РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016Справа №910/28829/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "ОТІС"

до комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва"

про стягнення 49 833,83 грн.

Представники:

від позивача: Мацюк В.В. - представник за довіреністю № 280 від 15.12.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "ОТІС" до комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" про стягнення 49 833,83 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між приватним акціонерним товариством "ОТІС" та комунальним підприємством "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва"укладено договір D21Т № 0338/18 від 24 квітня 2015 року, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник приймає до виконання незаплановані відновлювальні роботи ліфтів, які не входять до переліку послуг з технічного обслуговування ліфтів на об'єктах замовника.

Відповідно до п. 7.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 30 квітня 2015 року, а в частині оплати - до повного виконання замовником своїх зобов'язань за договором.

Позивач свої зобов'язання по договору виконав належним чином. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт/та витрат/ за квітень 2016 року, підписані обома сторонами на загальну суму 49 833,83 грн.

Відповідач неналежно виконав взяті на себе за договором зобов'язання, тим самим порушив умови договору та у зв'язку з чим, у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 49 833,83 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.11.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2015 року розгляд справи відкладено на 12.01.2016 року.

01.12.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання 12.01.2016 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 12.11.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1. ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

24 квітня 2015 року між приватним акціонерним товариством "ОТІС" та комунальним підприємством "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" укладено договір D21Т № 0338/18, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник приймає до виконання незаплановані відновлювальні роботи ліфтів, які не входять до переліку послуг з технічного обслуговування ліфтів на об'єктах замовника.

Згідно з п. 1.2. договору, адреси встановлених ліфтів, що підлягають виконанню ремонтних робіт за даним договором, визначає замовник, про що надсилає відповідного листа на адресу підрядника.

Відповідно п. 1.3. договору, перелік робіт, що підлягають виконанню по конкретному ліфту або групі ліфтів, визначається відповідними кошторисами та погоджується сторонами до початку їх виконання.

Згідно з п. 1.4. договору, термін виконання робіт складає один місяць з дня підписання сторонами договору. Термін виконання робіт може бути змінено як у меншу так і в більшу сторону по кожному об'єкту окремо за згодою сторін.

Частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно п. 2.1. договору, договірна ціна робіт з урахуванням вартості матеріалів та послуг визначається на основі кошторису, складеного за правилами визначення вартості будівництва діючими в Україні, що є невід'ємною частиною договору, є твердою, узгоджена сторонами і складає: 49 833,83 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 8 305,64 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно п. 3.1. договору, фінансування робіт, які підлягають виконанню за даним договором, здійснюється за рахунок коштів замовника.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що замовник оплачує підряднику фактично виконані роботи не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем їх виконання (виконання робіт підтверджується відповідно оформленими актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3), у відповідності з погодженими договірними цінами по конкретних об'єктах.

Відповідно до п.п. 4.1.1.2., 4.1.1.6. договору, обов'язки підрядника: виконати роботи, передбачені умовами цього договору, у терміни, в обсягах і за адресами, погодженими замовником відповідно до порядку, обумовленого попередніми розділами; пред'явити замовнику обсяг робіт, виконаних у звітному місяці, не пізніше 26-го числа даного місяця та надати відповідні акти приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідки КБ-3.

Позивач свої зобов'язання по договору виконав належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт/та витрат/ за квітень 2015 року, підписані обома сторонами на загальну суму 49 833,83 грн., а саме:

- № 0338/18 108-Т1 на суму 4 096,30 грн.;

- № 0338/18 108 Т2 на суму 32 720,41 грн.;

- № 0338/18 108 Т3 на суму 4 338,68 грн.;

- № 0338/18 108 Т4 на суму 6 725,72 грн.;

- № 0338/18 108 Т6 на суму 1 952,72 грн.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості за договором D21Т № 0338/18 на незаплановані відновлювальні роботи ліфтів від 24 квітня 2015 року у розмірі 49 833,83 грн., належним чином доведений, документально підтверджений, тому вимоги позивача визнаються судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1 218,00 грн. виходячи з ціни позову 49 833,83 грн., проте сплатив 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10072від 30.10.2015 року.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд повертає, за ухвалою суду, суму судового збору в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32-34, ст. 44, ч. 5 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 9-Г, ) на користь приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ) 49 833 (сорок дев'ять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 83 коп. основного боргу, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3 Повернути приватному акціонерному товаристві "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ) з Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір в сумі 160 (сто шістдесят) грн. 00 коп. як такий, що внесений у більшому розмірі, ніж передбачено законом, перерахований за платіжним дорученням № 10072 від 30.10.2015 року, яке знаходиться в матеріалах справи № 910/28231/15.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 14.01.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий