УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.01.2016Справа № 910/33007/15

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції"

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "БАНК "Національні інвестиції" Волощука І.Г.

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АКЦЕПТ" 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ФАКТОРИНГ"

про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Національні інвестиції» звернулось до Господарського суду міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцепт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Факторінг» з позовом про:

- зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцепт» повернути Публічному акціонерному товариству «Банк «Національні інвестиції» документи, отримані згідно актів приймання-передачі документації від 30.10.2014 року;

- визнати недійсними договори про переведення боргу (заміну боржника у зобов'язанні), а саме:

Договір 31-13/817/14-Ф про переведення боргу (заміну боржника у зобов'язанні) від 17.07.2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцепт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес-Факторінг»;

Договір 389-13/14-Ф про переведення боргу (заміну боржника у зобов'язанні) від 11.07.2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцепт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес-Факторінг»;

Договір 306-10/14-Ф про переведення боргу (заміну боржника у зобов'язанні) від 17.07.2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Національні інвестиції», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцепт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес-Факторінг», а також стягнути суму сплаченого судового збору.

Згідно ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд зазначає, що правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.06.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Нормами статті 55 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребовується; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою усіх вимог; у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній з 01.09.15 р.) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Пунктом 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» передбачено, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Судом встановлено, що предметом поданого позову є визнання недійсними трьох правочинів та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Акцепт» повернути відповідні документи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», а саме статтею 8, установлено на 2015 рік наступний розмір мінімальної заробітної плати - 1218,00 гривень.

Тобто, звернувшись до суду у грудні 2015р. із даним позовом позивач мав сплатити з урахуванням заявлених вимог 4 872,00 грн. судового збору.

При цьому як свідчать позовні матеріали, позивачем в якості доказів сплати судового збору надано платіжне доручення №14 від 28.12.2015 р. про сплату 1 218,00 грн., тобто недоплата становить 3654,00 грн..

Інших доказів на підтвердження факту сплати судового збору за подання даної позовної заяви позивачем суду не надано.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя А.М. Селівон