ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2016 р. Справа № 911/5458/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Атлантіс, Дніпропетровська обл., м. Синельникове

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф, Київська обл., м. Васильків

про стягнення 4933,41 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 01.09.2015 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

товариство з обмеженою відповідальністю Атлантіс (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф (далі - відповідач) про стягнення 4933,41 грн., з яких 3819,20 грн. заборгованості за договором поставки № 230 ОПКи від 04.06.2015 р., 1040,14 грн. пені та 74,07 грн. 15 % річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 230 ОПКи від 04.06.2015 р. в частині зобовязання з оплати вартості поставленого товару, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 3819,20 грн. В звязку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 9.3 договору нараховано відповідачу 1040,14 грн. пені та 74,07 грн. 15% річних.

Представник позивача в судовому засіданні 14.01.2016 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 14.01.2016 р. не зявився, хоча про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялась на адресу відповідача, за якою він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (витяг № 36999192 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців). Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.06.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ост 2 Лайф» (покупець) було укладено договір поставки № 230 ОПКи (договір).

Пунктом 1.1. договору визначено, що постачальник зобовязується в обумовлені строки передавати (поставляти) у власність покупця алкогольну продукцію (товар) відповідно до узгоджених постачальником замовлень покупця, а покупець зобовязується приймати вказаний товар у власність і сплачувати за нього зумовлену даним договором грошову суму.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що постачальник зобовязується поставляти товар згідно міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2000 року на умовах DDP (в торгову точку покупця). Місце призначення поставки товару згідно замовлення покупця, в межах місць призначення, зазначених в додатку № 2.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна сума договору визначається виходячи з цін на товар, асортименту та загальної кількості товару, що поставляється.

Згідно з п. 3.2. договору ціна товару, що постачається за кожною окремою поставкою, узгоджується сторонами додатково. Узгодження здійснюється шляхом направлення постачальником покупцю на виконання процедури узгодження замовлення покупця видаткової накладної в електронному вигляді із зазначенням ціни товарів, що постачаються, та подальшим погодженням покупцем зазначеної ціни, або відмови від її погодження.

Відповідно до п. 3.4. договору, підписуючи видаткові накладні та приймаючи товар, покупець підтверджує, що поставка товару відбувалась за узгодженими сторонами цінами.

Згідно з п. 6.1. договору право власності на товар, ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами оформленої належним чином накладної, що засвідчує момент передання товару покупцю.

Згідно з п. 7.1. договору покупець зобовязаний оплатити поставлений постачальником товар протягом 21 календарного дня з моменту передання товару покупцю.

На виконання умов договору № 230 ОПКи від 04.06.2015 р. позивачем за період з 05.06.2015 р. по 24.06.2015 р. було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 4819,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 10394 від 05.06.2015 р. на суму 1686,00 грн., № 11122 від 16.06.2015 р. на суму 1632,00 грн. та № 11723 від 24.06.2015 р. на суму 1501,20 грн., підписаними представниками сторін та скріпленими печатками.

Для отримання товару відповідачем видано довіреність на імя ОСОБА_2

На підтвердження факту отримання відповідачем товару на загальну суму 4819,20 грн. до позовної заяви також додано товарно-транспортні накладні № 02 АТКИ 010394 від 05.06.2015 р., № 02 АТКИ 011122 від 16.06.2015 р. та № 02 АТКИ 011723 від 24.06.2015 р.

Однак, відповідач в порушення п. 7.1. договору станом на час звернення позивача до суду із даним позовом за отриманий товар розрахувався частково, в звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 3819,20 грн.

Сторонами підписаний акт звірки взаєморозрахунків від 24.09.2015 р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 24.09.2015 р. становить 3819,20 грн.

28.10.2015 р. позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № 1152 від 27.10.2015 р., що підтверджується фіскальним чеком № 4300 від 28.10.2015 р., в якій він просив відповідача на протязі 10 днів до 09.11.2015 р. оплатити позивачу 4086,87 грн. Проте, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 3819,20 грн. за товар, отриманий на підставі договору поставки № 230 ОПКи від 04.06.2015 р., на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 3819,20 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 74,07 грн. 15 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 3819,20 грн. за кожною видатковою накладною окремо.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 9.3. договору у випадку несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу, та 15 % річних у випадку прострочення оплати поставленого товару на 10 і більше календарних днів.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 7.1. договору покупець зобовязаний оплатити поставлений постачальником товар протягом 21 календарного дня з моменту передання товару покупцю, а тому відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобовязання з оплати вартості отриманого за видатковою накладною № 10394 від 05.06.2015 р. товару з 27.06.2015 р., за видатковою накладною № 11122 від 16.06.2015 р. 08.07.2015 р. та за видатковою накладною № 11723 від 24.06.2015 р. 16.07.2015 р.

Таким чином, оскільки умовою нарахування 15 % річних є прострочення оплати поставленого товару на 10 і більше календарних днів, то за видатковою накладною № 10394 від 05.06.2015 р. початком періоду нарахування 15 % річних є 07.07.2015 р., за видатковою накладною № 11122 від 16.06.2015 р. 18.07.2015 р. та за видатковою накладною № 11723 від 24.06.2015 р. 26.07.2015 р.

Враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок 15 % річних за період з 07.07.2015 р. по 05.09.2015 р. за видатковою накладною № 10394 від 05.06.2015 р. на суму 686,00 грн., з 18.07.2015 р. по 03.09.2015 р. за видатковою накладною № 11122 від 16.06.2015 р. на суму 1632,00 грн. та з 26.07.2015 р. по 03.09.2015 р. за видатковою накладною № 11723 від 24.06.2015 р. на суму 1501,20 грн. є арифметично вірним, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 74,07 грн. 15 % річних (в межах заявлених позовних вимог).

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1040,14 грн. пені, нарахованої за період з 26.06.2015 р. по 21.12.2015 р. за видатковою накладною № 10394 від 05.06.2015 р. на суму 686,00 грн., з 08.07.2015 р. по 21.12.2015 р. за видатковою накладною № 11122 від 16.06.2015 р. на суму 1632,00 грн. та з 16.07.2015 р. по 21.12.2015 р. за видатковою накладною № 11723 від 24.06.2015 р. на суму 1501,20 грн.

Проте, наданий розрахунок пені є невірним, оскільки позивачем неправильно визначено дату початку періоду нарахування пені за накладною № 10394 від 05.06.2015 р.

Як вже зазначалось, відповідно до умов п. 7.1. договору відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобовязання з оплати вартості отриманого за видатковою накладною № 10394 від 05.06.2015 р. товару з 27.06.2015 р.

Таким чином, відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом за період з 27.06.2015 р. по 21.12.2015 р. за видатковою накладною № 10394 від 05.06.2015 р. на суму 686,00 грн., з 08.07.2015 р. по 21.12.2015 р. за видатковою накладною № 11122 від 16.06.2015 р. на суму 1632,00 грн. та з 16.07.2015 р. по 21.12.2015 р. за видатковою накладною № 11723 від 24.06.2015 р. на суму 1501,20 грн., сума пені становить 876,21 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ост 2 Лайф» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Керамічна, буд. 38-В, код 36999192) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» (52500, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Космічна, буд. 1, код 30012937) 3819,20 грн. (три тисячі вісімсот девятнадцять грн. 20 коп.) заборгованості, 876,21 грн. (вісімсот сімдесят шість грн. 21 коп.) пені, 74,07 грн. (сімдесят чотири грн. 07 коп.) 15 % річних та 1177,50 грн. (одну тисячу сто сімдесят сім грн. 50 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 19.01.2016 р.