донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.01.2016 справа №908/1307/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В. Зубченко І.В., Стойка О.В.
при секретарі судового засідання Склярук С.І.
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 паспорт серія НОМЕР_1, ОСОБА_6 - за договором від 22.11.15р.
від відповідача:Лєлєкова В.В. - за довіреністю, , Сьотка О.І. - за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_5 м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від02.11.2015р.
по справі№908/1307/14 (суддя Серкіз В.Г.)
за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 м. Запоріжжя
до відповідача:Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м.Запоріжжя
проскасування оперативно-господарської санкції

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м.Запоріжжя про скасування оперативно-господарської санкції.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.05.2014р. у справі № 908/1307/14, залишеним без змін Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р., позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж про скасування оперативно-господарської санкції задоволено у повному обсязі. Скасовано оперативно-господарську санкцію Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» у вигляді нарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 вартості недорахованої електроенергії в сумі 333 876 грн. 65коп., що оформлена протоколом від 20.03.2014р., згідно акту про порушення № 00010176 від 05.02.2014р. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2015р. касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких електричних мереж задоволено. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. та рішення господарського суду Запорізької області від 28.05.2015р. у справі № 908/1307/14 скасовано. Справу № 908/1307/14 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Здійснюючи новий розгляд справи, господарський суд Запорізької області рішенням від 02.11.2015р. у задоволенні позову відмовив.

Позивач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку і просив рішення місцевого господарського суду скасувати повністю та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 13.12.2004р., приміщення, в якому згідно акту про порушення № 00010176 від 05.02.2014р. виявлене порушення Правил користування електричною енергією, було продане фізичній особі ОСОБА_10

Апелянт посилається також на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, взявши в якості доказу протокол засідання комісії Відповідача від 10.06.2015р., який фактично є новим розрахунком суми неврахованої електроенергії і який не є предметом спору, а сам позивач не був повідомлений про дату засідання комісії.

Позивач у судове засідання прибув разом із представником, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав суду пояснення до апеляційної скарги б/н від 11.01.2016р., технічний паспорт на автостоянку від 15.10.2015р., Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2127514 від 28.11.2003р. та Договір купівлі продажу від 13.12.2004р. №2362.

Представники відповідача у судове засідання прибули, заперечували проти доводів апеляційної скарги надали додаткові пояснення № 13/33 від 12.01.2016р. з додатками

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» м. Запоріжжя (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 8418 (Договір).

У відповідності до розділу 1 Договору, Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а Споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до положень пункту 2.3.6 Договору споживач зобов'язується забезпечувати безперешкодний доступ у будь-який час доби працівників постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення (з правом заносити і виносити необхідні прилади та інструменти) до засобів (систем) обліку як власних, так і субспоживачів, приладів контролю навантаження та якості електроенергії, компенсувальних установок, комплектів АЧР, а також для здійснення контролю заданих постачальником електричної енергії режимів споживання електричної енергії та потужності, та для виконання інших необхідних робіт.

Згідно з п. 9.4. цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2007р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік , якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії Договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

Договір про постачання електричної енергії №8418 від 07.12.2007р. підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

Крім того, сторони обумовили, що під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (п. 2.1. Договору).

Оцінивши зміст спірного договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останній за правовою природою є договором про надання послуг, відносини за яким регулюються умовами спірного договору та главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, а також несе відповідальність за порушення умов договору та правил користування електричною енергією.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2014 р. представниками відповідача під час проведення перевірки автостоянки по вул. Олімпійській, 7в у м. Запоріжжі було виявлено порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. №28, а саме п. 10.2 підключення споживача до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника електричної проводки поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії без порушення схеми обліку. Підключення виконано приховано в стіні приміщення сауни Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 в розрізі ввідного кабелю напругою 380 В мідним дротом перерізом 3x10 мм2. Комутація підключення позаоблікової проводки відбувається за допомогою магнітного пускача, управління магнітним пускачем виконується шунтуванням контактів додаткової розетки, яка змонтована в колах керування магнітного пускача. Таким чином, підтвердженням виявленого порушення є вилучений в присутності Споживача магнітний пускач, за допомогою якого здійснювалось безоблікове споживання електроенергії.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ та п. 4.4 Договору факт виявленого порушення позивачем вимог ПКЕЕ було зафіксовано в акті про порушення №00010176, що підписаний чотирма робітниками відповідача та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 без зауважень.

Відповідно до п. 6.42 ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

27.02.2014 р. відповідач направив на адресу позивача лист №55/44-1101 з проханням направити повноважного представника для розгляду питання нарахування за актом про порушення Правил користування електричною енергією №00010176 від 05.02.2014 р. на засідання комісії, яке відбудеться 20.03.2014 р. Зазначений лист отримано позивачем 01.03.2014р. Згідно з протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією від 20.03.2014 р. позивачу на підставі пункту 2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика) було нараховано недоврахованої електричної енергії 286902 кВт. год. за період, як вказано в протоколі: з 22.11.2012 р. по 05.02.2014 р. на суму 333876,65 грн.

Дослідивши підстави позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 6.40 ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656 (далі Методика).

Згідно з п.п. 7 п. 2.1. Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Пунктом 2.9 Методики передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W, кВт.год), доб.с.п. розраховується за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.

Виходячи з наведеного, доведеним є факт порушення позивачем ПКЕЕ.

Колегія суддів враховує той факт, що протоколом комісії від 10.06.2015р. виправлено описки в протоколі від 20.03.2014р., внаслідок чого цифру " 286902 кВт.г." вважати цифрою " 156816 кВт.г.", а цифру " 333 876,65 грн." вважати цифрою " 189 083,15 грн.".

Тобто, позивачу на підставі пункту 2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006р., фактично нараховано недоврахованої електричної енергії 156816 кВт.год. за період: з 22.11.2012р. по 05.02.2014р. на суму 189 083,15 грн.

Крім того, п. 4.2.3 Договору передбачено, що Споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за №782/12656 (далі - Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком господарського суду що рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недорахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. Таким чином, рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недорахованої спожитої електроенергії, оформлене протоколом від 20.03.2014р. 156816 кВт.год. за період: з 22.11.2012р. по 05.02.2014р. на суму 189 083,15 грн., є правомірним.

При цьому, ПКЕЕ або будь-який інший нормативний акт не забороняє вносити зміни до протоколу комісії. Отже, рішення комісії про застосування санкції від 20.03.2014р. прийнято у відповідності до вимог п. 6.42 ПКЕЕ, а в свою чергу, протокол комісії від 10.06.2015р. не є новим рішенням Енергопостачальника про застосування санкції, але енергопостачальник зобов'язаний дотриматися порядку та строків щодо вручення протоколів та розрахункових документів, передбачених п. 6.42 ПКЕЕ. - рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Щодо доводу скаржника, про неналежність йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 13.12.2004р. приміщення, де встановлено порушення Правил користування електричною енергією, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 13.12.2004р., технічного паспорту на автостоянку від 15.10.2015р., позивачем дійсно продано приміщення сауни за адресою: АДРЕСА_1в ОСОБА_10 На момент продажу позивач знаходився у договірних відносинах з відповідачем щодо постачання електроенергії, в тому числі і на спірне приміщення.

За змістом додатку до Договору про постачання електричної енергії від 07.12.2007р. в якості об'єкта, на який постачається електрична енергія зазначена автостоянка та будівля сторожки за адресою: АДРЕСА_1. Ніяких даних, що межами договору охоплено лише частину приміщень, а саме окремі кімнати, що належать позивачу, останнім не надано.

Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, постачання електричної енергії на даний об'єкт у попередній період здійснювалося за договорами, укладеними у 2003 та 2005 роках.

Позивач не довів, що, навіть укладаючи договір на постачання електричної енергії з відповідачем у 2005 році, ним повідомлено про відчуження майна за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п.6.18 ПКЕЕ у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

В свою чергу, постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об'єкта не здійснюється

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний здійснювати оплату спожитої на таких об'єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.

При таких обставинах позивачем не доведено, що після продажу приміщення іншій особі він не знаходився в ньому, оскільки уклав договір на постачання електричною енергією після продажу та в установленому порядку не повідомив енергопостачальника про звільнення займаного приміщення.

За змістом акту перевірки від 05.02.2014р., з урахуванням схеми підключення вбачається, що улаштування прихованої проводки з приладом, що дозволяє споживати електроенергію в обхід приладу обліку, виявлених в межах балансової належності та експлуатаційної відповідальності позивача, веде саме до його електроустановок. Будь-яких доказів на підтвердження того, що якась інша особа вчинила порушення без відома позивача останнім не надано. Пояснення позивача, що порушення скоїла інша особа, яка є співвласником приміщення і що саме вона споживає електричну енергію, не підтверджується належними доказами.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі №908/1307/14 підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держаного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі №908/1307/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі №908/1307/14 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: І.В. Зубченко

О.В.Стойка

Надруковано 5 прим.:

1. Позивачу;

2. Відповідачу;

3. У справу,

4. ДАГС,

5. ГСЗО