У Х В А Л А

18.01.2016Справа № 910/29733/15

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА"

про стягнення 1000 дол. США шляхом звернення стягнення на заставлене майно (зустрічна позовна заява по справі № 910/29733/15)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/29733/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА" до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вчинений 20.04.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. виконавчий напис № 2104 про звернення стягнення на предмет застави за договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за №4870, не відповідає вимогам чинного законодавства України щодо позасудового порядку звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та відсутності підстав вважати, що розмір заборгованості є безспірним, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.01.2016 р.

05.01.2016 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" надійшов зустрічний позов про звернення стягнення на заставлене майно, в якому відповідач просить суд стягнути на його користь з позивача кошти в сумі 1 000 доларів США, які є частиною загальної заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на заставлене майно у відповідності з переліком, зазначеним в договорі про внесення змін № 1 до договору застави, посвідченого 14.09.2011р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 4870 шляхом його продажу через органи державної виконавчої служби за початковою ціною, визначеною у процесі здійснення виконавчого провадження.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (лише за сумою кредиту) перед позивачем за зустрічним позовом (відповідачем) складає 13345286, 60 доларів США та прострочена до сплати з 25.12.2014, в той же час 25.12.2014 настав строк оплати за кредитним договором 1000 дол. США, що є частиною заборгованості за кредитним договором № 115-Н/11/29/КЛ.

Згідно з положеннями статей 22, 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним позовом. При цьому зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача, та має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов'язаних вимог.

Суд зазначає, що взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись, зокрема, в наступному:

а) обидва позови взаємно пов'язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов'язаність першого і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказів;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги;

в) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом.

Відсутність однієї з названих підстав прийняття зустрічного позову зумовлює повернення зустрічної позовної заяви з посиланням на ст. 60 ГПК України.

Аналогічна позиція викладена у пункті 3.15. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до якого зазначено, що обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку із тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (пункт 5 частини 2 статті 54 ГПК). Якщо у ній не вказано відповідних обставин, на яких, зокрема, ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують ці обставини, то зустрічна позовна заява повертається без розгляду з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 та статтю 60 ГПК. Така заява не може повертатися судом з посиланням на пункт 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки подання зустрічного позову не означає об'єднання вимог в одній позовній заяві.

У п. 16 інформаційного листа від 12.03.2009 р. N 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (за підставами цих позовів та/або поданими доказами; можливістю зарахування вимог за усіма позовами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (пункт 5 частини другої статті 54 ГПК). Якщо у ній не вказано відповідних обставин, на яких, зокрема, ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують ці обставини, то зустрічна позовна заява повертається без розгляду з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 та статтю 60 ГПК.

Дослідивши зустрічну позовну заяву, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови не є взаємно пов'язаними, оскільки предметом позову первісного позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а предметом зустрічного позову є стягнення коштів за договором про відкриття кредитної лінії. Крім того, з розрахунку заборгованості ТОВ «Фудмаркет» перед Банком за договором про відкриття кредитної лінії № 115-Н/11/29/КЛ від 14.09.2011р. вбачається, що станом на момент вчинення спірного виконавчого напису загальний розмір заборгованості позичальника перед банком (станом на 17.04.15) складав 13 346 286,60 дол, з них простроченої, на суму якої було вчинено виконавчий напис - 13 345 286,60 дол. США, таким чином сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 1000 дол. США, що є предметом позовних вимог за зустрічним позовом не входить до позовних вимог за первісним позовом.

Суд зазначає, що зустрічний та первісний позови виникають з різних підстав і тягнуть за собою різні правові наслідки, задоволення зустрічного позову не виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову, а також подання такого зустрічного позову не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову.

Враховуючи викладене, судом відхиляються доводи позивача за зустрічним позовом щодо його взаємопов'язаності з первісним позовом, оскільки вони ґрунтуються на наявності (чи відсутності) заборгованості по одній і тій же кредитній угоді.

Таким чином суд дійшов висновку, що пред'явлений зустрічний позов взаємно непов'язаний з первісним позовом, оскільки заявлену зустрічну позовну вимогу можна визнати як самостійну позовну вимогу, яка не буде виключати повністю або часткове задоволення первісного позову, та сумісний розгляд цих вимог утруднить вирішення спору, в зв'язку з чим зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 63 та ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо у позовній заяві не вказано обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 60, п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву у справі № 91029733/15 та додані до неї матеріали повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пукшин Л.Г.