ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" січня 2016 р. Справа № 918/821/15

Суддя Гудзенко Я.О., розглянувши скаргу Малого приватного підприємства - фірми "Ямуна" на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.01.2016 р. ВП № 49745792 у справі за позовом Малого приватного підприємства - фірми "Ямуна" до Приватного підприємства "Мега" про стягнення 91 119, 72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.08.2015 року була затверджена мирова угода, укладена між Малим приватним підприємством - фірмою "Ямуна" та приватним підприємством "Мега", провадження у справі було припинено.

Скаржником, МПП фірми "Ямуна", в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), подано до Господарського суду Рівненської області скаргу на постанову Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.01.2016 року ВП № 49745792 у справі за позовом МПП фірми "Ямуна" до ПП "Мега" про стягнення 91 119, 72 грн.

Ухвалою суду від 15 січня 2016 року скарга була прийнята судом до провадження та призначена до розгляду на 20 січня 2016 року о 10:00 год.

В судовому засіданні 20 січня 2016 року скаржник (Позивач) підтримав подану скаргу та наполягав на її задоволенні. Представник Відділу державної виконавчої служби заперечив проти поданої скарги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням №33 6.

Суд, вислухавши представників Позивача та представника Відділу державної виконавчої служби, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Як вже зазначалося, ухвалою суду від 10.08.2015 року була між сторонами було затверджено мирову угоду, провадження у справі було припинено.

У зв'язку із невиконанням Відповідачем умов мирової угоди, 29 грудня 2015 року скаржник (Позивач) звернувся із заявою до відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про прийняття до виконання документу, відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів примусового виконання рішення суду.

4 січня 2016 року державним виконавцем Пилипакою С. А. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №49745792 на підставі того, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 10.08.2015 року у справі №918/821/15 не містить вказівки на примусове виконання рішення, а тому примусовий порядок виконання відсутній, що виключає здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці. Державний виконавець, як службова особа держави, зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 18 Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

З наведеного вбачається, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" ухвали господарського суду належать до виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню Державною виконавчою службою.

Судом встановлено, що ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди від 10.08.2015 року у справі №918/821/15 оформлена у відповідності до вимог ст. 18 Закону та містить у собі усі необхідні дані та реквізити у відповідності до вимог ст. 18 Закону.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення скарги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Як роз'яснено у п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Малого приватного підприємства - фірми "Ямуна" задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.01.2016 р. ВП № 49745792

3. Зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції прийняти до виконання виконавчий документ - ухвалу Господарського суду Рівненської області від 10.08.2015 року по справі №918/821/15.

4. Зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження за ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.08.2015 року по справі №918/821/15.

Суддя Гудзенко Я.О.