ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2016 р.Справа № 924/1831/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С. В., розглянувши матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, м. Київ

до Волочиського комунального підприємства теплових мереж "Тепловик" м. Волочиськ, Хмельницької області

про стягнення 1029834,36 грн.

Представники сторін:

позивач не зявився

відповідач ОСОБА_1 за довіреністю №476 від 30.11.15.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача 1029834,36 грн., з яких 340389,85 грн. пені, 55827,61 грн. нарахувань інфляції та 144616,90 грн. 3% річних відповідно до договору купівлі продажу природного газу №13/2701-ТЕ-34 від 28.12.2012р.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.12.2012р. між ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (продавець) та КП теплових мереж „Тепловик м. Волочиськ (покупець) був укладений договір № 13/2701-ТЕ-34 купівлі-продажу природного газу, відповідно до якого постачальник зобов'язався постачати природний газ покупцю в обсягах і порядку, передбачених договором, а покупець - оплачувати постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строки, порядку і на умовах, передбачених договором.

Посилається на те, що на виконання договору продавець у січні-грудні 2013 року передав, а покупець отримав природний газ в обсязі 1458,635 тис. куб.м. на суму 4692221,26 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. При цьому, в порушення вимог п. 1.1 та п. 6.1 Договору, покупець лише частково виконав зобовязання з оплати поставленого природного газу.

Зазначає також, що відповідач, в порушення умов договору № 13/2701-ТЕ-34 від 28.12.2012р., не здійснив оплату за спожитий природній газ у встановлені строки, у звязку з чим останньому було нараховано до стягнення пеню в сумі 340389,85 грн., інфляційні втрати в сумі 544827,61 грн. та 3 % річних в сумі 144616,90 грн.

Відповідач у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечує. Посилається на те, що за договором купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. № 13/2701-ТЕ-34 НАК „Нафтогаз України передано у власність КП „Тепловик газ на суму 4692221,26 грн., розрахунки проведено повністю.

24.09.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, Волочиським КП теплових мереж «Тепловик» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» укладено договір № 351/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік») з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення що вироблялись, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року № 30.

Відповідно до договору від 24.09.2014р. №351/30 „Про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 статті 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік) погашено заборгованість в розмірі 3289384,31 грн.

Розрахунок проведено платіжним дорученням від 10.10.2014р. №-1077 в якому є відмітка управління Державного казначейства у Волочиському районі про проведення оплати.

Щодо нарахування 533869,18 грн. пені, 170662,04 грн. 3% річних та 92284,35 грн. інфляційних втрат відповідач посилається на те, що відповідно до п.14 договору №351/30, встановлено, що після виконання договору сторони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Відповідач зазначає, що у позивача відсутні підстави для стягнення пені, передбаченої п.7.2 договору купівлі продажу природного газу та відсутні підстави для застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі продажу природного газу від 27.12.2012р. №13/2701-ТЕ-34.

На підставі викладеного, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

ВСТАНОВИВ:

Між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець) та комунальним підприємством теплових мереж "Тепловик" (покупець) 28.08.2012 року укладено договір № 13/2701-ТЕ-34 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ) на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2 Договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками, крім обсягів, що використовується для виробничо-комерційної діяльності.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що продавець передає покупцеві з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. газ обсягом до 3927,4 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): І кв. 1971,0, ІІ кв. 340,2, ІІІ кв. 69,4, IV кв. 1546,8.

Обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - плановий обсяг) можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п. 2.1.1 Договору).

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (п. 3.1 Договору).

Покупець до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (п.3.1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.3.4. Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору, ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюється Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ).

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1091,00 грн., крім того ПДВ 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1309,20 грн. (п. 5.2 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.3 Договору, в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

В п. 6.4 Договору сторони погодили, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати неустойки, грошова сума, яка надійшла від покупця погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, повязані з одержанням виконання; у другу чергу погашається неустойка; у третю чергу погашається основна сума боргу.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

В п. 9.3 Договору сторони погодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

Пунктом 11.1. Договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Згідно підписаної між сторонами Додаткової угоди № 1 від 21.10.2013р. сторони внесли зміни до договору купівлі-продажу природного газу № 13/2701-ТЕ-34 від 28.12.2012р., зокрема п. 4.1 ст.4 „Порядок обліку газу викласти в наступній редакції:

„4.1 Кількість газу, яка передається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця.

На виконання умов договору позивач у січні-грудні 2013р. передав, а відповідач отримав природний газ на загальну суму 4692221,26 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 26.09.2013р. на суму 1109167,34 грн., від 26.09.2013р. на суму 817664,80 грн., від 26.09.2013р. на суму 910339,13 грн., від 26.09.2013р. на суму 338820,96 грн., від 31.10.2013р. на суму 235780,37 грн., від 30.11.2013р. на суму 454370,95 грн., від 31.12.2013р. на суму 826077,71 грн.

24.09.2014 року, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, КП «Тепловик» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» укладено договір № 351/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік») з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року № 30.

Згідно п. 6 Договору, № 351/30, КП теплових мереж «Тепловик» перераховує на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» кошти в сумі 3289384,31 грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2013 рік згідно з договором від 28.12.2012 року № 13/2701-ТЕ-34.

Відповідно до ч. 2 п. 9 Договору № 351/30, з метою виконання договору, сторони зобовязуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору та перераховувати кошти наступній стороні.

Сторони засвідчують, що після виконання договору, вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору (п. 14 Договору № 351/30).

На виконання умов даного договору, згідно платіжного доручення від 10.10.2014 року відповідачем здійснено оплату за поставлений природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу № 13/2701-ТЕ-34 від 28.12.2012 року на суму 3289384,31 грн.

У звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобовязань за договором № 13/2701-ТЕ-34 від 28.08.2012 року, після погашення суми основного боргу на підставі договору № 351/30, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 1029834,36 грн., з яких 340389,95 грн. пені, 144616,90грн. 3% річних, 544827,61 грн. інфляційних втрат.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу зобовязання боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом, 28.12.2012р. між Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України (продавць) та КП теплових мереж „Тепловик (покупець) укладено договір № 13/2701-ТЕ-34 купівлі-продажу природного газу, який за своєю правовою природою містить ознаки договору поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із п. 10 Правил подачі та використання природного газу в народному господарстві України затверджених наказом Держкомнафтогазу від 01.11.1994р. за № 355, розрахунки за газ здійснюються за цінами та в порядку, передбаченому договорами, які укладаються між газопостачальною і газозбутовою організаціями та споживачами, а також між газозбутовими організаціями та споживачами. Термін оплати, порядок нарахування оплати і перевірки правильності нарахування обумовлюється договором між сторонами

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи умови оплати за газ, які сторонами передбачались в п. 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. № 13/2701-ТЕ-34, із врахуванням доказів про оплату боргу, суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення умов вказаного договору.

Враховуючи наявність заборгованості за поставку природного газу, позивач діяв згідно умов договору (п.7.2.) та за несвоєчасне проведення розрахунків Комунального підприємства теплових мереж „Тепловик м. Волочиськ нарахував пеню в сумі 340389,85 грн.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача нарахування за встановленим індексом інфляції в розмірі 544827,61 грн. та 3% річних в сумі 144616,90 грн.

За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, 24.09.2014 року, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, КП «Тепловик» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» укладено договір № 351/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік»), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, то затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року № 30 із внесеними змінами.

Положеннями пункту 6 договору № 351/30 передбачено, що КП теплових мереж «Тепловик» м. Волочиськ перераховує на рахунок НАК Нафтогаз України кошти у сумі 3289384,31 грн. за природний газ за 2013 рік згідно з договором від 28.12.2012 року № 13/2701-ТЕ-34.

За змістом пункту 9 Договору № 351/30, сторони зобовязалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні.

Відповідно до п. 14 Договору № 351/30 сторони встановили, що після виконання договор, вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Враховуючи умови даного договору, суд приходить до висновку, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу.

Отже, для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобовязання, встановлених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених договором № 351/30, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до пункту 14 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Як встановлено судом, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі № 351/30.

За таких обставин в позові, в частині стягнення пені в розмірі 340389,85 грн., трьох процентів річних в розмірі 144616,90 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 544827,61 грн. належить відмовити, як в таких, що не відповідають викладеному в постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, м. Київ до Комунального підприємства теплових мереж „Тепловик м. Волочиськ, Хмельницької області про стягнення 1029834,36грн., з яких 340389,85 грн. пені, 144616,90 грн. 3% річних, 544827,61 грн. нарахувань за встановленим індексом інфляції відмовити.

Повне рішення складено 16.01.2016 року.

Суддя С. В. Гладій

Пом. судді: І.М. Вальчук

Віддруковано 3 прим.

1 - до матеріалів справи;

2 - позивачу (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001) (прост.)

3 - відповідачу (вул. Пушкіна , 7А, м. Волочиськ, Хмельницька обл.) згідно заяви.