ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" січня 2016 р. Справа № 911/2266/15

за заявою Фермерського господарства «Агродар БФ», Київська обл., Баришівський р-н, с. Леляки () - Кредитор

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська птахофабрика», Київська обл., м. Яготин () - Боржник

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Представники учасників у справі згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2266/15 за заявою Фермерського господарства «Агродар БФ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська птахофабрика» про банкрутство, прийнята до розгляду ухвалою від 02.06.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.07.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Яготинська птахофабрика»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»); введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1; призначено попереднє судове засідання на 27.08.2015 р.; вирішено інші процедурні питання у справі.

08.07.2015 р. господарським судом Київської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення № 20009 про порушення справи про банкрутство ТОВ «Яготинська птахофабрика».

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.08.2015 р. затверджено реєстр вимог кредиторів Боржника у складі: Фермерського господарства «Агродар БФ» у сумах: 6090,00 грн. 1 черга; 3042264,71 грн. 4 черга; призначено підсумкове судове засідання на 28.09.2015 р., розгляд клопотання ФГ «Агродар БФ» про усунення керівника Боржника призначено на 28.09.2015 р., вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою суду від 01.12.2015 р. відсторонено ОСОБА_2 Масуд від виконання обовязків директора ТОВ «Яготинська птахофабрика»; виконання обовязків директора ТОВ «Яготинська птахофабрика» покладено на розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво № 78 від 08.02.2013 р.); підсумкове засідання суду призначено на 20.01.2016 р.; вирішено інші процедурні питання у справі.

23.11.2015 р. через відділ діловодства суду надійшла заява ОСОБА_3 від 19.11.2015 р. б/№ (вх. № 27784/15) про визнання грошових вимог до Боржника на загальну суму 66055,32 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2015 р. вказану кредиторську заяву залишено без руху та за наслідком усунення заявником виявлених недоліків (лист ОСОБА_3 від 04.12.2015 р. б/№ (вх. № 29267/15)) ухвалою суду від 09.12.2015 р. кредиторську заяву було прийнято до розгляду і призначено на 12.01.2016 р. Ухвалою суду від 12.01.2016 р. розгляд кредиторської заяви ОСОБА_3 відкладено на 20.01.2016 р.

Крім цього, 11.01.2016 р. через відділ діловодства суду надійшла заява ОСОБА_2 Масуд від 04.01.2016 р. б/№ (вх. № 276/16) про визнання грошових вимог до Боржника на загальну суму 184248,46 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2016 р. зазначену кредиторську заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 20.01.2016 р.

20.01.2016 р. у судове засідання зявились представники Кредитора ФГ «Агродар БФ», арбітражного керуючого ОСОБА_4 і розпорядник майна Боржника/керівник Боржника ОСОБА_1 та надали пояснення у справі.

Розглядаючи кредиторську заяву ОСОБА_3, судом встановлено наступне.

У своїй заяві заявник просить визнати грошові вимоги до Боржника на загальну суму 66055,32 грн., що складається із заборгованості по виплаті заробітної плати у сумі 28034,37 грн., компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у сумі 8123,37 грн., індексації у сумі 4897,58 грн., а також моральної шкоди у сумі 25000,00 грн.

На підтвердження заявлених вимог заявником надано копію наказу № 6 від 12.05.2014 р. про прийняття на посаду, розрахунки компенсації та індексації, довідку № 24 від 01.11.2015 р. про заборгованість, з якої вбачається, що заборгованість Боржника перед заявником по виплаті заробітної плати за період травень 2014 р. - серпень 2015 р., компенсації та індексації становить 41055,32 грн.

Розпорядником майна Боржника у судовому засіданні вказані вимоги заявника щодо заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та індексації визнані повністю як такі, що підтверджені наданими доказами, та згідно ст. 45 Закону про банкрутство віднесені до 1 черги задоволення вимог кредиторів. Відносно вимог щодо моральної шкоди у сумі 25000,00 грн. розпорядник майна Боржника заперечила з підстав необґрунтованості.

Перевіривши надані заявником розрахунки компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату відповідно до ст. 116, 117 КЗпП України та індексації заробітної плати згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, судом встановлено, що надані розрахунки є обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В обґрунтування вимог щодо моральної шкоди у сумі 25000,00 грн. заявник зазначає, що з вини підприємства було порушено її право на оплату праці, що призвело до душевних страждань та залучення додаткових зусиль щодо організації життя.

Водночас заявником не зазначено, які саме заходи вживалися нею для усунення порушення її прав, а також не додано жодних доказів на підтвердження заявлених вимог щодо моральної шкоди.

Таким чином заявником не доведено за допомогою належних та допустимих доказів в контексті ст. 33, 34 ГПК викладених у заяві вимог щодо моральної шкоди у сумі 25000,00 грн., отже вимоги заявника в даній частині не підлягають визнанню з підстав необґрунтованості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають визнанню частково та включенню до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 41055,32 грн. 1 черга.

Розглядаючи кредиторську заяву ОСОБА_2 Масуд, судом встановлено наступне.

У своїй заяві заявник просить визнати грошові вимоги до Боржника на загальну суму 184248,46 грн., що складається із заборгованості по виплаті заробітної плати у сумі 109415,32 грн., компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у сумі 60908,75 грн., індексації у сумі 3924,39 грн., а також моральної шкоди у сумі 10000,00 грн.

На підтвердження заявлених вимог заявником надано копію наказу № 182 від 03.08.2010 р. про прийняття на посаду, розрахунки компенсації та індексації, довідку № 25 від 01.11.2015 р. про заборгованість, з якої вбачається, що заборгованість Боржника перед заявником по виплаті заробітної плати за період квітень 2013 р. - червень 2015 р., компенсації та індексації становить 174248,46 грн.

Розпорядником майна Боржника у судовому засіданні вказані вимоги заявника щодо заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та індексації визнані повністю як такі, що підтверджені наданими доказами, та згідно ст. 45 Закону про банкрутство віднесені до 1 черги задоволення вимог кредиторів. Відносно вимог щодо моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. розпорядник майна Боржника заперечила з підстав необґрунтованості.

Перевіривши надані заявником розрахунки компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату відповідно до ст. 116, 117 КЗпП України та індексації заробітної плати згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, судом встановлено, що надані розрахунки є обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В обґрунтування вимог щодо моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. заявник зазначає, що з вини підприємства було порушено його право на оплату праці, що призвело до душевних страждань та залучення додаткових зусиль щодо організації життя.

Водночас заявником не зазначено, які саме заходи вживалися ним для усунення порушення його прав, а також не додано жодних доказів на підтвердження заявлених вимог щодо моральної шкоди.

Таким чином заявником не доведено за допомогою належних та допустимих доказів в контексті ст. 33, 34 ГПК викладених у заяві вимог щодо моральної шкоди у сумі 10000,00 грн., отже вимоги заявника в даній частині не підлягають визнанню з підстав необґрунтованості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають визнанню частково та включенню до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 174248,46 грн. 1 черга.

Статтею 45 Закону про банкрутство, якою передбачено черговість задоволення вимог кредиторів встановлено, що у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати на оплату судового збору.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяви ОСОБА_3 від 19.11.2015 р. б/№ (вх. № 27784/15) та ОСОБА_2 Масуд від 04.01.2016 р. б/№ (вх. № 276/16) про визнання кредиторських вимог до Боржника задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська птахофабрика» () у сумі: 41055,32 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині кредиторську заяву відхилити.

3. Визнати грошові вимоги ОСОБА_2 Масуд (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинська птахофабрика» () у сумі: 174248,46 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині кредиторську заяву відхилити.

4. Копію ухвали надіслати учасникам у справі про банкрутство.

Суддя С.Ю. Наріжний