РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/29249/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група"
про стягнення 711312,12 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Бевза А.С. - представник за довіреністю.

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (далі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 711312,12 грн., в т.ч. 390095,16 грн. основного боргу, 292189,62 грн. інфляційних втрат та 29027,34 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №02-039/10 ФЛЮОАВ про внесення змін до Договору фінансового лізингу №039/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу №910/29249/15 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 21.12.2015.

18.12.2015 від відповідача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено до 18.01.2016.

14.01.2016 позивач через відділ діловодства суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про підтвердження зарахування надходжень від сплати судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні 18.01.2016 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також подав розрахунок суми позову.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив, втім 14.01.2016 через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд вирішив відмовити в його задоволенні, у зв'язку з необґрунтованістю.

Так, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Крім того, у пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Вказані обставини подання суду необґрунтованих належним чином клопотань в сукупності з тривалим ненаданням письмових пояснень у справі та заперечень проти заявлених позовних вимог, а також витребуваних судом документів, можуть свідчити про зловживання відповідачем процесуальними правами.

Вищий господарський суд України в Інформаційному листі №01-08/140 від 15.03.2010 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» роз'яснив, що матеріали справ, звернення господарських судів і учасників судового процесу та інша інформація, яка надходить до Вищого господарського суду України, свідчать, що в діяльності деяких сторін, третіх осіб у справах набула поширення практика зловживання своїми процесуальними правами. Зокрема, мають місце нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Водночас, згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд, враховуючи встановлені ст. 69 ГПК України процесуальні строки розгляду спору, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.01.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.09.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу №039/10 ФЛЮОАВ, предметом якого є надання лізингодавцем у платне користування лізингоодержувачу предмету лізингу (далі за текстом договору - "предмет лізингу"), найменування, кількість, рік випуску, ціна, загальна вартість вказані у Специфікації (Додаток № 2 до Договору) на визначений цим договором строк, за встановлену лізингодавцем плату (лізингові платежі) (п. 1.1. договору).

Специфікацією, яка є Додатком №2 до Договору фінансового лізингу №039/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010 сторони погодили найменування, марку, модель, модифікацію предмету лізингу, його кількість, рік випуску та ціну, а саме - вантажний автомобіль самоскид Мерседес Бенц Актрос 4140К у кількості 1 шт., державний номерний знак АА8020ЕН, 2007 року випуску, вартістю 750000,00 грн. з ПДВ.

За умовами п. 2.1. договору строк, на який предмет лізингу передається у фінансовий лізинг, становить 44 місяці з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі предмету лізингу.

Відповідно до п. 3.1. договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі відповідно до Графіку сплати лізингових платежів (Додаток №1 до договору).

Пунктами 3.2.-3.4. договору сторони визначили, що вартість предмету лізингу складає разом з ПДВ - 750000,00 грн. Загальна сума витрат та винагороди (процентів) за договором складає суму разом з ПДВ - 692096,55 грн. при умові дотримання лізингоодержувачем встановленого договором Графіку сплати лізингових платежів (Додаток № 1 до Договору). Загальна сума витрат та винагороди (процентів) може бути збільшена з урахуванням умов п. 3.14. договору. Загальна сума лізингових платежів складає разом з ПДВ - 1442096,55 грн.

Згідно з п. 16.1. договору цей договір може бути достроково розірваний (припинений) за згодою сторін, або лізингодавцем у односторонньому порядку відповідно до п. 16.2. цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань по цьому договору (п. 19.1. договору).

На виконання умов даного договору, лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв автомобіль - самоскид Мерседес Бенц Актрос 4140К, державний номерний знак АА8020ЕН, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі предмету лізингу від 01.09.2010, який підписано представниками сторін без заперечень та скріплено печатками підприємств.

В подальшому, 17.09.2012 сторони підписали Договір №02-039/10 ФЛЮОАВ про внесення змін до Договору фінансового лізингу №039/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010, в пункті 1 якого погодили припинити дію Договору з 21.09.2012.

Крім того, в п. 2 договору №02-039/10 ФЛЮОАВ ТОВ "КрАЗ Лізинг" та ТОВ "Енергетична група" визначили, що лізингоодержувач зобов'язується погасити заборгованість перед лізингодавцем, що виникла станом на 01.09.2012 в сумі 484339,39 грн. в порядку та в строки встановлені графіком сплати заборгованості (Додаток №1 до договору 1).

Додатком №1 від 17.09.2012 до Договору №02-039/10 ФЛЮОАВ про внесення змін до Договору фінансового лізингу №039/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010, сторони встановили наступний Графік сплати заборгованості:

Термін оплатиСуми заборгованості, грн.Разом
ТілоВідсотки
24.09.2012 43500,1943500,19
15.10.201214500,0036265,4250765,42
15.11.201243500,19 43500,19
15.12.201243500,19 43500,19
15.01.201330307,34 30307,34
15.02.201330307,34 30307,34
15.03.201330307,34 30307,34
15.04.201330307,34 30307,34
15.05.201330307,34 30307,34
15.06.201330307,34 30307,34
15.07.201330307,34 30307,34
15.08.201330307,34 30307,34
15.09.201330307,34 30307,34
15.10.201330307,34 30307,34
Разом404573,7879765,61484339,39

Втім, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором №02-039/10 ФЛЮОАВ про внесення змін до Договору фінансового лізингу №039/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010, оплату заборгованості належним чином не здійснив, сплативши лише 74915,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг".

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2012 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як продавцем був укладений Договір поставки №02/01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором передавати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується приймати цей товар та здійснювати його оплату в порядку і на умовах, визначених цим договором.

30.04.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" (сторона-1) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (сторона-2) уклали Угоду №1 Про зарахування зустрічних однорідних вимог, за умовами якої сторони засвідчують про те, що станом на 30.04.2013 заборгованість сторони-2 перед стороною-1 по Договору №39/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010 укладений між сторонами становить 440351 грн. 87 коп.; сторони засвідчують про те, що станом на 30.04.2013 заборгованість сторони-1 перед стороною-2 по Договору №02-01 від 20.02.2012 укладений між сторонами становить 350000,00 грн. (п.п. 1, 3 угоди).

В пункті 4 угоди сторони домовились про те, що після підписання цієї угоди уповноваженими представниками сторін, зобов'язання сторони-2 перед стороною-1 за Договором №39/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010 є такими що виконані в сумі 19329,23 грн. в частині нарахованих процентів в межах договору фін.лізингу.

У зв'язку з вищенаведеним, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" виникла заборгованість перед позивачем в сумі 390095,16 грн. (484339,39 грн. - 74915,00 грн. - 19329,23 грн. = 390095,16 грн.).

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань, в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором №02-039/10 ФЛЮОАВ про внесення змін до Договору фінансового лізингу №039/10 ФЛЮОАВ від 01.09.2010, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 390095,16 грн.

Оскільки статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за прострочення грошового зобов'язання 3% річних в сумі 29027,34 грн. та інфляційні втрати в розмірі 292189,62 грн. за період з 25.09.2012 по 30.09.2015.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд зазначає, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" не враховано положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до яких якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Крім того, позивачем невірно визначено період заборгованості по платежу, який мав бути здійснений 15.11.2012 (16.10.2012-30.09.2015, замість вірного 16.11.2012-30.09.2015).

Так, за розрахунком суду з відповідача підлягає до стягненню 3% річних в сумі 28934,21 грн., а врешті позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" належить відмовити.

Разом з тим, за результатом перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, суд зазначає що він також є невірним, однак, здійснення його перерахунку судом фактично призведе до виходу за межі позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Клопотання в порядку, передбаченому вищевказаною нормою, Товариством з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" до позовної заяви не додано та в судовому засіданні позивачем не заявлено, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, а тому стягненню з відповідача підлягає 292189,62 грн. інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити надані послуги в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (03115, м. Київ, вулиця Львівська, будинок 18, корпус Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, будинок 11-Б, ) 390095 (триста дев'яносто тисяч дев'яносто п'ять) грн. 16 коп. основного боргу, 292189 (двісті дев'яносто дві тисячі сто вісімдесят дев'ять) грн. 62 коп. інфляційних втрат, 28934 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн. 21 коп. 3% річних та 10668 (десять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 28 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 21.01.16

Суддя О.А. Грєхова