ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2016 р. Справа № 925/1737/15

Господарський суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача ОСОБА_1 за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Черкасигаз, м. Черкаси,

до Виконавчого комітету Веселокутської сільської ради, с. Веселий Кут, Тальнівський район, Черкаська область,

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов, в якому просить суд: «зобовязати Виконавчий комітет сільської ради Веселого ОСОБА_2 в особі ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію, наведену у статті «Увага! «Газові» аферисти».

Представник позивача у судовому засіданні 25.12.2015 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

16.01.2016 представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що на підставі затвердженого графіку роботи на підприємстві 16 січня 2016 р. вважається вихідним днем.

Представник відповідача заперечував проти заявленого позивачем клопотання вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, посилаючись на те, що в судове засідання міг зявитись інший представник (адвокат або юрист з іншої юридичної фірми), як це було по іншій справі за позовом НАК «Нафтогаз» до ПАТ «Черкасигаз», яка також розглядалась Господарським судом Черкаської області 16 січня 2016 р. о 11 год. 30 хв.

Представник відповідача просив суд взяти до уваги те, що 16.01.2016 він бачив представника ПАТ «Черкасигаз» в коридорі біля 11 год. 15 хв., так як він приїхав в суд завчасно о 10:00 год. і просив суд розглянути справу без представника позивача.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши заявлене позивачем клопотання, приходить до наступного.

За приписами ст.69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Від дня одержання позовної заяви - 02.11.2015 двох місячний термін закінчувався 02.01.2016.

Ухвалою суду від 25.12.2015 за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору на 15 днів і розгляд справи відкладено на 12 год. 00 хв. 16 січня 2016 р.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що клопотання позивача є необґрунтованим, і таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю вважаючи вимоги позивача безпідставними, оскільки саме оприлюднена, як вважає позивач, недостовірна інформація про діяльність ПАТ «Черкасигаз», направлена на підрив довіри до діяльності підприємства і принижує репутацію ПАТ «Черкасигаз».

Справа розглядається за наявними матеріалами, в порядку визначеному ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

Предметом спору є поширення, на думку позивача, неправдивої інформації, яка зашкодила його діловій репутації, як постачальника природного газу.

Стосовно правовідносин щодо поставки природного газу, чинне законодавство не містить визначення поняття ділової репутації.

Суд бере до уваги, що позивач не заявив клопотань про залучення до участі у справі в якості відповідача редакцію друкованого засобу масової інформації.

Наявні у справі докази не дають підстав для висновку про неможливість розгляду справи без редакції друкованого засобу масової інформації.

Відповідно ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 94 ЦК України визначено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Згідно ст. 34 ГК України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних із особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Ч.1 ст. 200 ЦК України зазначено, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

За приписами ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ст. 5 Закону України "Про інформацію").

Ст. 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

На підставі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було розміщено в Тальнівській громадсько-політичній газеті «Колос» № 63 (11535) за 24.09.2015 (далі газета «Колос») статтю «Увага! «Газові» аферисти», в якій автор - Голова села ОСОБА_2 ОСОБА_1 висловив свої роздуми на тему нарахувань оплати за комунальні платежі за використаний природний газ та змісту квитанцій на оплату газу, які надходили йому та жителям села у червні, липні, серпні та у вересні 2015 р. (а.с.18).

Заявлена вимога не містить вказівок не те, яким саме способом і в якому порядку має бути спростована інформація, яку позивач вважає недостовірною.

При розгляді спору, в судових засіданнях судом були досліджені рахунки-фактури за червень, липень, серпень 2015 р., видані ТОВ «Черкасигаз Збут» з реквізитами р/р 7727 МФО 354507, код ЄДРПОУ 396724, в яких відображені: особовий рахунок споживача, його місцезнаходження (адреса), номер лічильника, показники, дата, нарахування кубів, ціна за 1 м куб., нарахована сума коштів, пільги та сума коштів до сплати.

Із пояснень Голови села ОСОБА_2 ОСОБА_1 вбачається, що підставою для написання статті в газету «Колос» послужили чисельні скарги від жителів села щодо вказаної в рахунках - фактурах кількості кубів газу (що підлягали оплаті). А після публікації вищевказаної статті в рахунку-фактурі на сплату за спожитий природний газ за листопад місяць 2015 р. були внесені деякі зміни щодо відомостей про нарахування, а саме: номер лічильника, попередній показник, фактичний показник, пропонований показник, пропонований місячний обсяг на 30.11.2015, ціна за 1 м куб, нарахування коштів, пільги та сума коштів до сплати.

За змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Відтак, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною.

П.п. 15 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Досліджуючи в судовому засіданні оригінал газети «Колос» №63 (11535) від 24 вересня 2015 р. суд приходить до висновку, що текст статті «Увага! «Газові» аферисти» (далі-стаття) не містить ні найменування, ні відомостей про ПАТ «Черкасигаз».

Суд вважає, що суть вищеназваної статті зводиться до оціночних суджень щодо змісту квитанцій (рахунків-фактур) на оплату природного газу використаного споживачами, а одержувачем коштів сплачених по цих рахунках-фактурах є ТОВ «Черкасигаз Збут».

На підставі ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд вважає, що докази поширення недостовірної інформації, яка стосується певної юридичної особи, а саме позивача - ПАТ «Черкасигаз» у статті в газеті «Колос», відсутні. Докази того, що вказана інформація (або її частина) в статті саме стосовно ПАТ «Черкасигаз» є недостовірною, позивач суду не надав.

Судом встановлено, що головою села ОСОБА_2 в статті було викладено його власний аналіз ситуації та роздуми про нарахування платежів за користування населенням природним газом. Посилання та висловлювання відповідача саме щодо ПАТ «Черкасигаз» відстуні.

Суд приходить до висновку, що інформація про відомості вказані в рахунках-фактурах («квитанції», як їх називає автор) наведена в статті «Увага! «Газові» аферисти», що розміщена в Тальівській громадсько-політичній газеті «Колос» від 24.09.2015 №63 (11535) не є недостовірною інформацією, а являється оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Факт внесення змін до змісту рахунків-фактур на оплату використаного природного газу після публікації 24.09.2015 статті в газеті «Колос» суд розцінює, як доказ того що поширена інформація про зміст розрахунків фактур на оплату використаного громадянами природного газу у червні-серпні 2015 р. є достовірною.

Відтак відповідач довів, що викладена ним інформація з приводу змісту рахунків-фактур на оплату газу спожитого жителями села ОСОБА_2 у червні-серпня 2015 р. є достовірною.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що внаслідок поширення інформації статті ОСОБА_1 була завдана (або могла завдати) шкоди діловій репутації саме ПАТ «Черкасигаз».

Суд враховує, що позивачем не подано суду належних і допустимих доказів того, в якій саме частині статті «Увага! «Газові аферисти»», розміщеній в газеті «Колос» необхідно спростувати Виконавчому комітету сільської ради Веселого ОСОБА_2 в особі ОСОБА_1 недостовірну інформацію.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до положень ст. 49 ГПК України суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 21.01.2016.

Суддя В.В.Єфіменко