номер провадження справи 7/131/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016 Справа № 908/5292/15

за первісним позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Клуб розвитку та впровадження Ноутілл технології в Україні, м. Кіровоград

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авангард-Агро, м. Запоріжжя

про застосування наслідків недійсності правочину (реституції) та повернення безпідставно набутого майна

За зустрічним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авангард-Агро, м.Запоріжжя

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Клуб розвитку та впровадження Ноутілл технології в Україні, м. Кіровоград

про застосування наслідків недійсності правочину (реституції) - стягнення 277 993 грн. 00 коп.

Суддя Кутіщева Арнет Н.С.

Представники:

від позивача (відповідач по зустрічному позову): ОСОБА_2, дов. № 3 від28.09.2015р.

від відповідача (позивач по зустрічному позову): ОСОБА_3, дов. б/н від 06.11.2015р.

До господарського суду Запорізької області звернувся позивач з позовною заявою про застосування наслідків недійсності правочину (реституції) та повернення безпідставно набутого майна отримане за договором купівлі-продажу № НУ-36 від 12.03.2012 р., а саме, сівалку зернову марки SЕМЕАТО, 88М27R2706-LA в кількості 1шт., серія 1011L №684А в комплекті у місце її отримання на склад позивача за адресою: Кіровоградська

область, с. Веселівка, вул. Гречана, 3.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішенням господарського суду Запорізької області від 19.07.2013 року у справі № 908/1637/13 було встановлено, що позивач передав відповідачу сільськогосподарську техніку: сівалку зернову марки SЕМЕАТО, 88М27R2706-LA в кількості 1шт., серія 1011L № 684А в комплекті, в належному технічному стані, загальною вартістю 760 950,00грн., про що зазначив і відповідач в позовних вимогах у справі № 908/1637/13. Поскільки судом по справі № 908/1637/13 від 19.07.2013 року, при розгляді справи по суті та прийнятті рішення про визнання договору недійсним не вирішувалось питання про застосування наслідків визнання недійсним договору, передбачених ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, заявник або інша заінтересована особа не позбавлені права звернутися до суду з самостійною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину шляхом подання відповідного позову. Враховуючи викладене, позивач просить суд застосувати наслідки недійсності та зобовязати відповідача повернути безпідставно набуте майно, отримане за договором купівлі-продажу № НУ-36 від 12.03.2012 р., а саме, сівалку зернову марки SЕМЕАТО, 88М27R2706-LA в кількості 1шт., серія 1011L №684А в комплекті у місце її отримання на склад позивача за адресою: Кіровоградська область, с. Веселівка, вул. Гречана, 3.

Ухвалою суду від 07.10.2015р. справу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 18.11.2015р.

13 листопада 2015р. подана зустрічна позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авангард-Агро до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Клуб розвитку та впровадження Ноутілл технології в Україні про застосування наслідків недійсності правочину (реституції) - стягнення 277 993 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву позивача вказує на те, що ТОВ Авангард-Агро за договором купівлі-продажу № НУ-36 від 12.03.2012р. були сплачені 277 993,00 грн., а саме: 10.04.2012р. передплата у розмірі 250 000 грн. та 11.06.2012р. сплачено 12 993,00 грн., 04.07.2012р. сплачено 10 000,00 грн., 20.08.2012р. сплачено 5 000 грн. Поскільки, судом по справі № 908/1637/13 від 19.07.2013р. при її розгляді по суті та прийнятті рішення про визнання договору № НУ-36 від 12.03.2012р недійсним не вирішувалось питання про застосування наслідків визнання недійсним передбачених ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, заявник або інша особа не позбавлені права звернутися до суду з самостійною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину шляхом подання відповідного позову. На підставі викладеного, позивач за зустрічною позовною заявою та просить суд застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з відповідача (за зустрічним позовом)

277 993,00 грн.

Ухвалою суду від 16.11.2015р. зустрічну позовну заяву прийнято до сумісного розгляду з позовною заявою по справі № 908/5292/15, судове засідання призначено на 18.11.2015р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 02.12.2015р. з метою надання сторонам додаткового часу для надання всіх необхідних документальних доказів.

До канцелярії господарського суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшли клопотання про продовження терміну розгляду справи, в порядку ст.69 ГПК України та відкладення судового засідання в звязку з тим, що між сторонами ведуться перемовити щодо мирного врегулювання спору.

Клопотання подані згідно зі ст. 22, 69 ГПК України, судом прийняті до розгляду та задоволені.

Ухвалою суду від 02.12.2015р. судове засідання відкладалось до 16.12.2015р., продовжувався строк розгляду спору на 15 днів.

Розпорядженням від 07.12.2015р. № 01-04/505/15 справу було передано на колегіальний розгляду у складі: головуючий суддя Кутіщева-Арнет Н.С., судді Алейнікова Т.Г., КагітінаЛ.П.

Ухвалою суду від 07.12.2015р. справа прийнята до колегіального розгляду, судове засідання призначено на 11.01.2016р.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлено суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином, заздалегідь до судового засідання, були сповіщені судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування ГПК України, 3.9.2. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 цієї постанови. (Підпункт 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 доповнено абзацом згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 ( v0003600-13 ) від 16.01.2013).

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про поважність причин неявки представника відповідач суд не повідомив належним чином, не надав суду витребувані матеріали до справи.

Судове засідання, продовжене 11.01.2016р. проводилось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 11.01.2016р. оголошенням рішення суду в повному обємі, в присутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19.07.2013 року суддею господарського суду Запорізької області Дроздовою С.С, ухвалено рішення у справі ( повний текст рішення оформлено та підписано 24.07.2013р. за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Авангард-Агро" (надалі по тексту - Відповідач та /або Покупець) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Клуб розвитку та впровадження Ноутілл технології в Україні" (надалі по тексту Позивач та'або Продавець) про визнання недійсним договору купівлі-продажу № НУ - 36 від 12.03.2012 р. (надалі по тексту - Договір), позовні вимоги задоволено, (копія судового рішення додається до позовної заяви).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.07.2013 року у справі № 908/1637/13 було встановлено, що Позивач передав Відповідачу сільськогосподарську техніку: сівалку зернову марки 8ЕМЕАТО, 88М27К2706-ЕА в кількості 1шт., серія ЮНЬ № 684А в комплекті, в належному технічному стані, загальною вартістю 760 950,00грн., про що зазначив і Відповідач в позовних вимогах .

Оскільки судом по справі № 908/1637/13 від 19.07.2013 року при розгляді справи по суті та прийнятті рішення про визнання Договору недійсним не вирішувалось питання про застосування наслідків визнання недійсним Договору, передбачених ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, заявник або інша заінтересована особа не позбавлені права звернутися до суду з самостійною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину шляхом подання відповідного позову.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім

встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст, 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все. що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, -відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29 травня 2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

Реституція, як спосіб захисту цивільного права, застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи визнано недійсним, у зв'язку з чим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину за правилами реституції, може бути пред'явлено лише стороні недійсного правочину.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 26 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. З ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Позивач на виконання умов Договору згідно акту приймання-передачі від 10.04,2012 року передав, а Відповідач отримав сівалку зернову марки 8ЕМЕАТО, 88М27К2706-ЬА в кількості 1шт., серія ЮНЬ № 684А в комплекті, а після того як Договір купівлі-продажу № НУ-36 від 12.03.2012 року визнано судом недійсним у Відповідача в розумінні статей 216 та 1212 ЦК України відсутня правова підстава володіння майном Позивача, яка отримана від Позивача на виконання умов недійсного Договору, а тому Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу отримане майно: сівалку зернову марки 8ЕМЕАТО, 88М27К2706-ЬА в кількості 1шт., серія ЮНЬ № 684А в комплекті у місце її отримання у 2012 році, а саме на склад Позивача за адресою: Кіровоградська область, с. Веселівка, вул. Гречана, 3.

Повага до права власності закріплена і у якості загальновизнаного міжнародно-правового принципу. Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованих Законом України від 17.07.1997р., ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати слід покласти на відповідача, згідно ст.. 49 ГПК України.

Розглянувши зустрічну позовну заяву

Керуючись ст.ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. 525, 625 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «НАСТРОЙ» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОМУНТЕХ» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОМУНТЕХ», 69002, АДРЕСА_1 (р/р 7 в АТ «ОСОБА_4 АВАЛЬ м. Київ», МФО 380805, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «НАСТРОЙ», адреса: 69068, АДРЕСА_2, (р/р 3991 в КБ «Приватбанк», МФО 313399, ) 40661 (сорок тисяч шістсот шістдесят одну) грн. 70 коп. основного боргу, 143 ( сто сорок три )грн. 00 коп. 3% річних, 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його пыдписання. Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом розяснено ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет