РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016Справа № 910/2721/15-г

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"
доПублічного акціонерного товариства "Компанія Росток"
простягнення 2 425 609 доларів США 13 центів та 479 685 євро 03 євроценти
Представники:
від позивача: Щадко М.В. - представник за довіреністю
від відповідача: Верхотуров О.О. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.02.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Компанія Росток" про стягнення 2 425 609 доларів США 13 центів та 479 685 євро 03 євроценти заборгованості та штрафних санкцій за кредитною угодою про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20072 від 28.07.2004.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Публічне акціонерне товариство "Компанія Росток" в порушення норм чинного законодавства України та укладеної між сторонами кредитною угодою про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20072 від 28.07.2004, належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього за період з 01.11.2013 по 01.11.2014 виникла заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 702 900 доларів США 02 центи, у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 845 932 долари США 71 цент, пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 632 570 доларів США 72 центи, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 140 632 долари США 30 центів, 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 103 573 долар США 07 центи, крім того за період з 02.11.2013 по 01.11.2014 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 140 249 євро 98 євроцентів, у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 183 468 євро 43 євроценти, пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 109 952 євро 29 євроценти, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 28 050 євро 00 євроценти, 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 17 964 євро 33 євроценти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 порушено провадження у справі № 910/2721/15-г, розгляд справи призначений на 03.03.2015.

03.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 розгляд справи відкладено на 26.03.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням останнім вимог суду.

25.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 продовжити строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 26.03.2015 оголошено перерву до 23.04.2015.

06.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2015, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015, зупинено провадження у справі до прийняття Київським апеляційним господарським судом постанови за результатами перегляду рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/22040/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до Публічного акціонерного товариства "Компанія Росток" про стягнення 7 732 286,58 дол. США, що еквівалентно 61 804 166 грн 65 коп., та 1 154 574,36 євро, що еквівалентно 12 360 562 грн 83 коп.

27.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Компанія Росток" надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 виправлено допущені в 9 абзаці 1 сторінки, в 2 абзаці 2 сторінки та в 1 пункті резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 у справі № 910/2721/15-г описки.

05.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 поновлено провадження у справі № 910/2721/15-г та справу призначено до розгляду на 07.12.2015.

Судове засідання, призначене на 07.12.2015, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 розгляд справи призначено на 11.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2015 виправлено описку допущену в пункті 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2015.

30.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 11.01.2016 оголошено перерву до 14.01.2016.

У судове засідання 11.01.2016 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких підтримав заявлене через відділ діловодства суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи, а також заявив клопотання про зменшення розміру пені.

Суд, розглянувши заявлене відповідачем клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи, відмовляє у його задоволенні, оскільки в матеріалах справи містяться документи на підставі яких суд не позбавлений здійснити власний розрахунок оспорюваної суми 3 % річних.

Також представник відповідача надав пояснення по суті заявлених позовних вимог, відповідно до яких визнає факт порушення зобов'язань за договором, проте заперечує проти розміру заборгованості та розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій.

У судовому засіданні 14.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (банк за договором) та Закритим акціонерним товариством "Компанія Росток" (позичальник за договором) 28.07.2004 укладено кредитну угоду № 20072 про відкриття відновлювальної кредитної лінії та додаткові угоди до неї, а саме: № 1 від 09.09.2004, № 2 від 13.12.2004, № 3 від 12.01.2005, № 4 від 20.01.2005, № 5 від 08.02.2005, № 6 від 04.03.2005, № 7 від 07.04.2005, № 8 від 18.07.2005, № 9 від 19.09.2005, № 10 від 16.12.2005, № 11 від 24.01.2006, № 12 від 10.03.2006, № 13 від 30.10.2006, № 14 від 18.06.2007, № 15 від 20.12.2007, № 16 від 05.02.2008, № 17 від 20.06.2008, № 18 від 02.07.2008, № 19 від 14.11.2008, № 20 від 15.12.2008, № 21 від 13.02.2009, № 22 від 31.03.2009.

Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", затвердженого загальними зборами Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" протокол № 1 від 10.04.2012, Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного товариства "Український інноваційний банк".

З статуту публічного акціонерного товариства "Компанія Росток" (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів публічного акціонерного товариства "Компанія Росток" протокол № 1 від 17.04.1012 року вбачається, що публічне акціонерне товариство "Компанія Росток" є новим найменуванням закритого акціонерного товариства "Компанія Росток" відповідно до вимог Закону України "Про акціонерні товариства".

Відповідно до умов кредитної угоди у урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами, банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 4 716 000,00 доларів США та 950 000,00 Євро з наступним графіком погашення кредиту: 15.11.2008 - погашення в сумі 10000,00 доларів США та 5000,00 євро; 15.12.2008 - погашення в сумі 10000,00 доларів США та 5000,00 Євро; 15.01.2009 - погашення в сумі 30000,00 доларів США та 5000,00 євро; 15.01.2010 та кожного 15 числа наступного місяця - погашення в сумі 212091,00 доларів США та 42500,00 євро; 15.10.2011 остаточне погашення в сумі 212089,00 доларів США та 42500,00 євро.

В порядку пункту 3.5.1 договору (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 20 від 15.12.2008) позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами в розмірі: 13 % річних до 17.07.2005 включно, 12 % річних з 18.07.2005 на суму заборгованості за кредитом в доларах США, та 13 % річних до 19.12.2007 включно, з 20.12.2007 - 12,5 % річних до 14.12.2008 включно, а з 15.12.2008 - 15 % річних на суму заборгованості у доларах США та 15 % річних на суму заборгованості у євро.

Проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі фактичної календарної кількості днів в році і підлягають сплаті на дату платежів про процентах за кредитом в доларах США та/або в євро.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2009 у справі № 44/508, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2010 та постановою Вищого господарського суду України від 25.05.2010, встановлено факт наявності у Закритого акціонерного товариства "Компанія Росток" перед Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" заборгованості за кредитною угодою про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20072 від 28.07.2004 у розмірі 5 052 563 долара США 80 центів США та 1 022 687 Євро 06 центів.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що позичальник в порушення умов кредитної угоди про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20072 від 28.07.2004 та норм чинного законодавства належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 702 900 доларів США 02 центи, нарахованих за період прострочення з 01.11.2013 по 01.11.2014, заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 140 249 євро 98 євроцентів, нарахованих за період прострочення з 02.11.2013 по 01.11.2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами за кредитною угодою про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20072 від 28.07.2004, з урахуванням перевірки наданого позивачем арифметичного розрахунку заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 702 900 доларів США 02 центи, нарахованих за період прострочення з 01.11.2013 по 01.11.2014, та заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 140 249 євро 98 євроцентів, нарахованих за період прострочення з 02.11.2013 по 01.11.2014, підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитною угодою про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20072 від 28.07.2004, позивачем за період з 01.11.2013 по 01.11.2014 нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 845 932 долари США 71 цент, пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 632 570 доларів США 72 центи, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 140 632 долари США 30 центів, 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 103 573 долар США 07 центи, а також пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 183 468 євро 43 євроценти, пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 109 952 євро 29 євроценти, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 28 050 євро 00 євроценти, 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 17 964 євро 33 євроценти.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок 3 % річних є неправильним, а тому суд наводить власний розрахунок 3 % річних в межах визначеного позивачем періоду нарахування 3 % річних:

Сума боргу (долар США) кредитПеріод простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
4686000.0001.11.2013 - 31.10.20143653 %140580.00

Сума боргу відсотки за користування кредитом (долар США)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
3129974.9001.11.2013 - 30.11.2013303 %7717.75
3187747.5001.12.2013 - 31.12.2013313 %8122.21
3247445.8601.01.2014 - 31.01.2014313 %8274.31
3307144.2201.02.2014 - 28.02.2014283 %7610.96
3361065.3201.03.2014 - 31.03.2014313 %8563.81
3420763.6801.04.2014 - 30.04.2014303 %8434.76
3478536.2801.05.2014 - 31.05.2014313 %8863.12
3538234.6401.06.2014 - 30.06.2014303 %8724.41
3596037.2401.07.2014 - 31.07.2014313 %9162.51
3655735.6001.08.2014 - 31.08.2014313 %9314.61
3715433.9601.09.2014 - 30.09.2014303 %9161.34
3773206.5601.10.2014 - 30.10.2014303 %9303.80
3832904.9231.10.2014 - 31.10.201413 %315.03
Всього:103 568,62

Сума боргу (відсотки за користування кредитом (євро))Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
536195.3301.11.2013 - 30.11.2013303 %1322.13
546954.2301.12.2013 - 31.12.2013313 %1393.61
559634.3701.01.2014 - 31.01.2014313 %1425.92
571546.0101.02.2014 - 28.02.2014283 %1315.34
582304.9101.03.2014 - 31.03.2014313 %1483.68
594216.5501.04.2014 - 30.04.2014303 %1465.19
605743.9501.05.2014 - 30.05.2014303 %1493.62
617655.5901.06.2014 - 30.06.2014303 %1522.99
629182.9901.07.2014 - 31.07.2014313 %1603.12
641094.6301.08.2014 - 31.08.2014313 %1633.47
653006.2701.09.2014 - 30.09.2014303 %1610.15
664533.6701.10.2014 - 30.10.2014303 %1638.58
676445.3131.10.2014 - 31.10.201413 %55.60
Всього:17 963,40
З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за кредитною угодою про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20072 від 28.07.2004, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду, а саме: 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 140 580 доларів США 00 центів, 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 103 568 доларів США 62 центи, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 28 050 євро 00 євроценти, 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 17 963 євро 40 євроцентів.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 845 932 долари США 71 цент, пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 632 570 доларів США 72 центи, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 183 468 євро 43 євроценти та пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 109 952 євро 29 євроцентів, суд зазначає наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 3.5.2 кредитної угоди у разі порушення строків сплати процентів за кредитом, позичальник сплачує банку пеню. Пеня нараховується на суму несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 Цивільного кодексу України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 3-29гс15 від 01.04.2015.

Відповідно до частини 1 стаття 111-25 Господарського процесуального кодексу України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 845 932 долари США 71 цент, пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 632 570 доларів США 72 центи, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 183 468 євро 43 євроценти та пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 109 952 євро 29 євроцентів не підлягають задоволенню, оскільки позивачем в порушення норм чинного законодавства здійснено нарахування пені в іноземній валюті (долар США, євро) із застосуванням облікової ставки Національного банку України яка встановлена лише для національної валюти України - гривні. Крім того, дія Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93 не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Заявлене в судовому засіданні 14.01.2016 клопотання про зменшення розміру пені суд залишає без розгляду, оскільки судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Компанія Росток" (03067, м. Київ, б-р. Івана Лепсе, буд. 4, ідентифікаційний код 00227560) на користь Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, буд. 10-А, ідентифікаційний код 05839888) заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 702 900 (сімсот дві тисячі дев'ятсот) доларів США 02 центи, що за курсом НБУ станом на 25.12.2014 еквівалентно 11 085 344 (одинадцять мільйонів вісімдесят п'ять тисяч триста сорок чотири) грн 80 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 140 580 (сто сорок тисяч п'ятсот вісімдесят) доларів США 00 центів, що за курсом НБУ станом на 25.12.2014 еквівалентно 2 217 068 (два мільйони двісті сімнадцять тисяч шістдесят вісім) грн 90 коп., 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 103 568 (сто три тисячі п'ятсот шістдесят вісім) доларів США 62 центи, що за курсом НБУ станом на 25.12.2014 еквівалентно 1 633 367 (один мільйон шістсот тридцять три тисячі триста шістдесят сім) грн 24 коп., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 140 249 (сто сорок тисяч двісті сорок дев'ять) євро 98 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 25.12.2014 еквівалентно 2 702 676 (два мільйони сімсот дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн 86 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 28 050 (двадцять вісім тисяч п'ятдесят) євро 00 євроценти, що за курсом НБУ станом на 25.12.2014 еквівалентно 540 535 (п'ятсот сорок тисяч п'ятсот тридцять п'ять) грн 45 коп., 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 17 963 (сімнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят три) євро 40 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 25.12.2014 еквівалентно 346 162 (триста сорок шість тисяч сто шістдесят дві) грн 37 коп. та судовий збір у розмірі 28 502 (двадцять вісім тисяч п'ятсот дві) грн 82 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 15.01.2016

Суддя Н.Б. Плотницька