вислухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у відповідності до вимог ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2015 року Адміністративною колегією Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за результатами розгляду справи № 3.5-40/2015 прийнято рішення № 38р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", яке оскаржується позивачем.

Відповідно до змісту даного рішення, відділенням Антимонопольного комітету в ході проведення дослідження ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Житомирським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України встановлено, що діючі тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлені рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.09.2014 року № 401 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208, яке було оприлюднено в газеті "Місто" 18.09.2014 року. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлені вказаним рішенням виконкому з 01.06.2014 року відповідно до додатків зазначеного рішення для КВЖРЕПів №№ 1, 3, 5, 6, 8, 9, 11, 13, 14, 15 та 16.

В рішенні, з посиланням на Закон України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 58 Конституції України та ч. 5 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлені рішенням виконкому від 17.09.2014 року № 401 заднім числом, повинні були застосовуватись КВЖРЕПами м. Житомира з 03.10.2014 року.

Відповідно до квитанцій на сплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій КВЖРЕПи №№ 1, 5, 8, 9, 11, 14 та 15 почали застосовувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.06.2014 року, КВЖРЕПи №№ 3, 13 та 16 - з 01.07.2014 року, тобто, ще до прийняття рішення виконавчим комітетом Житомирської міської ради від 17.09.2014 року № 401, що суперечить чинному законодавству України. А КП "ВЖРЕП № 6" почало застосовувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які встановлені рішенням виконкому від 17.09.2014 року № 401, з 01.10.2014 року.

В рішенні відділення зазначено також, що комунальні підприємства ВЖРЕПи №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 протягом 2011 - 2014 років та поточного періоду 2015 року, а КП "ВЖРЕП № 8" протягом 2011 - 2013 років та січня-червня 2014 року займають монопольне становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах відповідних зон обслуговування м. Житомира, з частками 100% відповідно. При цьому, вказані підприємства при розрахунках з мешканцями житлових будинків за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій застосовували тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку введення їх в дію, визначеного Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Такі дії ВЖРЕПів №№ 1, 3, 5, 6, 8, 9, 11,13, 14, 15 та 16 містять ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів.

За наведених обставин, відповідач в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що дії виконавчого комітету Житомирської міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 17.09.2014 року № 401 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208, яким з 01.06.2014 для мешканців житлових будинків м. Житомира, які обслуговують КП "ВЖРЕП"и м. Житомира, встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку їх встановлення, передбаченого чинним законодавством України, кваліфікуються як такі, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді дій, заборонених ст. 17 цього Закону, які полягають у створенні умов КВЖРЕПам м. Житомира для порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель (ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначені Законом України "Про захист економічної конкуренції", який спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про захист економічної конкуренції" останнім регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про захист економічної конкуренції" забороняються дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), що полягають у схиленні суб'єктів господарювання, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю до порушень законодавства про захист економічної конкуренції, створенні умов для вчинення таких порушень чи їх легітимації.

Згідно з ч. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, вчинення дій, заборонених згідно із статтею 17 цього Закону.

За статтею 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Як вбачається зі змісту рішення Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.06.2015 року № 38 р/к по справі № 3.5-40/2015, під час перевірки відділенням проведено аналіз ринків, на яких діють КП "ВЖРЕП" №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15, 16 та відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, із урахуванням пункту 2.2. цієї Методики, згідно з яким етапи визначення монопольного (домінуючого) становища, їх кількість та послідовність проведення можуть змінюватись залежно від фактичних обставин, зокрема, особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо. За результатом здійсненого дослідження встановлено, що комунальні підприємства "ВЖРЕП"и за №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15, 16 діють на ринках послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те. що згідно висновку суду першої інстанції комунальні підприємства «ВЖРЕП» №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15, 16 протягом 2011-2014 року займають монопольне становище на ринках послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах відповідних зон обслуговування м. Житомира з частками 100% відповідно. При цьому суд посилався на п. 6.1 Методики визначення монопольного домінуючого становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 року № 49-р., вказавши про адміністративні обмеження, встановлені чинним законодавством України щодо вступу нових потенційних конкурентів на ринок послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, крім КП "ВЖРЕП"ів №№ 1, 3, 6, 9, 11, 13, 14, 15, 16 у зв'язку з тим, що мешканці будинків не мають договорів з іншими суб'єктами господарювання, що надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Змінити надавача житлово-комунальних послуг можливо лише після пройдених встановлених чинним законодавством України адміністративних бар'єрів.

З даними твердження місцевого суду виконком не погоджується, стверджує, таких адміністративних обмежень у даному випадку не існує, оскільки доступ до ринку послуг відбувався та відбувається на підставі конкурсу, проведення якого визначається Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 631 "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг". Адміністративними обмеженнями на ринку послуг можуть бути лише дії або рішення органів місцевого самоврядування, якими на ринок допускається виключно один суб'єкт господарювання або обмежена їх кількість і поза конкурсом. Лише на підставі конкурсу на визначення виконавців на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій дотримується законодавство щодо захисту економічної конкуренції і обирається той виконавець, пропозиція якого є найкращою. Доступ для участі у конкурсі мають не лише комунальні підприємства КП "ВЖРЕП" №№ 1, З, 5, б, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 Житомирської міської ради, які є балансоутримувачами будинків, а й інші суб'єкти господарювання, які мають намір надавати такі ж послуги. Прикладом цього, є діючі визначені виконавці таких послуг ТзОВ "Керуюча компанія Коменерго-Житомир" (територія по якій балансоутримувачем є КП "ВЖРЕП" № 13 та № 16), Приватне підприємство "ВЖРЕП" № 8, (територія, по якій балансоутримувачем є КП "ВЖРЕП" № 8), Приватне підприємство "ВЖРЕП" № 4 (територія, по якій балансоутримувачем є КП "ВЖРЕП" № 4), Приватне підприємство "АММОН", (територія, по якій балансоутримувачем є КП "ВЖРЕП" № 3), які згідно КВЕД також є надавачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які діють на ринку названих послуг. Крім того, на думку позивача, місцевим судом проігноровано та не взято до уваги, що в межах міста Житомира створені та діють об'єднання співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ), житлово-будівельні кооперативи (ЖБК) метою діяльності яких є утримання будинків та прибудинкових територій. Відповідно до Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" власники квартир - споживачі мають права на створення у їхніх будинках таких об'єднань з метою їх самостійного утримання.

Апеляційний господарський суд не погоджується з вищезазначеними твердженнями позивача з наступних підстав.

Відділенням проведено аналіз ринків, на яких діють КП ВЖРЕПи №№ 1, 3, 5, 6. 9, 11, 13, 14, 15 та 16, відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, із урахуванням пункту 2.2 цієї Методики, згідно з яким етапи визначення монопольного (домінуючого) становища, їх кількість та послідовність проведення можуть змінюватись залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо. В результаті проведеного дослідження встановлено, що КВЖРЕПи №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 діють на ринках послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до Методики, ринок товару (товарний ринок) - це сфера обороту товару, на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція. Таким чином, товаром є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що не є взаємозамінними з будь - якими іншими послугами. Оскільки послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є досить специфічними та не мають товарів замінників, то товарними межами ринків, що досліджуються, є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Основними споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є фізичні особи (населення), які проживають у житлових будинках, обслуговування (утримання) яких здійснюють КВЖРЕПи №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 у відповідності до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 10.09.2013 року № 436 «Про визначення виконавців послуг за результатами проведеного конкурсу на право надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в житловому фонді комунальної власності" за тарифами, встановленими для КВЖРЕПів №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11,13,14, 15 та 16 рішенням Виконкому від 17.09.2014 року № 401, та кордонів прибудинкових територій, які визначені рішенням виконкому Житомирської міської ради від 08.07.2010 року № 496 «Про визначення площ прибудинкових територій, що призначені для обслуговування житлових будинків». Відповідно до п.6.1. Методики, територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються, шляхом установлення мінімальної території, за межами якої, з точки зору споживачів, придбання товарів (товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним. При визначенні територіальних (географічних) меж ринків послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на яких діють КВЖРЕПи №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16, відділення виходило з того, що у будинках, які перебувають на балансі підприємств, вказані послуги надають лише підприємства, так як саме вони визначені виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до зазначеного вище рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 10.09.2013 року № 436. Таким чином, територіальними (географічними) межами ринків послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначені відповідні зони обслуговування м. Житомира для КВЖРЕПів №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16. Відповідно до пункту 6.1. Методики бар'єрами вступу на ринки є обставини, що перешкоджають новим суб'єктам господарювання почати конкурувати на рівних із суб'єктами господарювання, що вже діють на певному товарному ринку. Бар'єрами для вступу нових потенційних конкурентів на ринок послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є адміністративні обмеження, встановлені чинним законодавством України. Мешканці будинків не мають договорів з іншими суб'єктами господарювання, що надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, крім КВЖРЕПів №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16. Для того щоб змінити надавача житлово- комунальних послуг власникам квартир спочатку потрібно створити ОСББ, прийняти на баланс будинок і лише потім об'єднання співвласників будинку матиме можливість обирати виконавця послуг. Тому інші надавачі послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Житомирі, на час дослідження ринків фактично не були конкурентами КВЖРЕПів №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 на ринках послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Отже, місцевим господарським судом правомірно підтверджено, шо КП «КВЖРЕП №№ 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 протягом 2011-2014 років та поточного періоду 2015 року, а КП "ВЖРЕП № 8" протягом 2011-2013 років та січня-червня 2014 року, займають монопольне становище на ринках послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах відповідних зон обслуговування м. Житомира, з частками 100% відповідно.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відділення у своєму рішенні так і не наводить обставин, якими б підтверджувалося здійснення органами місцевого самоврядування порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме створення умов для вчинення таких порушень чи їх легітимацію. Так, як саме по собі прийняття рішень щодо встановлення тарифів є власними повноваженнями міськвиконкому (ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), а визначення виконавців здійснюється на підставі чинного законодавства за результатами проведеного конкурсу. Таким чином, саме по собі прийняття рішення виконкомом по встановленнк тарифів для КП «ВЖРЕП» у м. Житомирі не може кваліфікуватися як порушенні законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі у вигляді дій заборонена ст. 17 Закону.

Апеляційний господарський суд не може погодитись з зазначеним, оскільки Рішенням відділення визнані дії виконкому, які полягають у прийнятті рішення від 17.09.2014 № 401 року "Про внесення змії до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 19І 201, 202, 203, 205, 206, 208", яким з 01.06.2014 року (заднім числом) для мешканців житлових будинків м. Житомира, які обслуговують КВЖРЕПи м. Житомира, встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку їх встановлення, передбаченого чинним законодавством України, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді дій, заборонених ст. 17 цього Закону, які полягають у створенні умов КВЖРЕПам м. Житомира для порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Отже, саме встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців житлових будинків м. Житомира, які обслуговують КВЖРЕПи м. Житомира заднім числом, з порушенням порядку їх встановлення, передбаченого чинним законодавством України, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді дій, заборонених ст. 17 цього Закону, які полягають у створенні умов КВЖРЕПам м. Житомира для порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

В апеляційній скарзі щодо порушення Порядку встановлення виконкомом тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, позивач зазначає, оскільки рішенням виконкому від 10.09.2013 року № 433 з переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було виключено послугу «вивезення побутових відходів», то рішенням від 17.09.2014 року № 401 були перезатвердженні тарифи на послуги, (а не змінені, як зазначає місцевий господарський суд), які вже були встановлені та доведені до споживачів додатком № 3 до рішення виконкому від 16.05.2013 року. Тому, виконком не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що тарифи були змінені, оскільки зі складової тарифу на зазначені послуги було лише виключено «послугу з вивезення побутових відходів», що передбачалось рішенням виконкому від 10.09.2013 року № 433, зі змісту пункту 2 якого підтверджується виведення такої послуги (Вивести вказану послугу з тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій). Враховуючи, що додаток 3 до рішення від 16.05.2013 року був вже доведений належним чином до споживачів, то фактичне застосування комунальними підприємствами тарифів за виключенням послуги з вивезення побутових відходів лише з 01.06.2014 року є правомірним та не суперечить ні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ні Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМ України від 01.06.2011 року № 869. Крім того, виконавчим комітетом міської ради було дотримано вимог ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» так як тарифи затверджені додатком 3. Рішення виконкому від 16.05.2013 року були доведені до споживачів завчасно, що підтверджено змістом судового рішення, але застосувались дані тарифи за виключенням складової послуги з вивезення побутових відходів лише після завчасного повідомлення споживачів, що підтверджено квитанціями про оплату послуг за місяць до застосування додатку 3 рішення від 16.05.2013 року, а саме з 01.06.2014 року, що представлені комунальними підприємствами. Таким чином, виконком вважає, що тарифи встановлені у рішенні виконкому від 17.09.2014 року № 401 є тарифами, які вже оприлюднювались та приймались додатком 3 до рішення виконкому від 16.05.2013 року. Рішенням № 401 від 17.09.2014 року тариф на послуги визначався без врахування витрат з вивезення побутових відходів, що підтверджувалось рішенням виконкому від 10.09.2013 року № 433, а тому вказані тарифи, які вже застосовувались з 01.06.2014 року були прийняті на підставі додатку 3 рішення від 16.05.2013 року та з врахуванням рішення від 10.09.2013 року № 433, лише перезатвердились у рішенні № 401 виконкому з метою відшкодування пільг та субсидій Корольовською та Богунською районними радами у м. Житомирі з зазначенням чіткої дати - періоду застосування для проведення таких відшкодувань.

Апеляційний господарський суд вважає, що таке твердження позивача є необгрунтовним, не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується наступним. 16.05.2013 року виконкомом були прийняті рішення №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208, якими затверджені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для КП «ВЖРЕП» № 1, 3, 5, 6, 9, 11, 13, 14, 15 та 16 у м. Житомирі згідно з додатками 2, 3. Рішення було оприлюднено у відповідності до вимог частини 5 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Додаток 2, затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради було введено з 01.06.2013 року, а додаток 3 зазначеного рішення Підприємства мали право застосовувати з 01.12.2013 року. Рішенням виконкому від 10.09.2013 року № 433 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою» послугу з вивезення побутових відходів визначено окремою комунальною послугою, тобто, вивезення побугових відходів вивели зі складових тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до зміни розмірів тарифів на зазначені послуги. У зв'язку зі зміною розмірів тарифів рішенням виконкому від 10.09.2013 року № 434 було внесено зміни в додатки 1 та 2 рішення виконкому від 16.05.2013 року та виведено зі складової тарифів послугу з вивезення побутових відходів, проте, до додатку 3 вказаного рішення таких змін внесено не було. Рішення від 10.09.2013 № 434 було введено в дію у відповідності до вимог частини 5 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Проте, з 01.06.2014 року підприємства почали застосовувати змінені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (зі складу тарифу було виключено, послугу з вивезення побутових відходів), які не відповідають додатку 3 рішення виконкому від 16.05.2013 року. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що визначення виконавців послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлення тарифів на зазначені послуги, та здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг належить до повноважень органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. При цьому статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869, передбачено, що тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг. Проте, рішенням виконкому від 17.09.2014 року № 401 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208" було затверджено з 01.06.2014 року тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. При цьому пунктом 3 вказаного рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради визначено, що воно набуває чинності через 15 днів з дня його офіційного оприлюднення в друкованих засобах масової інформації. Рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.09.2014 року № 401 було оприлюднено в газеті "Місто" 18.09.2014 року. Таким чином, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлені рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.09.2014 року № 401, повинні були застосовуватись не раніше ніж з 03.10.2014 року Разом з тим, рішеннями виконавчого комітету Житомирської міської ради від 09.07.2014 року №№ 257, 259-268 було зобов'язано керівників КВЖРЕПів м. Житомира застосовувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що встановлені додатками 3 до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208, без зазначення конкретної дати застосування зазначених тарифів. Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.09.2014 року № 401 передбачено для Управлінь праці та соціального захисту населення Богунської та Корольовської районних рад забезпечити відшкодування пільг та субсидій КП "ВЖРЕП" №№ 1, 3, 5, 6, 8, 9, 11, 13, 14, 15, 16 Житомирської міської ради з 01.06.2014 року. Таким чином, матеріалами справи доведено, що дії виконавчого комітету Житомирської міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 17.09.2014 року № 401 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208", яким з 01.06.2014 для мешканців житлових будинків м. Житомира, які обслуговують КВЖРЕПи м. Житомира, встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням порядку їх встановлення, передбаченого чинним законодавством України, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції-", у вигляді дій, заборонених ст. 17 цього Закону, які полягають у створенні умов КВЖРЕПам м. Житомира для порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що місцевим господарським судом проігноровано порушення відділенням норм чинного законодавства, що зокрема вбачається з пункту 2 рішення відділення, яким зобов'язано виконком внести зміни в додатки рішення виконкому від 17.09.2014 року № 401 в частині скасування встановлених тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.06.2014 року. Однак, юридично пункт 2 рішення відділення виконати не можливо виконкомом внаслідок того, що міськвиконком не наділений повноваженнями щодо скасування своїх раніше прийнятих рішень та додатків до них. Так, відповідно до ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено рішення виконкому з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Вказані пояснення міськвиконкому також проігноровані судом першої інстанції та не взяті до уваги при винесені судового рішення.

Апеляційний господарський суд вважає, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки це питання в повній мірі викладено в рішенні Конституційного суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009, де вирішуючи порушені у конституційному поданні питання, Конституційний Суд України виходить з того що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування. Це узгоджується із правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше (абзац п'ятий пункту 3 мотивувальної частини вказаного Рішення). Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Дійсно, відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення виконавчого комітету віднесені до власної компетенції можуть бути скасовані відповідною радою. Проте, відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю. Отже, можна зробити висновок, що виконавчий комітет Житомирської міської ради повинен скасувати рішення, якщо його зобов'язано це зробити відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Крім того, справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розглядалась в рамках Закону України "Про захист економічної конкуренції", а не Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". При цьому, апеляційний господарський суд вважає, що не може фактично існувати рішення Виконкому, яке порушує права громадян та чинне законодавство.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Вищого господарського суду України від 04.06.2013 року по справі № 4/35/5022-355/2012, від 30.11.2010 року по справі № 27/143/10 та від 13.08.2014 року по справі № 906/1937/13.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що на думку виконкому неправомірним є посилання відділення та місцевого господарського суду на порушення міськвиконкомом при прийняття рішення виконкому № 401 ст. 58 Конституції України. У рішенні Конституційного суду України від 09.02.1999 року справа № 1-7/99 щодо офіційного тлумачення положення ч. I cт. 58 Конституції України (справа про зворот дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч. 1 ст. 58 Конституції України у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Як свідчить історичний аналіз, загальне правило «закон зворотної сили не має» протягом століть стосувався виключно кримінального закону за умови, що він скасовував або пом'якшував покарання за злочин. Оскільки його суб'єктом визнається, як правило, фізична особа, то цілком логічно, що цей виняток пов'язувався з правами та свободами людини і громадянина.

Апеляційний господарський суд не погоджується з зазначеним твердженням, оскільки положення прийнятого рішення виконкому від 17.09.2014 року № 401 ''Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208" поширюються саме на фізичних осіб (споживачів) послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Якщо порівняти Додаток 2, затверджений рішеннями виконкому від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 206, 208 (з відповідними змінами, внесеними рішенням виконкому від 10.09.2013 року № 434) та додаток 3, затвердженій рішеннями виконкому від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203. 205. 206. 208, який був введений виконкомом заднім числом, а саме з 01.06.2014 року, то тарифи для споживачів збільшилися, тобто, виконкомом було застосовано зворотню дію нормативного акта органу місцевого самоврядування у часі, положення, якого погіршують умови для фізичних осіб споживачів, що заборонено Конституцією України.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що місцевим господарським судом не було досліджено питання щодо наявності повноважень у відділення щодо належності контролю за дотриманням законодавства про ціни та ціноутворення, зокрема щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги. Пункт 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 передбачає, що закон не покладає на Антимонопольний комітет України та його органи здійснення контролю за ціноутворенням у сфері застосування вільних цін та тарифів.

Апеляційний господарський суд вважає, що зазначене не відповідає дійсності та спростовується положенням пункту 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15, згідно якого, Закон не покладає на Антимонопольний комітет України та його органи здійснення контролю за ціноутворенням у сфері застосування вільних цін і тарифів. Водночас за п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлення, зокрема, таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, кваліфікується як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку. Отже, господарським судам у вирішенні спорів слід мати на увазі, що зазначені органи можуть здійснювати контроль за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції і у встановленні та застосуванні вільних цін і тарифів.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до пунктів 5, 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" визначено, що недодержання органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб'єктом господарювання конкурентного законодавства, то воно може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу тощо. Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкуренційного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень ч. 2 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не має підстав для скасування оспорюваного рішення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З наведених встановлених обставин справи підтверджується, що дії виконавчого комітету Житомирської міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 17.09.2014 року № 401 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради від 16.05.2013 року №№ 191, 193, 195, 197, 199, 201, 202, 203, 205, 206, 208", яким з 01.06.2014 для мешканців житлових будинків м. Житомира, які обслуговують комунальні підприємства "ВЖРЕП"и м. Житомира, встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з порушенням чинного законодавства України, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді дій, заборонених ст. 17 цього Закону, які полягають у створенні умов комунальним підприємства "ВЖРЕП"ам м. Житомира для порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Усе вищенаведене дає підстави колегії суддів вважати, що твердження скаржника, викладені в його апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, зроблені при довільному трактуванні норм чинного законодавства і дійсних обставин справи, а також всі вищенаведені факти ним не спростовані належними доказами.

Враховуючи, що скаржник не надав доказів, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що його заперечення позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, тому рішення господарського суду Житомирської області від 03.11.2015 року у справі № 906/1277/15 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для його скасування.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради залишити без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 03.11.2015 року у справі № 906/1277/15 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.