ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р.Справа № 916/4655/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Квадро-М

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Одеський нафтопереробний завод

про стягнення 18339,38грн.

Суддя: Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, директор згідно наказу №4 від 30.08.2015р.

від відповідача: не з`явився

В засіданні 19.01.2016р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, директор згідно наказу №4 від 30.08.2015р.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з Публічного акціонерного товариства „Одеський нафтопереробний завод 10384,50грн. заборгованості, 1365,33грн. пені за період з 14.07.2014р. по 14.01.2015р., 6262,65грн. індексу інфляції за період з 14.07.2014р. по 01.10.2015р., 326,90грн. три проценти річних за період з 14.07.2014р. по 30.09.2015р.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про стягнення з Публічного акціонерного товариства „Одеський нафтопереробний завод 10384,50грн. заборгованості, 3048,76грн. пені за період з 01.04.2015р. по 30.09.2015р., 6262,65грн. індексу інфляції за період з 14.07.2014р. по 01.10.2015р., 326,90грн. три проценти річних за період з 14.07.2014р. по 30.09.2015р.

Позивач уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, подав заяву від 28.01.2015р. за вх.№32871/15 про зміну позовних вимог, де в обґрунтування своєї позиції зазначає, що 27.06.2014р. між ТОВ „Квадро-М та ПАТ „Одеський нафтопереробний завод було укладено договір поставки №14/149, за умовами якого позивач зобовязався передати у власність відповідачу вугілля активне марки АГ-3 на загальну суму 20769,00грн., за який відповідач у строки, обумовлені договором, оплату не здійснив. З врахуванням існуючої заборгованості, позивач розрахував пеню, індекс інфляції та три проценти річних.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у звязку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

17.12.2015р. за вх.№31911/15 від позивача на адресу суду надійшла телеграма, якою ТОВ „Квадро-М повідомило, що у звязку з неможливістю представника позивача прибути в судове засідання призначене на 17.12.2015р. об 10 год. 45 хв. просить розглядати справу без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, додаткові уточнення та документи зобовязуються надати.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

27.06.2014р. між ТОВ „Квадро-М (постачальник) та ПАТ „Одеський нафтопереробний завод (покупець) було укладено договір №14/149 поставки, згідно умов якого постачальник зобовязується поставити (передати у власність) покупцю продукцію виробничо-технічного призначення, партіями в асортименті і кількості, вказаних в специфікаціях до договору, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар в порядку, передбаченому договором. (п.п.1.1. договору).

Відповідно до п.3.1. договору №14/149 від 27.06.2014р. загальна кількість і асортимент товару, а також ціна за одиницю товару вказана в додатковому погоджені №1 до договору №14/149 від 27.06.2014р. та в додатку №1 до додаткового погодження №1 від 27.06.2014р. (специфікації) та становить 20769,00грн.

Покупець здійснює оплату в національній валюті України шляхом безготівково розрахунку протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного додаткового погодження до договору ПАТ „Одеський нафтопереробний завод перераховує на поточний рахунок постачальника аванс в розмірі 50% від загальної вартості партії товару, вказаної в додатковому погоджені до договору та протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної на відповідну партію товару покупець на підставі рахунку постачальника перераховує на поточний рахунок залишок суми за поставлену партію товару, прийняту покупцем згідно видаткової накладної. (п.п.3.2., 3.2.1., 3.2.2. договору №14/149 від 27.06.2014р., п.1.4. додаткового погодження №1 до договору №14/149 від 27.06.2014р.).

Згідно до п.10.1. договору №14/149 від 27.06.2014р. цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р., або до спливу гарантійного строку на товар. У випадку, якщо на момент припинення дії договору сторони не здійснили розрахунки між собою, строк дії договору в частині виконання грошових зобовязань підлягає пролонгації до повного взаєморозрахунку між сторонами.

Крім того, сторонами до договору №14/149 від 27.06.2014р. було підписано додаткове погодження №1 та додаток до додаткового погодження №1 від 27.06.2014р. до договору №14/149 від 27.06.2014р. (специфікація).

Так, на виконання договору №14/149 від 27.06.2014р. позивач поставив ПАТ „Одеський нафтопереробний завод товар за накладною №РН-0000010 від 07.07.2014р. на суму 20769,00грн. на підставі довіреності №407537 від 04.07.2014р.

Позивачем відповідачу було надіслано претензію про сплату наявної заборгованості №10/14 від 08.10.2014р. та листи нагадування №№109,169 від 01.09.2014р. та від 16.09.2014р., однак ПАТ „Одеський нафтопереробний завод не надав письмової відповіді та борг не погасив.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю „Квадро-М позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості, пені, індексу інфляції, трьох процентів річних за поставлений товар у розмірі 18339,38грн. частково правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст.663, пп. 1), 2) ч.1 п.1 ст. 664 Цивільного Кодексу України Продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обовязок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Так, частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, на думку суду, з огляду на наявні в матеріалах справи первинні документи, щодо поставленого позивачем товару за договором №14/149 від 27.06.2014р., відсутності його оплати, є правомірними та обґрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь 10384,50грн. заборгованості.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1365,33грн. пені за період з 14.07.2014р. по 14.01.2015р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, як встановлено судом та не заперечується сторонами, мало місце прострочення відповідача щодо оплати отриманого від позивача товару, у звязку з чим позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача пеню.

Перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем, суд встановив, що його зроблено невірно, у звязку з чим суд самостійно перерахував пеню.

Розрахунок суду пені із заявленої позивачем до стягнення заборгованості в сумі 10384,50грн.
Період нарахування пеніКількість днів простроченняОблікова ставка НБУРозрахунок Сума пені
15.07.14 16.07.1429,5%10384,50грн.*9,5%*2*2дн./365дн.*100%10,81грн.
17.07.14 12.11.1411912,5%10384,50грн.*12,5%*2*119дн./365дн.*100%846,41грн.
13.11.14 14.01.156314%10384,50грн.*14%*2*63дн./365дн.*100%501,87грн.
Всього сума пені складає 1359,09грн.
Отже, за розрахунком суду сума пені за період з 15.07.2014р. по 14.01.2015р. складає 1359,09грн., у звязку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню в сумі 1359,09грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6262,65грн. індексу інфляції за період з 14.07.2014р. по 01.10.2015р., 326,90грн. три проценти річних за період з 14.07.2014р. по 30.09.2015р.

У відповідності з п.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Суд, перевіривши зроблені позивачем розрахунки трьох процентів річних, індексу інфляції, встановив, що їх зроблено невірно, у звязку з чим самостійно перерахував їх.

Розрахунок індексу інфляції, зроблений судом (обраховано із суми боргу 10384,50грн.)
Період нарахування Показники індексу інфляції помісячноСукупний показник індексу інфляції за періодРозрахунок Сума індексу інфляції
15.07.14 01.10.15100,4158,210384,50грн.*6045,79грн.
100,8
102,9
102,4
101,9
103,0
103,1
105,3
110,8
114,0
102,2
100,4
99,0
99,2
102,3
Розрахунок трьох процентів річних, зроблений судом (обраховано із суми боргу 10384,50грн.)
Період нарахуванняКількість днів прострочення Відсоткова ставка річнихРозрахунок Сума трьох процентів річних
15.07.14 30.09.154433%10384,50грн.*3%*443дн./365дн.*100%378,11грн.
Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що здійснення позивачем обрахунку пені, індексу інфляції та трьох процентів річних від 14.07.2014р. є помилковим, оскільки п.3.2.2. договору №14/149 від 27.06.2014р. визначає обовязок покупця сплатити решту вартості товару протягом пяти банківських днів, тобто, з врахуванням поставки 07.07.2014р., прострочка оплати розпочалась саме 15.07.2014р.

Отже, за розрахунком суду сума індексу інфляції за період з 14.07.2014р. по 01.10.2015р. становить 6045,79грн., з огляду на що позовна вимога позивача про стягнення індексу інфляції підлягає частковому задоволенню в сумі 6045,79грн.

При цьому, за перерахунком суду сума трьох процентів річних складає 378,11 грн., але з врахуванням того, що три проценти річних до стягнення заявлено позивачем у меншій сумі, ніж розрахував суд, позовна вимога про стягнення трьох процентів річних підлягає задоволенню у повному обсязі, тобто, в сумі 326,90грн.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги ТОВ „Квадро-М є частково доведеними та обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 10384,50грн. заборгованості, 1359,09грн. пені за період з 15.07.2014р. по 14.01.2015р., 6045,79грн. індексу інфляції за період з 15.07.2014р. по 01.10.2015р., 326,90грн. три проценти річних за період з 15.07.2014р. по 30.09.2015р. В решті частині позовних вимог суд відмовляє.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються судові витрати за розгляд позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1203,18грн.

Неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 19.01.2016р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та витязі з ЄДРЮОФОП станом на 25.11.2015р., у звязку з чим суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Одеський нафтопереробний завод (65041, Одеська область, м.Одеса, вул. Шкодова гора, буд. 1/1, код 00152282) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Квадро-М (03164, м. Київ, вул. Комісара Рикова, буд. 2-А офіс 4, код 23741242) 10384 (десять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 50коп. основного боргу, 1359 (одну тисячу триста пятдесят девять) грн. 09коп пені, 6045 (шість тисяч сорок пять) грн. 79коп. індексу інфляції, 326 (триста двадцять шість) грн. 90коп. три проценти річних, 1203 (одну тисячу двісті три) грн. 18коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21 січня 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук