РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2016Справа №910/29043/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія"

до Київської міської ради

про встановлення факту бездіяльності

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: Панталієнко Я.П. (дов.б/н від 29.12.2015),

від відповідача: Тхорик С.М. (225-КМГ-4548 від 21.12.2015),

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Київської міської ради про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29043/15 та призначено її до розгляду на 02.12.2015 року.

01.12.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи та заява про зміну предмета позову.

У зв'язку із перебуванням судді Полякової К.В. на лікарняному розгляд справи 02.12.2015 не відбувся, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Розгляд справи 02.12.2015 у зв'язку із перебуванням судді Полякової К.В. на лікарняному не відбувся, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 28.12.2015 розгляд справи призначений на 04.01.2016 року.

Під час судового засідання 04.01.2016 судом заслухано думку сторін щодо заяви про зміну предмету позову, подану позивачем через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва 01.12.2015, прийнято її до розгляду та оголошено, що подальший розгляд справи буде здійснено із врахуванням вказаної заяви, а саме про встановлення факту бездіяльності Київської міської ради, що полягає у неналежному виконанні умов договору оренди - підпункту 3 пункту 8.2. Договору від 20.06.2007 та угоди про поновлення та внесення змін від 10.02.2014 року.

Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову.

У свою чергу, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому ним у судовому засідання 04.01.2016 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради № 412/1073 від 29.03.2007 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" земельної ділянки для будівництва житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом на вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва" передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" (далі - ТОВ "БО "Мрія") у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0, 44 га для будівництва житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом на вул. Боженка, 32 (на теперішній час - вул. Казимира Малевича) у Голосіївському районі м. Києва, у тому числі площею 0,31 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови; площею 0,13 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

На підставі зазначеного рішення 20.06.2007 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., за реєстровим № 374 та зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації.) 02.07.2007 за № 79-6- 00517 (далі - Договір).

Згідно п. 8.2 Договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007, Київська міська рада зобов'язалась передати в користування Позивача строком на 5 років земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі міста Києва, розміром - 4371 га, цільове призначення: для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом в стані, що не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

У подальшому рішенням Київської міської ради №424/8708 від 01.07.2012 "Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом на вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва" поновлено ТОВ "БО "Мрія" вказаний договір оренди земельної ділянки на 15 років.

На підставі вказаного рішення між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" 10.02.2014 укладено Угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва від 20.06.2007 № 374 (02.07.2007 № 79-6-00517), що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., за реєстровим № 13, а також зареєстрована в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.02.2014 за № МЗК-1-00177 (далі - Угода).

На думку позивача, у порушення умов договору оренди земельної ділянки, відповідач передав позивачеві земельну ділянку у непридатному для її цільового використання стані, а саме з незаконно розташованими на ній металевими спорудами у вигляді металевих гаражних блоків, що відповідно заважало використовувати земельну ділянку згідно її цільового призначення.

Так, посилаючись на неодноразові звернення ТОВ «БО Мрія» з листами до державних органів з вимогою посприяти звільненню орендованої Позивачем земельної ділянки від об'єктів незаконної самобудови, позивач стверджує, що Київська міська рада, передала в користування ТОВ «БО «Мрія» земельну ділянку у стані, що перешкоджає її ефективному використанню, чим порушила умови Договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 року та Угоди про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки.

Як на підтвердження факту порушення Київською міською радою умов договору оренди земельної ділянки позивач посилається на те, що спірна земельна ділянка передана Київській міській раді Республіканського добровільного товариства «Автолюбитель УРСР» за цільовим призначенням для влаштування тимчасових відкритих платних автостоянок відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів «Про передачу відкритих платних автостоянок районним радам добровільного товариства «Автолюбитель УРСР» №1106 від 14.12.1989 року.

Надалі, 27.04.2007 між ТОВ «Будівельне об'єднання «Мрія» та Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» укладено договір № 270407-1 згідно умов якого громадська організація зобов'язалась передати ТОВ «БО «Мрія» майно, а ТОВ «БО «Мрія» прийняло та компенсувало його вартість.

В основу доводів позивача, щодо неналежного виконання відповідачем умов договору оренди, останнім покладено встановлений рішенням Господарського суду міста Києва № 35/520 від 15.10.2007 факт передання Київською міською радою, на момент укладення Договору оренди, в оренду земельну ділянку із самочинно збудованими на ній об'єктами нерухомості.

З огляду на вищевикладене, позивач, у межах даного позову, просить встановити факт бездіяльності Київської міської ради, що полягає у неналежному виконанні умов договору оренди - підпункту 3 пункту 8.2. Договору від 20.06.2007 та угоди про поновлення та внесення змін від 10.02.2014 року.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог стверджує про невірно обраний позивачем спосіб судового захисту та відзначає, що рішенням Господарського суду міста Києва №910/12491/15 від 21.08.2015, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 розірвано Угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по вул. Казимира Малевича (до перейменування - вулиця Боженка), 32 у Голосіївському районі м. Києва площею 0,4371 га (кадастровий номер :72:219:0033) укладену між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" та зобов'язано позивача повернути Київській міській раді спірну земельну ділянку. До того ж, під час розгляду господарського спору у межах справи №910/12491/15, судами встановлено, що земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (п.п.2.2 ,2.3 Договору).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 вказаної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з п.п. 1.1, 2.1 Договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 29.03.2007 р. № 412/1073 за Актом приймання - передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим Договором, з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Боженка, 32 у Голосіївському районі м. Києва; розмір - 4371 кв.м; цільове призначення - для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом; кадастровий номер - :72:219:0033.

Відповідно до витягу з технічної документації № Ю-43726/2007 Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2007 року № 589 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10861107 грн. 41 коп. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (п.п.2.2, 2.3 Договору). Вказані обставини досліджувались судом у межах розгляду справи №910/12491/15, про що зазначено у рішенні від 21.08.2015, та не підлягають повторному доказуванню в силу положень статті 35 ГПК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Так, пунктом 3 наявного у матеріалах справи акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.07.2007, сторони підтвердили, що земельна ділянка, передається в оренду у придатному для її використання стані.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку про помилковість твердження відповідача щодо невідповідність (непридатність) земельної ділянки для її використання та про необізнаність позивача про її непридатність.

Разом з тим, суд звертає увагу на наступному.

Нормами статті 13 Конституції України закріплено обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зазначені положення Конституції України реалізовані у статті 15 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також у статті 20 Господарського кодексу України, згідно з якою держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Норми ст. 12 Господарського процесуального кодексу України містять вичерпний перелік справ, підвідомчих господарським судам, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім: спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів.

Із викладеного вище слідує, що звертаючись із позовом до суду будь-яка сторона повинна довести наявність її порушеного права або охоронюваного законом інтересу.

Звертаючись із даним позовом до суду, ТОВ «БО «Мрія» стверджує, що саме Київська міська рада, порушуючи умови укладеного договору оренди, своїми діями порушує права позивача щодо цільового використання земельної ділянки.

Суд не погоджується із такими доводами позивача та зауважує, що рішенням Господарського суду міста Києва №32/520 від 15.10.2007 встановлено факт наявності самовільно збудованого нерухомого майна та зобов'язано Громадську організацію «Київська міська спілка автомобілістів» знести вказане самовільне збудоване нерухоме майно.

До того ж, позивач вказує, що за умовами укладеного ним договору №270407-1 від 27.04.2007 із Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів», ТОВ «БО «Мрія» прийняло та компенсувало вартість майна, що перебувало на спірній земельній ділянці.

Таким чином, позивач помилково ототожнює, встановлений судом факт наявності самовільно збудованого Громадською організацією «Київська міська спілка автомобілістів» нерухомого майна на спірній земельній ділянці, із порушенням Київською міською радою умов укладеного договору оренди.

Отже, ТОВ «БО «Мрія» не доведено наявність факту порушення своїх прав та охоронюваним законом інтересів саме відповідачем - Київською міською радою.

Із практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції слідує, що юридичними фактами є передбачені законом конкретні обставини, які тягнуть правові наслідки у вигляді виникнення, зміни або припинення правовідносин. Залежно від наявності зв'язку із волею суб'єкта юридичні факти поділяються на події та дії.

Події - це юридично значущі явища, що виникають незалежно від волі людей.

Дії (бездіяльність) - це життєві факти, що є результатом свідомої, пов'язаної з волею діяльності людей, наприклад, правочини, що породжують права і обов'язки; адміністративні акти, які містять приписи зобов'язального характеру; дії, що створюють об'єктивний результат (створення об'єкта інтелектуальної власності). Дії у свою чергу поділяються на правомірні, тобто такі, що відповідають правовим нормам, і неправомірні, які суперечать закону, є правопорушеннями.

Норми ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України містять перелік способів захисту особистих немайнових або майнового права та інтересів, якими є: визнання права. визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Між тим, ані нормами чинного законодавства, ані укладеними між сторонами договорами (угодами) не встановлено такого способу захисту права, як встановлення факту бездіяльності. Вимога про встановлення цивільного факту не може бути предметом спору і самостійно розглядатись в окремій справі. Встановлення цивільного факту може лише бути елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Підсумовуючи вищевикладене, суд наголошує, що до компетенції суду не віднесені повноваження щодо встановлення юридичного факту і суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та дійшов висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів, з огляду на що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне об'єднання «Мрія» задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" до Київської міської ради про встановлення факту бездіяльності - відмовити повністю.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 04.01.2016 року. Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 11.01.2016 року

Суддя К.В. Полякова