ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" січня 2016 р.Справа № 922/6081/15

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шарко Л.В.
при секретарі судового засідання Васильева Л.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону м. Харків в інтересах держави в особі Міністерство оборони України, м. Київ
до 1) Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова, м. Харків , 2) ТОВ "Приватне сільськогосподарське підприємство "Коробчанське", с. Коробочкине
про визнання недійсним договору
за участю представників:
військовий прокурор - Чалий М.Г., посвідчення № 036334 від 17.11.2015 року, Здоровик М.М., довіреність №24-8562 від 07.12.2015 року;

позивача - Мазур Л.Б., довіреність №220/814/д від 30.12.2015 року;

відповідача (КЕВ) - Кероп`яна С.Є., довіреність №14 від 04.01.2016 року;

відповідача (ТОВ "Приватне с/г підприємство "Коробчанське") - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону міста Харкова в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір №96 від 02.06.2015 року укладений між квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків () та товариством з обмеженою відповідальністю "приватне сільськогосподарське підприємство "Коробчанське" () про вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва, припинивши його дію на майбутнє з моменту набрання рішенням законної сили; повернути за актом приймання-передачі із чужого незаконного користування Товариством з обмеженою відповідальністю "приватне сільськогосподарське підприємство "Коробчанське" () частину земельної ділянки військового містечка № 5 площею 20 га та військового містечка № 9 площею 1204 га, а всього загальною площею 1224 га. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Також, прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати ним судового збору або відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі. Військовий прокурор надав до суду письмові пояснення щодо звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору на строк до ухвалення судового рішення по справі (вх. № 327 від 11.01.2016 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки до суду надана довідка Генеральної прокуратури від 10.12.2015р., якою військовий прокурор підтвердив підстави клопотання про відстрочення сплати судового збору, тобто відсутність інших джерел фінансування, ніж видатки, що передбачені Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", суд вважає за можливе прийняти надане обгрунтування для надання відстрочки оплати судового збору по даній справі. Слід врахувати те, що вищевказаним законом не було передбачено державою коштів для оплати судового збору на 2015 рік.

Суд, розглянувши клопотання військового прокурора про звільнення від сплати ним судового збору або відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, вважає за можливе задовольнити його частково, а саме надати військовому прокурору відстрочку по сплаті судового збору до початку розгляду справи по суті, в іншій частині клопотання -відмовити.

Також, в позовній заяві, прокурор просить суд метою забезпечення позову заборонити сторонам договору квартирно - експлуатаційним відділом м. Харків () та товариством з обмеженою відповідальністю "приватне сільськогосподарське підприємство "Коробчанське" () здійснювати обробіток земельної ділянки, військового містечка № 5, 9 площею 1224 га (згідно ст.ст. 66, 67 ГПК України), яке передано квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків в користування товариством з обмеженою відповідальністю "Приватне сільськогосподарське підприємство "Коробчанське".

Суд, розглянувши заяву військового прокурора про вжиття заходів забезпечення позову, зазначає наступне.

Вирішуючи це клопотання суд керується ст.ст. 66, 67 ГПК України. Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Суд також враховує Постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, в частині 1 якої вказано, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною третьою вище вказаної постанови визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що військовим прокурором не надано доказів в підтвердження цієї заяви, а саме, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Військовий прокурор надав до суду письмові пояснення (вх. № 631 від 12.01.2016 року) в яких вказав, що зміст договору від 02.06.2015 укладений між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ "ПСП" "Коробчанське" договір № 96, суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а також вимогам ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України, ст. 153 Господарського кодексу України, ст. 4 Закону України "Про використання земель оборони", ст. ст. 9 та 14 Закону України "Про Збройні Сили України", а тому має бути визнаний недійсним.

12.01.16р. військовий прокурор надав до суду клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ч.1 ст. 69 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п`ятнадцять днів.

Суд, розглянувши клопотання військового прокурора щодо продовження строку вирішення спору вважає його таким, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству, тому задовольняє його.

12.01.16р. представник відповідача (ТОВ "Приватне с/г підприємство "Коробчанське") надав заяву про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 12.01.16р. оголосив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача (КЕВ) в судовому засіданні 12.01.16р. оголосив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Військовий прокурор в судовому засіданні 12.01.16р. не заперечував проти клопотань про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши усні клопотання представників позивача та відповідача (КЕВ), клопотання представника відповідача (ТОВ "Приватне с/г підприємство "Коробчанське") про відкладення розгляду справи вважає їх такими, що не суперечать інтересам сторін та діючому законодавству, тому задовольняє їх.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез`явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) небхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання представника відповідача (ТОВ "Приватне с/г підприємство "Коробчанське") та враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також неподання сторонами витребуваних судом документів, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 22, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання військового прокурора про звільнення від сплати ним судового збору або відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі задовольнити його частково.

2. Надати військовому прокурору відстрочку по сплаті судового збору до початку розгляду справи по суті.

3. Відмовити в задоволенні заяви військового прокурора про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

4. Клопотання військового прокурора про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ч.1 ст. 69 ГПК України - задовольнити.

5. Строк вирішення спору продовжити по 01.02.16р.

6. Усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи - задовольнити.

7. Усне клопотання представника відповідача (КЕВ) про відкладення розгляду справи - задовольнити.

8. Клопотання представника відповідача (ТОВ "Приватне с/г підприємство "Коробчанське") про відкладення розгляду справи - задовольнити.

9. Розгляд справи відкласти на "25" січня 2016 р. о 12:00 .

10. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, площа Свободи 5, 8-й під`їзд, 1-й поверх, кабінет № 115.

11. Попередити сторони, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Про неможливість прибуття представників сторін в судове засідання обов`язково письмово повідомити суд.

Суддя Л.В. Шарко