ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.2016 справа № 905/3158/15

Клопотання про фіксацію судового засідання учасниками судового процесу не заявлені. Розгляд справи здійснюється без застосування засобів технічної фіксації судового процесу. У відповідності з ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складається протокол судового засідання.

Господарський суд у складі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарина Б.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви

за позовом - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк ПриватБанк» (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Научно-техническое об»единение «Водолей» (, адреса: 83000, АДРЕСА_1)

про: стягнення заборгованості 90086,58 грн.

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся з позовною заявою до господарського суду про стягнення з відповідача 90086,58грн., з яких:

- 24816,87 грн. заборгованість за кредитом, яка виникла за період з 26.07.2013р. по 28.10.2015р.;

- 28809,92 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 31.07.2013р. по 28.10.2015р.;

- 31099,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за період з 31.07.2013р. по 28.10.2015р.;

- 5360,40грн. заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 02.12.2013р. по 28.10.2015р.

Нормативно вимоги обґрунтовані приписами статей 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг», які розміщені в мережі Інтернету на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою відповідача складають договір банківського обслуговування від 20.12.2012року.За цим договором відповідачу відкритті поточні рахунки та картки зі зразками підписів і відбитка печатки. За меморіальним ордером відповідачем отриманий кредит, який частково сплачений. За непогашення кредиту і процентів за кредитування у встановлений строк нарахована заборгованість і пеня відповідно до п.3.2.1.5.4, яка нарахована за три роки.

Представник позивача не явився на виклик суду на судове засідання, про час і місце якого був належним чином повідомлений, про що свідчить підпис уповноваженої особи на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач був належним чином повідомлений ухвалою суду про час і місце проведення судового засідання через розміщення інформації на сторінці господарського суду Донецької області в електронному варіанті за адресою: http: /www.reyestr.court.gov.ua/ на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет у звязку з неможливістю сповістити відповідача іншим способом. Він не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, не надав суду відзив на позов і документи, які були витребувані судом ухвалами суду.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, письмового відзиву та інших витребуваних документів не надав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи у цій справі (ухвали суду) були направлені відповідачу за адресою, зазначеною у позові, і яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає документи, надані позивачем достатніми для вирішення спору по суті.

Проаналізувавши всі документи, оцінивши правові підстави, якими обґрунтовуються вимоги позову, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

20.12.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Научно-техническое объединение «Водолей» (далі за текстом - відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, за яким Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) відкриті відповідачу поточний рахунок № 0975 в національній валюті та картковий рахунок № 6731 в національній валюті.

Також, в цей же день відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підписавши вказану заяву позивач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, Тарифами банку, які разом із вищезазначеною заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків складають договір банківського обслуговування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою договір, укладений між сторонами даного спору, є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до розділу 1 Умов та Правил, розміщених на web-сайті банку www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Розділом 3.18 Умов та Правил передбачено надання послуги щодо встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта.

У п. 3.18.6.1 Умов та Правил зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умов даного договору та довідки позивача від 10.11.2015 року вих.№ 08.7.0.0.0/44 про розмір встановлених кредитних лімітів, відповідачу встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 0975 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг", а саме: 24.12.2012 р. - на рівні 8500,00 грн., 04.02.2013 р. - кредитний ліміт на рівні 10600,00 грн., 04.03.2013 р. - кредитний ліміт на рівні 22600,00 грн. 21.03.2013 р. - кредитний ліміт на рівні 29000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 29000,00 грн., що підтверджується наявними у справі меморіальними ордерами: № 007С від 24.12.2012р. на суму 8500,00грн., № ЗАК4 від 04.02.2013р. на суму 2100,00грн., № 20АG від 04.03.2013р. на суму 12000,00грн., № 07GO від 21.03.2012р. на суму 6400,00грн.

Пунктами 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Кредит надається в обмін на зобовязання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг». При порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених «Умов та правил надання банківських послуг», банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. (п.3.2.1.1.8 Умов та правил надання банківських послуг)

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Свої зобов'язання відповідач за договором банківського обслуговування належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за кредитом в сумі 24816,87грн.

За частиною третьою ст.346 Господарського кодексу України кредити надаються банком від проценти. Це кореспондується зі вимогами частини першої ст.1054 Цивільного кодексу України, за якою банк надає кредит позичальнику на умові його повернення та сплати відсотків, розмір яких визначається сторонами у договорі (ст.1056-1, ч.1ст.1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.1 Умов та правил).

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню , на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п.3.2.1.4.1.2 Умов та правил).

При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобовязань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (пятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Таким чином, відповідач за використання кредиту повинен сплатити банку відсотки наступним чином, який зазначено договору та Умовами та правилами надання банківських послуг.

Після перевірки розрахунку процентів за користування кредитом, господарський суд встановив, що за відповідачем залишився несплаченим борг по процентах за користування кредитом в сумі 28809,92грн.

Оскільки відповідач не довів факт своєчасного погашення кредиту та процентів по кредиту у встановлений договором строк, тому за доведеністю підстав, господарський суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 24816,87 грн. і заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 28809,92 грн. в повному обсязі.

Вирішуючи спір в частині вимог про стягнення з відповідача пені за порушення строку повернення кредиту і процентів за користування кредитом у розмірі 31099,39 грн. за період з 31.07.2013р. по 28.10.2015р., суд зазначає наступне.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання грошових зобовязань по сплаті кредиту, процентів, боржник сплачує банку пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення за весь період прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня (п. 3.11 кредитного договору).

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі № 826/18327/14 за адміністративним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Кабінету Міністрів України визнано не чинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30.10.2014р. № 1053-р». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, на дату винесення рішення дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р., однак вона не скасована і не визнана незаконною.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом. Одночасно, проведення антитерористичної операції на території м. Донецька є загальновідомим фактом.

Розпорядженням КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території в яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Донецьк.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного закону відносно заборони нарахування пені з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з тероризмом», прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження відповідача в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені, нарахованої в період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення пені тільки за період з 31.07.2013р. по 13.04.2014 рік в сумі 1570,54грн., в решті заявленої суми відмовляє за недоведеністю підстав, оскільки позивачем не врахований вищеназвані закони, які вступли в дію з 13.04.2014року.

Що стосується вимог про стягнення 5360,40грн. заборгованості по комісії за користування кредитом в період з 02.12.2013 року по 28.10.2015 року, господарський суд ці вимоги задовольняє в повному обсязі, як такі, що відповідають умовам договору і, зокрема, п.3.2.1.4.4 Умов та правил надання банківських послуг, за якими відповідач зобовязався сплатити банку винагороду за використання ліміту 1числа місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, який був на закінчення банківського дня за попередній місяць.

Оскільки з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати позивача в розмірі прямо пропорційно стягнутої суми згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 38, 43, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-техническое об»единение «Водолей» 90086,58грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Научно-техническое об»единение «Водолей» (, адреса: 83000, АДРЕСА_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк ПриватБанк», , адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ( адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800) заборгованість по кредиту в розмірі 24816,87грн., 28809,92грн. борг по процентах за користування кредитом, 1570,54грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 5360,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 1218,00 грн. - судовий збір.

В решті заявленої суми відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через десять днів з дня його підписання та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.01.2016р.

Суддя С.Ю. Гринько