КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" січня 2016 р. cправа №910/23998/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг»

на рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2015 р.

у справі № 910/23998/15 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг»

про стягнення 164167,85 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.11.2015 р. у справі № 910/23998/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» 21.12.2015 р. подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду змінити та зменшити розмір стягнення заборгованості за процентами на 1897,04 грн, пені - на 37,04 грн, а у стягненні штрафу відмовити у повному обсязі. Крім цього, у тексті скарги відповідачем викладено також клопотання про відстрочення сплати судового збору за її подання до ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Крім того, ст. 95 ГПК України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

У якості доказів надсилання копії апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству «Український бізнес банк» відповідачем надано фіскальний чек № 9897 від 21.12.2015 р. та опис вкладення у цінний лист. Проте, у вказаному описі вкладення адресою Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» зазначено: 02100, м. Київ, бул. Верховної ради, 7. Разом з цим, згідно матеріалів справи юридичною адресою Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» є: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125, а фактичною адресою є: 02660, м. Київ, просп. Ю.Гагаріна, буд. 23. Вказана фактична адреса зазначена позивачем у прохальній частині позовної заяви, як адреса для листування.

Таким чином, з цього можна зробити висновок, що відповідачем не було дотримано вимог ст. ст. 94, 95 ГПК України та надіслано копію апеляційної скарги з додатками позивачу у даній справі на неправильну адресу.

Також, як уже було зазначено вище, звертаючись до суду з даною апеляційною скаргою, Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» також заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за її подання до ухвалення судового рішення. Вказане клопотання обґрунтовано важким фінансовим станом відповідача та, у зв`язку з цим, неможливістю сплатити судовий збір за подання скарги.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Також, згідно з п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 ЗУ «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Разом з тим, відповідачем до апеляційної скарги не додано жодних доказів, які б свідчили про неможливість сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» судового збору за її подання. Зокрема, такими доказами можуть бути: довідки з банківських установ стосовно відкритих рахунків та відсутності руху коштів на них, інформація про відсутність у відповідача готівкових коштів, а також будь-які підтверджуючі документи про загальний фінансовий стан підприємства.

Відтак, дослідивши усі наявні обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» про відстрочення сплати судового збору за її подання.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка набрала чинності з 01.09.2015 р., закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Разом з тим, оскільки позовна заява у даній справі була подана 31.08.2015 р., розрахунок суми судового збору, що підлягала сплаті за її подання, повинен здійснюватися згідно редакції Закону України «Про судовий збір», яка діяла на той момент. Натомість, сума судового збору, що має бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, повинна розраховуватися згідно чинної редакції вказаного закону, однак, враховуючи розмір судового збору за подання позовної заяви, що розраховувався за попередніми ставками.

Так, згідно редакції Закону України «Про судовий збір», яка діяла на момент подання даної позовної заяви, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справлявся у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 3611,69 грн та розраховується наступним чином: 3283,35 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) * 110% (при поданні апеляційної скарги) = 3611,69 грн.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню її заявнику, оскільки згідно з п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, колегія суддів вказує на те, що після усунення вищезазначених обставин, апеляційна скарга може бути подана повторно в силу ч. 4 ст. 97 вказаного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» на рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2015 р. у справі № 910/23998/15 з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду, а матеріали справи до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран