ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2016 р.Справа № 922/6224/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", м. Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків 3-а особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення 2968,97 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_3, довіреність №805 від 15.05.2015р.;

3-я особа - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом щодо стягнення з відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" страхового відшкодування в розмірі 2968,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ним виплачено страхувальнику - ОСОБА_4 страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № АЗ-019/000/130000116 від 05.09.2013 р., за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Mazda 6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого позивач набув права зворотньої вимоги до відповідача у сумі страхового відшкодування, проте відповідач частково сплатив позивачу страхове відшкодування, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 2968,97 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 грудня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14 грудня 2015 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Відповідач 10.12.2015р. надав відзив на позовну заяву (вх. №49545), який судом долучено до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує та просить суд призначити у справі судову авто - товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: "Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу складових пошкодженого внаслідок ДТП 16.05.2014р. автомобілю НОМЕР_2, без врахування ПДВ?" Розрахунок здійснити станом на дату настання ДТП - 16.05.2014 р., експертизу виконати на підставі матеріалів справи, так як вказаний автомобіль ймовірніше за все вже відремонтований, проведення експертизи доручити фахівцям ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_5, а також зазначає, що відповідач гарантує сплату за проведення експертизи.

В обгрунтування завленого клопотання та правової позиції по справі відповідач посилається, зокрема на те, що згідно зі ст. 29 ОСОБА_6 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. На підставі протоколу огляду транспортного засобу та фотознімків пошкодженого транспортного засобу відповідач звернувся до ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_5, яким зроблено висновок про те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 4648,23 грн., а тому відповідачем відшкодовано позивачу за виключенням франшизи - 3648,23 грн. Крім того, враховуючи наявність в матеріалах справи суперечливих доказів, щодо визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобілю НОМЕР_2, вважає необхідним призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 грудня 2015 року прийнято до розгляду клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи та розгляд справи відкладено на 12 січня 2015 р. о 14:20 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та зобов`язано позивача надіслати на адресу 3-ї особи копію позовної заяви та доданих до неї документів з описом вкладення та надати суду до судового засідання докази її направлення.

15 грудня 2015 року через канцелярію суду позивач надав супровідним листом (вх. №50023) додаткові документи, серед яких і клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Суд, розглянувши клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, вважає за можливе його задовольнити, як таке, що не суперечить вимогам чинного законодавства, а також не порушує прав та охоронюваних законом інтересів учасників судового процесу.

Позивач також надав суду супровідним листом (вх. №471 від 11.01.2016р.), додаткові документи та пояснення, в яких заперечує проти задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що направлене на затягування розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, з мотивів викладених у відзиві на позов, зокрема посилаючись на те, що на вказані правовідносини не поширюється дія норм ст.1191 ЦК України, що регулює регресні зобов'язання, оскільки у даному випадку, на думку відповідача, відбулась суброгація та регресного зобов'язання не виникло, у зв'язку з чим відповідач цілком правомірно має повноваження самостійно встановлювати розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті на користь позивача.

Також в судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи та просив суд його задовольнити.

Третя особа в призначене судове засідання не з`явилась, а також свого повноважного представника не направила, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 ОСОБА_6 України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" господарським судам України надані роз'яснення, що відповідно до статті 1 ОСОБА_6 судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

ОСОБА_6 України "Про страхування", ані ОСОБА_6 України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування на підставі судової експертизи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Крім того, в матеріалах справи наявний звіт №151/14 про оцінку автомобіля MAZDA 6, державний реєстраційний № НОМЕР_3, виконаний суб'єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_1 від 13.06.2014р., відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля MAZDA 6, державний реєстраційний № НОМЕР_3, станом на 12.06.2014р. складає 9010,44 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ОСОБА_6 України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ст. 33 ОСОБА_6 України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт про оцінку автомобіля MAZDA 6, державний реєстраційний № НОМЕР_3 відповідачем не оспорювався та відповідачем не надано доказів того, що вказаний звіт не відповідає вимогам діючого законодавства.

Також, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні, як повідомляє відповідач, докази, які є взаємно суперечливими, оскільки у наданому ним до матеріалів справи висновку експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_5 від 17.06.2015 р. не зазначено, що вартість відновлювального ремонту становить 4648,23 грн. саме на дату - 12.06.2014р., яку вказано у звіті №151/14 про оцінку автомобіля MAZDA 6, державний реєстраційний № НОМЕР_3, виконаний суб'єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_1 від 13.06.2014р.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_6 України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частиною 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 ОСОБА_6 України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 ОСОБА_6 України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 ОСОБА_6 України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

05.09.2013р. між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_4 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АЗ-019/000/130000116 від 05.09.2013 року (далі - Договір страхування). Предметом страхування за цим Договором страхування виступають майнові інтереси ОСОБА_4 пов'язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом "MAZDA 6", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (надалі за текстом - Застрахований автомобіль) від страхових ризиків "ДТП", "ГІДТО", "ІВП", "ВИКРАДЕННЯ".

16.05.2014р. в м. Кіровоград на просп. 50 річчя Жовтня сталася дорожньо- транспортна пригода - зіткнення двох транспортних засобів: "MAZDA 6", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_7 та "ВАЗ 211540", державний реєстраційний номер НОМЕР_4, на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_2.

19.05.2014 р. страхувальник звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку.

Внаслідок ДТП власнику автомобіля "MAZDA 6", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, була завдана матеріальна шкода розмір якої, згідно звіту № 151/14 від 13.06.2014 р. про оцінку автомобіля MAZDA 6, державний реєстраційний № НОМЕР_3 складає 9 010,44 грн.

В той же час, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № АЗ-019/000/130000116 від 05.09.2013 р. між позивачем та страхувальником було досягнуто згоди, що розмір збитків та виплата страхового відшкодування визначається згідно розцінок гарантійної станції технічного обслуговування.

Згідно калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 та на підставі Страхового акту № 37 від 08.08.2014 р. позивач перерахував за платіжним дорученням № 492 від 08.08.2014 р. ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 7617,20 грн.

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2014 р. ДТП сталася внаслідок здійснення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення - акт судового розгляду справи, який є результатом дослідження всіх документів та з'ясування всіх необхідних обставин. Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, дорожньо-транспортні пригоди, належним доказом є довідка Державної автомобільної інспекції, складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу, протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення міститься у постанові суду.

Судом з'ясовано, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 211540, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (поліс № АС/5539152).

Отже, відповідач є особою на яку за полісом № АС/5539152 покладено обовязок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля ВАЗ 211540, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 ОСОБА_6 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 ОСОБА_6 України "Про страхування").

Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту, слід також враховувати розмір франшизи за страховим полісом.

Розмір франшизи за страховим полісом № АС/5539152 становить 1000 грн. та страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн.

06.05.2015р. в порядку досудового врегулювання спору ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" звернулося до відповідача з претензійним листом вих.№ 1885/17, в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи.

13.08.2015р. ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" отримало страхове відшкодування в розмірі 3648,23 грн., яке сплачено відповідачем згідно платіжного доручення № 2496 від 13.08.2015 р.

Таким чином, відповідачем станом на день подання позову не виплачено позивачу страхове відшкодування у межах фактичних затрат в сумі 2968,97 грн. (за вирахуванням франшизи).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 ОСОБА_6 України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми фактичних витрат.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно внаслідок експлуатації автомобіля ВАЗ 211540, державний реєстраційний номер НОМЕР_4.

Як вищевстановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 211540, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (поліс № АС/5539152).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач є особою на яку за полісом АС/5539152 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля ВАЗ 211540, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 на час спірної ДТП, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та заявлені правомірно.

Щодо заперечень відповідача щодо розміру страхового відшкодування та підстав його визначення суд зазначає наступне.

Дійсно статтею 29 ОСОБА_6 України "Про обов'язкове страхування цивільної відпоідальності власників транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому п. 22.1 ст. 22 ОСОБА_6 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим ОСОБА_6 порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Суд зазначає, що за вказаними нормами врегульовано правовідносини, пов'язані у тому числі із визначенням розміру збитків у правовідносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, як було встановлено судом, правовідносини позивача і страхувальника - ОСОБА_4, виникли на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № АЗ-019/000/130000116 від 05.09.2013 р., отже добровільним страхуванням. Вказані правовідносини не регулюються нормами ОСОБА_6 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Добровільним же страхуванням, згідно з ч. 1 ст. 6 ОСОБА_6 України "Про страхування" - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього ОСОБА_6. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Суд звертає увагу на норми ст. 25 ОСОБА_6 України "Про страхування", якими визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже, ОСОБА_6 України "Про страхування" не містить положень, які б зобов'язували страховика за договором добровільного страхування визначити розмір страхового відшкодування з урахуванням лише авто-товарознавчої експертизи, а також лише на підставі звіту про оцінку колісного транспортного засобу.

Суд зазначає, що звіт про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу.

З урахуванням зазначеного, відповідач в порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не довів суду свої заперечення та не спростував доводи позивача належними доказами.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 16, 979, 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 352 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 5, 6, 12, 16, 9, 25, 27 ОСОБА_6 України "Про страхування", ст.ст. 12, 22, 29 ОСОБА_6 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст. 32, 33, 41, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, 99, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд.40, , р/р 1901 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346) суму страхового відшкодування в розмірі 2968,97 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1218 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.01.2016 р.

Суддя ОСОБА_8