ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" січня 2016 р. Справа № 5004/1761/11

Суддя господарського суду Волинської області Філатова С.Т., розглянувши

заяву Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 30.12.2015р. №31/13-4921 (вхід. №01-72/1/16 від 04.01.2016р.)

про поновлення строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу №5004/1761/11-1 від 07.11.2011р.

по справі №5004/1761/11

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі Волинської філії ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний дім-7"

про стягнення 52 702,05 грн.

Суддя Філатова С.Т.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від ДК «Газ України»: н/в

від ТзОВ «Рідний дім-7»: н/в

від ДВС: н/в

Встановив:

ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду із заявою від 30.12.2015р. №31/13-4921 (вхід. №01-72/1/16 від 04.01.2016р.) про поновлення строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу господарського суду Волинської області №5004/1761/11-1 від 07.11.2011р. про стягнення з ТзОВ "Рідний дім-7" на користь Державної компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" в особі Волинської філії ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 44 671,71грн. боргу, 3 295,42грн. пені, 3 659,57грн. інфляційних втрат, 1075,35грн. річних, 527,03грн. в повернення витрат по сплаті держмита та 236грн. в повернення витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Заява мотивована таким:

У звязку з ненадходженням коштів на рахунок стягувача ДК «Газ України» 22.05.2014р. направила до органу ДВС заяву про надання інформації про хід виконавчого провадження, на яку не отримала відповіді (а.с. 80).

21.03.2015р. до канцелярії Першого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ була здана заява щодо надання інформації про хід виконавчого провадження (а.с. 81).

06.05.2015р. на адресу ДК «Газ України» надійшла відповідь від Першого ВДВС Луцького МУЮ від 17.04.15 № 9411, в якій зазначено, що 16.03.2012р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 29.12.2012р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 81-83).

Проте, даний наказ суду та постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на адресу ДК «Газ України» не надходила.

Наказ господарського суду Волинської області від 07.11.2011р. № 5004/1761/11 до Першого ВДВС Луцького МУЮ був предявлений Волинською філією ДК «Газ України».

Наказом ДК «Газ України» від 08.11.2011р. № 404 було ліквідовано Волинську філію ДК «Газ України», після її ліквідації зазначений наказ до ДК «Газ України» не передавався.

Даний наказ до цього часу не виконаний, а заборгованість боржника перед ДК «Газ України» не погашена.

Зазначає, що ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» виконує розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.08.2014р. № 786-р щодо стягнення дебіторської заборгованості із споживачів природного газу. Згідно зазначеного розпорядження прийняті рішення щодо стягнення дебіторської заборгованості із споживачів природного газу, що є передумовою співпраці з Міжнародним валютним фондом. Контроль за виконанням зазначеного рішення покладено на Генеральну прокуратуру України та Службу безпеки України.

Звертає увагу суду на виняткові обставини, які склалися в ДК «Газ України» внаслідок несвоєчасної оплати боржниками заборгованості за спожитий природний газ.

ДК «Газ України» є не тільки державним підприємством, а й відповідно до постанови КМУ від 04.03.2015р. №83 є обєктом, що має на поточний час стратегічне значення для економіки і безпеки України.

ДК «Газ України» не є газовидобувною компанією, інших джерел погашення заборгованості за спожитий природний газ, ніж її стягнення в судовому порядку зі своїх контрагентів, у ДК «Газ України» не існує.

Кошти, що надходять до ДК «Газ України», перераховуються до Державного бюджету України, а також спрямовуються на погашення державного боргу перед іноземними постачальниками за поставлений природний газ.

Вказує, що на даний момент склалася така ситуація, коли виконання вказаного рішення видається фактично неможливим, з огляду на те, що оригінал наказу відсутній у ДК «Газ України» та на виконанні у Першому ВДВС Луцького МУЮ.

Стверджує, що оригінал виконавчого документу втрачений не з вини стягувача, однак саме стягувач в даному випадку несе негативні наслідки, так як позбавлений можливості на отримання належних йому за рішенням суду коштів.

Ухвалою суду від 05.01.2016р. призначено розгляд заяви. Зобовязано подати суду: ТзОВ "Рідний дім-7" - доводи по суті заяви; перший відділ ДВС Луцького міського управління юстиції Волинської області - доводи по суті заяви, докази повернення оригіналу наказу господарського суду Волинської області №5004/1761/11-1 від 07.11.2011р. стягувачеві, постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.2012р.

18.01.2016р. на адресу суду надійшла пояснювальна записка Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького МУЮ, в якій зазначено, що 16.03.2012р. було відкрите виконавче провадження №31711275 на підставі наказу № 5004/1761/11-1 від 07.11.2011р. господарського суду Волинської області про стягнення з ТзОВ Рідний дім-7 на користь Державної компанії Газ України НАК Нафтогаз України в особі Волинської філії ДК Газ України 52702,05 грн.

29.12.2012 року завершене виконавче провадження на підставі ч.1 п.2 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження та передане до архіву.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки та п. 8.19, в якому зазначено, що завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання.

Тому, на підставі вищенаведеного, надати можливість ознайомлення з усіма паперовими (документами) виконавчого провадження, на підставі яких була винесена дана постанова, не має можливості.

Долучив постанови Першого відділу ДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2012р. та про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.2012р. ВП №31711275 (постанови видрукувані з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень).

У заяві від 18.01.2016р. просив розглядати справу без участі представника ДВС.

Заявник у судове засідання не зявився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 13.01.2016р. №839 (а.с. 95).

Боржник в судове засідання не зявився, ухвала суду від 05.01.2016р. повернута органами поштового звязку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з ЄДР адреса відповідача ТзОВ «Рідний дім-7»: АДРЕСА_1, куди і направлялася ухвала суду від 05.01.2016р. (а.с. 92, 104).

Оскільки відповідно до ч. 2 ст.119 ГПК України неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути та задовольнити заяву, при цьому виходить із такого:

Рішенням господарського суду Волинської області від 25.10.2011р. у справі №5004/1761/11 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний дім-7" на користь Державної компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" в особі Волинської філії ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 44 671,71грн. боргу, 3 295,42грн. пені, 3 659,57грн. інфляційних втрат, 1075,35грн. річних, 527,03грн. в повернення витрат по сплаті держмита та 236грн. в повернення витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

07.11.2011р. на виконання рішення господарського суду Волинської області від 25.10.2011р. у справі №5004/1761/11 видано наказ №5004/1761/11-1, дійсний до предявлення до 06.10.2012р.

16.03.2012р. на підставі заяви директора Волинської філії ДК «Газ України» від 12.03.2012р. №02-01/135 (а.с. 77) державним виконавцем першого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду Волинської області №5004/1761/11 (а.с. 99-100).

29.12.2012р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ч.1 п.2 ст.47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" з посиланням на те, що згідно відповідей органів, що здійснюють реєстрацію майна, земельних ділянок, транспортних засобів, нерухомого майна, за боржником не зареєстровано. Виходом за місцем знаходження боржника встановлено, що майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, про що складено відповідний акт. Рахунки боржника в банківських установах арештовано. Кошти на рахунках відсутні (а.с. 101).

24.03.2015р. ДК «Газ України» звернувся до канцелярії Першого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ щодо надання інформації про хід виконавчого провадження (а.с. 81).

06.05.2015р. на адресу ДК «Газ України» надійшла відповідь від Першого ВДВС Луцького МУЮ від 17.04.15 № 9411, в якій зазначено, що 16.03.2012р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 29.12.2012р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 82-83).

Наказом ДК «Газ України» від 08.11.2011р. № 404 «Про ліквідацію філій ДК «Газ України» було ліквідовано Волинську філію ДК «Газ України» (а.с. 78-79), після її ліквідації зазначений наказ до ДК «Газ України» не передавався.

В підтвердження втрати наказу долучено довідку ДК «Газ України» від 30.12.2015р. №31/13-4920 про втрату наказу господарського суду Волинської області від 07.11.2011р. №5004/1761/11-1 за підписом заступника директора з питань роботи з контрагентами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_1 та головного бухгалтера ОСОБА_2 (а.с. 85).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України „Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

29.12.2012р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі ч.1 п.2 ст.47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Частина 1 статті 119 ГПК України встановлює право господарського суду відновити пропущений строк для пред'явлення наказу до виконання.

Стаття 12 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) також передбачає, що стягувач має право подати заяву про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відновлення пропущеного процесуального строку передбачено і ст. 53 ГПК України.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів, за правилами ст. 43 ГПК України.

Розглянувши долучені до заяви докази, господарський суд дійшов висновку, що строк предявлення наказу господарського суду Волинської області № 5004/1761/11-1 від 07.11.2011 р. до виконання пропущений ДК «Газ України» з причин, які не залежали від нього, оскільки наказ був переданий виконавчій службі до виконання, доказів надсилання постанови ДВС про повернення виконавчого документа стягувачеві ДВС суду не надано, до стягувача наказ не надходив, що стверджується довідкою стягувача.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Водночас, із пояснень ДВС вбачається, що в подальшому, після повернення, оригінал наказу від 07.11.2011р. №5004/1761/11-1 у справі №5004/1761/11 до виконання не пред'являвся.

При цьому судом прийнято до уваги, що Господарським процесуальним кодексом України не покладено обов'язку на стягувача наводити причини втрати наказу.

Підставою для видачі дубліката наказу є подана заява з документами на підтвердження факту його втрати.

Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано доказів, передбачених частиною 3 статті 120 ГПК України, якою визначено перелік документів, що додаються до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту його втрати, зокрема, якщо наказ втрачено стягувачем - додається його довідка, підписана керівником чи заступником керівника.

Довідкою ДК «Газ України» від 30.12.202015р. №31/13-4920 за підписом заступника директора з питань роботи з контрагентами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» ОСОБА_1 та головного бухгалтера ОСОБА_2 засвідчено, що наказ господарського суду Волинської області від 07.11.2011р. №5004/1761/11-1 втрачений (а.с. 85).

При цьому суд бере до уваги, що рішення, обовязкове до виконання в силу прямої норми ст. 124 Конституції України, було прийнято 25.10.2011р. і до цього часу не виконано.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує „право на суд, одним з аспектів якого є право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б неповним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України (заява №60750/00), від 27.07.2004р. по справі "Ромашов проти України" (заява №67534/01), від 19.03.1997р. "Горнсбі проти Греції" зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невідємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Враховуючи наведене, та те, що рішення господарського суду Волинської області від 25.10.2011 р. у справі №5004/1761/11 станом на даний час залишається у повному обсязі невиконаним, причини, з яких було пропущено заявником строк предявлення виконавчого документа, є поважними, господарський суд, керуючись ст. ст. 119, 120 ГПК України, вважає за можливе заяву стягувача задовольнити, поновити строк пред'явлення наказу №5004/1761/11-1 від 07.11.2011р. до виконання та видати дублікат наказу по справі № 5004/1761/11.

Суд зауважує, що у рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії Харківобленерго щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26. частини першої статті 50 Закону України Про виконавче провадження, визначено, що системний аналіз статей 84, 116, 117, 119, 120 Кодексу дає можливість дійти висновку, що наказ відтворює резолютивну частину прийнятого господарським судом рішення і залишається незмінним до повного виконання чи втрати ним юридичної сили у випадках, встановлених Кодексом.

Вищий господарський суд України у п. 6 постанови пленуму від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зауважив, що дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Керуючись ст.ст. 53, 87, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 30.12.2015р. №31/13-4921 (вхід. №01-72/1/16 від 04.01.2016р.) про поновлення строку предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу №5004/1761/11-1 від 07.11.2011р. по справі №5004/1761/11 задовольнити.

2. Поновити строк предявлення наказу господарського суду №5004/1761/11-1 від 07.11.2011р. до виконання.

3. Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" видати дублікат наказу господарського суду Волинської області №5004/1761/11-1 від 07.11.2011р. по справі №5004/1761/11.

Суддя С.Т. Філатова