КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р. Справа№ 910/15358/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

від прокуратури - Бондарчук І.П.,

розглянувши апеляційну скаргу державної екологічної інспекції у Кіровоградській області

на рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2015р.

у справі №910/15358/15 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом прокурора Олександрівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі державної екологічної інспекції у Кіровоградській області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг»

про стягнення 11 607,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. у позові відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, державна екологічна інспекція у Кіровоградській області звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. по справі №910/15358/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2015р. відновлено державній екологічній інспекції у Кіровоградській області строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

ТОВ «Альянс Холдинг» заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. у справі №910/15358/15 без змін, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Від прокуратури міста Києва надійшли письмові пояснення, разом із копіями постанов Вищого господарського суду України від 28.04.2015р. у справі №5011-66/8890-2012, від 22.06.2015р. у справі №916/4864/14.

Від державної екологічної інспекції у Кіровоградській області також надійшли письмові пояснення по суті спору. При цьому, державна екологічна інспекція у Кіровоградській області повідомила про неможливість забезпечення явки представника у судове засідання у зв'язку із відсутністю фінансування на відрядження та розгляд справи за відсутності представника.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин справа розглядається за відсутності представників відповідача, який належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

18.12.2013р. державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами АЗС № 2103 товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдінг», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Леніна, 1, (юридична адреса: м. Київ, вул. М. Грінченка, 4).

Перевірка проводилась державними інспекторами на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області №804 від 13.12.2013р. з метою виконання плану заходів з виконання покладених на державну екологічну інспекцію завдань на четвертий квартал 2013р. Наказом від 26.12.2013р. №845 «Про продовження планової перевірки» терміни проведенні перевірки були продовжені. /а.с. 139, 140/.

В ході перевірки встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдінг» на АЗС № 2103 здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферу без відповідного дозволу у період з 22.01.2013р. по 12.09.2013р., про складено акт №1 від 18.12.2013р. та додаток до актів перевірки, який представником АЗС № 2103, без будь-яких зауважень та заперечень. /а.с. 11-21/.

Розмір шкоди, заподіяної відповідачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу за період з 22.01.2013р. по 12.09.2013р., складав 11 607,56грн.

21.03.2014р. Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області направлено на адресу відповідача претензію №08-8/764 про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення атмосферного повітря з розрахунком розміру збитків. /а.с. 31/.

ТОВ «Альянс-Холдинг» звернувся з адміністративним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання дій інспекції щодо проведення розрахунку відшкодування збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та зобов'язання відкликати претензію.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.05.2014, у зв'язку з відсутністю правовідносин, що виключають можливість звернення до суду, провадження у справі № П/811/1285/14 закрито. Вказана ухвала набрала законної сили станом на 30.05.2014р. /а.с. 57/.

Відповідно до «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 10.12.2008р. №639 здійснено розрахунок розмірів відшкодування збитків, завданих державі ТОВ «Альянс Холдинг» за період з 22.01.2013р. по 12.09.2013р. складає 11 607,56грн.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Пунктами 2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002р., передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Таким чином, відповідач зобов'язаний здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами виключно на підставі дозволу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно пункту 1.2 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 р. №639 (надалі - «Методика»), методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб).

Згідно з п. 2.1.1 Методики наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, які перевищують затверджені граничнодопустимі викиди, установлені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Пунктом 2.2 Методики встановлено, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Відповідно до п. 4.1 Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Відповідач зазначає, що на період з 22.01.2013р. по 13.09.2013р. мав дозвіл на викиди забруднюючих речовин та не заподіяв своїми діями шкоди інтересам держави, оскільки 13.12.2012р. подав до дозвільного центру документи на отримання дозволу, а відсутність обґрунтованої відмови у видачі дозволу, на думку відповідача, має характер мовчазної згоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Державне управління з охорони навколишнього природного середовища у Кіровоградській області листом №4529-06/06-2 від 19.12.2012р. відмовило відповідачу у видачі дозволу. /а.с. 51/.

Відповідно до ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.

У разі усунення суб'єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб'єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови). (ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»).

ТОВ «Альянс Холдинг» отримало дозвіл 13 вересня 2013р., таким чином, у період з 22.01.2013р. по 13.09.2013р. відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу, що є порушенням ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а тому висновок суд першої інстанції про відсутність підстав для стягнення збитків є помилковим.

Посилання апелянта на неможливість отримання дозволу тривалий термін судом оцінюється критично, оскільки законодавчо за відповідачем закріплений обов'язок здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами лише на підставі дозволу.

За таких обставин, позовні вимоги документально обґрунтовані, підлягають задоволенню.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Державної екологічної інспекції у Кіровоградської області підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. у справі №910/15358/15 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким позов задовольнити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Кіровоградської області задовольнити. Рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. по справі №910/15358/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» (, 03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (код 38037110, 25006, м. Кіровоград, вул. Віктора Чміленка, 84/37) 11 607 (одинадцять тисяч шістсот сім) грн. 56 грн. збитки, заподіяні в результаті наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, зарахувавши ці кошти до спеціального фонду Державного бюджету України, спеціальних фондів місцевих бюджетів Кіровоградської області та Олександрівської селищної ради Кіровоградської області на р/р 0042 в ГУ ДКСУ у УК у Олександрівському районі, код бюджетної класифікації 24062100.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

2. Матеріали справи №910/15358/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Кропивна