ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Справа № 922/1733/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Камишева Л.М.,

при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

позивача не зявився;

1-го відповідача - не зявився;

2-го відповідача - не зявився;

3-го відповідача - не зявився;

третьої особи - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи (вх. № 4783 Х/1-28) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26 березня 2015 р. у справі № 922/1733/15

за позовом ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД (D-TECH GAS ENERGY LIMITED), м. Нікосія, Кіпр,

до 1. ЕНЕРДЖІ ДІТЕК ЛТД (ENERGY DITEK LTD), м. Лондон, Великобританія,

2. ВЕРНАР ЛТД (VERNAR LTD), м. Нікосія, Кіпр,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ-95", м. Харків,

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 Індастріал ОСОБА_3 (Boston Industrial Corporation L.P.), м. Київ,

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року компанія ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсним Договору № 02/10-12/1 купівлі-продажу частин часток у статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 від 02.10.2012 р., укладеного між ЕНЕРДЖІ ДІТЕК ЛТД (ENERGY DITEK LTD), ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД (D-TECH GAS ENERGY LIMITED) та ВЕРНАР ЛТД (VERNAR LTD), в частині продажу ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД частини частки в статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 () у розмірі 32400,00 грн., що складає 18% статутного капіталу товариства, на користь ВЕРНАР ЛТД; перевести на учасника товариства ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД права та обов'язки покупця частини частки учасника товариства ЕНЕРДЖІ ДІТЕК ЛТД у розмірі 7% статутного капіталу ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 по Договору № 02/10-12/1 купівлі-продажу частин часток у статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 від 02.10.2012 р., укладеного між ЕНЕРДЖІ ДІТЕК ЛТД (ENERGY DITEK LTD), ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД (D-TECH GAS ENERGY LIMITED) та ВЕРНАР ЛТД (VERNAR LTD).

Позивач - ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД разом з позовною заявою надав заяву (вх. № 11827 від 25.03.2015 р.) про забезпечення позову, в якій просить: до вирішення спору по суті та набрання судовим рішенням законної сили заборонити органам державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в тому числі, але не виключно, Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції (місцезнаходження: 61068, м. Харків, пр-т Московський, 96А), вносити будь-які зміни в реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ-95" (код 24186185), а також будь-які записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно зазначеного товариства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.03.2015 р. у справі № 922/1733/15 (суддя Жигалкін І.П.) заяву позивача - ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті заборонити органам державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в тому числі, але не виключно, Реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції (місцезнаходження: 61068, м. Харків, пр-т Московський, 96А), вносити будь-які зміни в реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ-95" (код 24186185), а також будь-які записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГІЯ-95" (код 24186185). Стягувачем за даною ухвалою визначено ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД (резидента Республіки Кіпр, Реєстраційний номер компанії НЕ № 269780, місцезнаходження: Республіка Кіпр, місто Нікосія, Орфеос 4В, 1070). Божником за даною ухвалою визначено Харківське міське управління юстиції (код 33288033, місцезнаходження: Україна, місто Харків, вулиця Петровського, 24).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2 Індастріал ОСОБА_3, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 3547 від 01.07.2015 р.) на ухвалу від 26.03.2015 р., в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у задоволенні заяви позивача - ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 р. у справі № 922/1733/15 апеляційну скаргу третьої особи - ОСОБА_2 Індастріал ОСОБА_3 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 11.01.2016 р., з метою забезпечення повідомлення сторін по справі про дату, час та місце розгляду справи, а також вручення сторонам по справі копій апеляційної скарги та ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 р., провадження у справі зупинено.

05.10.2015 р., у звязку з відпустками суддів Черленяка М.І. та Хачатрян В.С., повторним розподілом апеляційних скарг (справ) між суддями змінено суддю-доповідача у справі та для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., Ільїн О.В.

Розпорядженням заступника секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 р., у звязку з відпусткою судді Ільїна О.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

Представники позивача, 1-го відповідача, 2-го відповідача, 3-го відповідача та третьої особи не зявились в судове засідання.

Враховуючи, що відповідно до частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, та враховуючи, що незявлення в судове засідання представників сторін та третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін та третьої особи за наявними у справі матеріалами, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 Індастріал ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду і полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Під забезпеченням позову розуміють діяльність судді (суду) щодо застосування передбачених процесуальним законом заходів, що гарантують реальне виконання майбутнього рішення у справі у випадку, якщо позов буде задоволено.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно частини 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві або іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У відповідності до частини 9 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 р. № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову (із змінами в редакції станом на 10.07.2014 р.), забезпечення позову це засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Приймаючи ухвалу про заборону вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів відповідно з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагаються до застосування. При цьому господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з

урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову та, у відповідності до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність запропонованого засобу забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним Договору від 02.10.2012 р. № 02/10-12/1 купівлі-продажу частин часток у статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 (том 1 аркуш справи 14-16), укладеного між ЕНЕРДЖІ ДІТЕК ЛТД (ENERGY DITEK LTD), ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД (D-TECH GAS ENERGY LIMITED) та ВЕРНАР ЛТД (VERNAR LTD), в частині продажу ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД на користь ВЕРНАР ЛТД своєї частки в статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 () у розмірі 32400,00 грн., що складає 18% статутного капіталу товариства, та переведення на учасника товариства ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД прав та обов'язків покупця частки учасника товариства ЕНЕРДЖІ ДІТЕК ЛТД у розмірі 7% статутного капіталу за цим договором.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на перевищення повноважень представником ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД (позивача у справі) ОСОБА_4 під час укладення та визначення істотних умов договору від 02.10.2012 р. № 02/10-12/1, оскільки рішення представника позивача про продаж частини частки позивача в статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 не погоджувалось з власником, що призвело до незаконного відчуження частини частки ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД в статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 на користь ВЕРНАР ЛТД.

Позивач зазначає про необхідність забезпечення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини часток у статутному капіталі, оскільки вчинення реєстраційних дій в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», за ініціативою осіб, які неправомірно заволоділи частками у статутному капіталі ТОВ "ЕНЕРГІЯ-95", значно ускладнить виконання судового рішення у разі задоволення даного позову. Вважає, що запропоновані ним заходи до забезпечення позову не впливають на здійснення господарської діяльності ТОВ "ЕНЕРГІЯ-95" та не призводять до погіршення стану належного відповідачам майна чи зниження його вартості.

Застосування заходів забезпечення позову може забезпечити реальність виконання рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується обгрунтованість позовних вимог по суті, а з'ясовується чи може існуючий стан правовідносин сторін ускладнити чи зробити неможливим вимконання судового рішення.

Розглянувши заявлену позивачем заяву про забезпечення позову, судова колегія вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може сприяти можливості порушення законних прав та інтересів позивача у справі.

Відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції, що діяла на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про застосування заходів забезпечення позову), Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осібпідприємців. Єдиний державний реєстр створюється і ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який є його розпорядником. Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру та були внесені до нього, вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

У відповідності до частини 1 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. № 219 (яке було чинним на момент прийняття судом першої інстанції ухвали про застосування заходів забезпечення позову), Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції, який реалізує державну політику з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), реєстрації (легалізації) обєднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як субєктів інформаційної діяльності.

Згідно частини 7 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. № 219 (яке було чинним на момент прийняття судом першої інстанції ухвали про застосування заходів забезпечення позову), Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Мінюсту в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних та міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують здійснення повноважень Укрдержреєстру.

Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції є структурним підрозділом Державної реєстраційної служби України, який виконує повноваження щодо ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у місті Харкові, тобто за місцем реєстрації ТОВ "ЕНЕРГІЯ-95".

Станом на 01.01.2016 р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в редакції Закону України № 835-VIII від 26.11.2015 р., відповідно до якої систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші субєкти державної реєстрації (стаття 5 Закону).

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та Положенням про Державну реєстраційну службу України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 р. № 219, передбачено обовязкове внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про розмір статутного капіталу та розмір частки кожного із засновників (учасників) юридичної особи.

За таких обставин, посилання апелянта - ОСОБА_2 Індастріал ОСОБА_3 на необґрунтованість заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, є безпідставним, оскільки предмет спору у даній справі стосується законності переходу права власності на частину частки ДІ-ТЕК ОСОБА_1 ЛІМІТЕД в статутному капіталі ТОВ ЕНЕРГІЯ-95 на користь ВЕРНАР ЛТД.

Запропоновані позивачем заходи до забезпечення позову не являються суттєвим обмеженням прав та законних інтересів ТОВ "ЕНЕРГІЯ-95" та інших учасників спору та не впливають на здійснення ними господарської діяльності.

Право господарського суду на вжиття заходів до забезпечення позову за заявою сторони передбачено статтею 66 Господарського процесуального кодексу України, та застосовується судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення.

Враховуючи необхідність гарантування виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції, у звязку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 Індастріал ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Згідно статті 129 Конституції України, до основних засада судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що на ухвала Господарського суду Харківської області від 26.03.2015 р. у справі № 922/1733/15 прийнята при повному зясуванні обставин, які мають значення для вирішення справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 66, 67, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Індастріал ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26 березня 2015 р. у справі № 922/1733/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена

протягом двадцяти днів до Вищого Господарського Суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складений та підписаний 14.01.2016 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.