Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"11" січня 2016 р. Справа № 927/1390/15

За позовом: Державного підприємства "Донецька залізниця",

вул. Артема, 68, м. Донецьк, 83000

в особі: Краснолиманської дирекції залізничних перевезень,

вул. Кірова, 22, м. Красний Лиман, Донецька область, 84404

до Відповідача: Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет",

вул. Любецька, 167, м. Чернігів, 14026

про стягнення 103450 грн.

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: не з'явився.

Від Відповідача: ОСОБА_1, довіреність №363 від 13.10.2015, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом Чернігівської області порушено провадження у справі №927/1390/15 за позовом Державного підприємства "Донецька залізниця" в особі: Краснолиманської дирекції залізничних перевезень до Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" про стягнення штрафу у сумі 103450,00 грн. за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено таке.

21 березня 2015 року згідно з накладною №33904251, яка у відповідності зі ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обовязковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі ст. Ніжин Південно-Західної залізниці на ст. Сартана Донецької залізниці було відправлено вагон №66229048 з вантажем лом стальний збірний.

На станції призначення на вимогу вантажоодержувача вантаж у вагоні №66229048 був переважений на справних повірених вагонних 150 т вагах вантажоодержувача, повірених 27.08.2014. В результаті переважування вантажу у вказаному вагоні було виявлено розбіжності між даними, вказаними в накладній, з фактичною масою вантажу. Результати переважування зафіксовані в Книзі переважування вантажів 31.03.2015, на станцію відправлення направлені телеграми.

За результатами комісійного зважування працівниками станції Сартана був складений комерційний акт №727354/123 від 01.04.2015, в якому було підтверджено розбіжності фактичної маси вантажу з масою, яка вказана в накладній, в сторону зменшення 1600 кг.

Відповідно до вказаної накладної відправником є Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет". Маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах відправника.

Згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених ними у накладній.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати згідно зі ст.118 Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену в накладній масу вантажу Позивачем нараховано Відповідачу штраф у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, що складає 103450,00 грн. (провізна плата по накладній №33904251 за вагон №66229048 складає 20690,00 грн.), який Позивач просить стягнути з Відповідача.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що вантаж прибув у непошкодженому вагоні без ознак недостачі, поверхня вантажу маркована фарбою (про що зазначено у комерційному акту БН 727354/123 від 01.04.2015), а відтак вантаж мав видаватися без перевірки його кількості.

Також на думку Відповідача матеріали справи не містять договору між Позивачем та ПАО "МК Азовсталь", який є одержувачем вантажу, щодо переважування вантажу.

Як вказує Відповідач до позовної заяви додана копія заяви на імя начальника ст.Сартана Донецької залізниці, але з вказаної заяви посади особи, яка її подала, неможливо визначити від кого вона надійшла (чи від прийомоздавача вантажу та багажу ст. Сартана, чи від прийомоздавача вантажу та багажу ПАО "МК Азовсталь"), прізвище особи у заяві не визначене, повноваження діяти від імені ПАТ "МК Азовсталь" не підтверджені.

Відповідач вважає, що комерційний акт складений в порушення Правил видачі вантажів, а відтак не може бути належним доказом.

Крім того, на думку Відповідача, Позивач не надав жодних доказів на підтвердження заподіяння Відповідачем збитків в результаті неправильного зазначення маси вантажу у вантажній накладній, а отже відсутній і причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, а відсутність зазначених елементів правопорушення виключає застосування господарсько-правової відповідальності. Пред'явлені до стягнення штрафні санкції не є збитками Позивача, і Позивач не несе будь-яких витрат у зв'язку з несплатою Відповідачем штрафних санкцій.

Одночасно Відповідачем подано клопотання про застосування позовної давності, яке обгрунтовано, зокрема, тим, що ч.5 ст. 315 Господарського кодексу України та ч.1 ст. 137 Статуту залізниць України встановлено шестимісячний строк для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення.

Згідно з ч.2 ст. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

На думку Відповідача, в даному випадку підставою стягнення штрафу Позивач зазначає комерційний акт БН 727354/123 від 01.04.2015, з часу складання якого і починається перебіг строку позовної давності. Відповідач вважає, що шестимісячний строк для пред'явлення даного позову закінчився 02 жовтня 2015 року.

Однак, позовна заява №212 датована 15 жовтня 2015 року, для відправлення Відповідачу, як вбачається з поштового штемпеля, що міститься на конверті, до поштового відділення у м. Красний Лиман позовна заява здана лише 03.11.2015, що також підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти, отриманої за штрихкодовим ідентифікатором, який міститься на конверті., тому Відповідач вважає, що дата направлення позову до суду не могла бути раніше ніж 03.11.2015, тобто після спливу строку позовної давності.

Разом з тим, у судовому засіданні 03.12.2015 представником Відповідача заявлено усне клопотання про зменшення розміру штрафу шляхом застосування судом права на відповідне зменшення передбаченого ст.233 Господарського кодексу України, в зв'язку зі скрутним фінансовим становищем Відповідача.

З урахуванням викладеного, ухвалами суду від 03.12.2015 та від 22.12.2015 Позивача було зобов'язано надати:

- письмові пояснення з наданням відповідних доказів з приводу:

1. клопотання Відповідача про застосування строку позовної давності;

2. клопотання Відповідача про зменшення штрафу;

3. всіх заперечень викладених у відзиві, зокрема, і щодо наявності чи відсутності в даному випадку:

· правових та фактичних підстав для перевірки маси вантажу;

· договору між Позивачем та одержувачем вантажу ПАТ МК Азовсталь, яким передбачена можливість здійснення перевірки маси вантажу за заявою одержувача, порядку ініціювання перевірки та осіб, які можуть ініціювати таку перевірку,

· дотримання цього порядку, зокрема, наявності заяви одержувача саме про здійснення перевірки маси вантажу та наявності у особи, яка підписала заяву, відповідного обсягу повноважень;

- власне письмове підтвердження, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, не має справи між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також відсутнє рішення цих органів з такого спору;

- довідку (витяг, виписку) Державного реєстратора про включення Позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на момент подання позову, що підтверджує його державну реєстрацію на даний момент, повну назву та місцезнаходження, або оригінал свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи для огляду в судовому засіданні з належним чином засвідченою копією;

- належним чином засвідчену копію наказу про призначення ОСОБА_2 в.о. начальника залізниці;

- оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні.

У судові засідання 22.12.2015 та 11.01.2016 з'явилась повноважний представник Відповідача.

Представник Позивача у судові засідання 22.12.2015 та 11.01.2016 не з'явився, хоча Позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду від 03.12.2015 та від 22.12.2015), наявні в матеріалах справи.

Про поважність причин незявлення представника Позивача у судові засідання суд не повідомлено.

Витребуваних ухвалою суду від 03.12.2015 та від 22.12.2015 документів Позивачем суду не надано.

Ненадання Позивачем вищевказаних документів перешкоджає вирішенню спору, оскільки не дає можливості суду зясувати повно, належно та всебічно всі обставини справи з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення, зокрема, встановити наявність чи відсутність в даному випадку:

· правових та фактичних підстав для перевірки маси вантажу;

· договору між Позивачем та одержувачем вантажу ПАТ МК Азовсталь, яким передбачена можливість здійснення перевірки маси вантажу за заявою одержувача, порядку ініціювання перевірки та осіб, які можуть ініціювати таку перевірку,

· дотримання цього порядку, зокрема, наявності заяви одержувача саме про здійснення перевірки маси вантажу та наявності у особи, яка підписала заяву, відповідного обсягу повноважень.

Тобто, без надання Позивачем зазначених документів неможливо встановити наявність або відсутність обґрунтованих підстав нарахування штрафу, стягнення якого є предметом розгляду справи, та відповідно вирішити клопотання Відповідача про застосування позовної давності та про зменшення розміру штрафу шляхом застосування судом права на відповідне зменшення передбаченого ст.233 Господарського кодексу України, в зв'язку зі скрутним фінансовим становищем Відповідача.

У пункті 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 26.12.2011 №18 (із змінами) зазначено, зокрема, наступне.

"При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами."

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України:

„Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись п.5 ч.1 ст.81, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Суддя І.В. Кушнір