РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016Справа №910/28233/15
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут ДніпроВНІПІенергопром»

до Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд»

про стягнення 1 671 529,99 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Волок Є.С. (дов. № 1-8/28 від 12.01.2016)

Від відповідача: не з"явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням умов договору на виконання проектних і вишукувальних робіт № 10-03/12 від 25.06.2012 у розмірі 1 671 529,99 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.11.2015 порушено провадження у справі №910/28233/15 та призначено до розгляду на 26.11.2015.

Представник відповідача в судове засідання 26.11.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

В судове засідання 26.11.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі, документи для долучення до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладено на 17.12.2015.

Представник відповідача в судове засідання 17.12.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 17.12.2015 прибув представник позивача, дав пояснення по справі, клопотання про продовження строку розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України.

Розгляд справи відкладено на 14.01.2016.

В судове засідання 14.01.2016 прибув представник позивача та дав пояснення по справі, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 14.01.2016 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою, на яку було відправлено ухвали суду, адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Ухвала суду від 17.12.2015 отримана відповідачем 28.12.2015, що підтверджується відміткою на звороті ухвали та повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 4 (в матеріалах справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2012 між ТОВ «Інститут ДніпроВНІПІенергопром» (позивач, виконавець за договором) та Українською державною корпорацією по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» (відповідач, замовник за договором) було укладено договір підряду № 10-03/12 про проведення проектних та вишукувальних робіт (надалі - договір).

За умовами п.1.1. договору, підрядник зобов'язався виконати роботи по розробці проектно-кошторисної документації «Технічне переоснащення енергоблоку ст.№ 1 ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» ДТЕК КРИВОРІЗЬКА ТЕС. Проект», а замовник - прийняти зазначені роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 3.1. договору, підрядник взяв на себе зобов'язання відповідно до діючих вимог нормативної документації, ДБН, договірної документації і завдання на проектування розробити проектно-кошторисну документацію (надалі - ПКД) стадії «Проект», після чого надати її попереднє узгодження замовнику в 3-х екземплярах на паперовому носії та електронну версію проектно-кошторисної документації згідно календарного плану (додаток № 2 до даного договору).

Після узгодження замовником ПКД, підрядник передає замовнику дану проектно-кошторисну документацію згідно ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектно-кошторисної документації у будівництві» в кількості 5-ти екземплярах на паперовому носії і електронну версію проектно-кошторисної документації. Додаткові екземпляри можуть бути передані замовнику за додаткову плату (п.3.5 договору).

Сторони у пп.4.1-4.9 договору узгодили, що приймання-передавання робіт по договору здійснюється за актом виконаних проектно-вишукувальних робіт, підписаним сторонами.

Згідно п.6.1 договору, ціна (загальна вартість) договору визначається протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 1 до договору) та становить 4 000 000,00 грн.

Пунктами 6.4-6.6 договору встановлено, що замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 30% вартості ПКД на основі виставленого підрядником рахунку не пізніше 15 календарних днів з моменту підписання договору. Подальша оплата здійснюється шляхом оплати замовником 50% від ціни договору відповідно до підписаних актів протягом 30-ти календарних днів після їх підписання замовником і надання підрядником оригінала рахунку рахунка на оплату робіт. Остаточний розрахунок по залишку грошових коштів у розмірі 20% від ціни договору підрядник проводить з відстрочення сплати платежу на 60 календарних днів від дати підписання Актів виконаних проектно-вишукувальних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за актом № 4 від 27.06.2014 виконав та передав відповідачу проектну продукцію по договору № 10-03/2012 від 25.06.2012 на суму 1 671 529,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо перерахування авансового платежу, а також оплати вартості виконаних робіт по вказаному акту не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 671 529,00 грн.

04.09.2015 позивач з метою досудового врегулювання спору направив замовнику претензію № 1-8/1495 від 03.09.2015 з вимогою оплати 1 671 529,99 грн. заборгованості по договору № 10-03/12 від 25.06.2012, яка залишена останнім без реагування.

Отже, спір у справі виник внаслідок неналежного, на думку позивача, виконання відповідачем зобов'язання щодо сплати заборгованості за виконані роботи за договором.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як було встановлено судом, згідно з актом № 4 від 27.06.2014 здачі-приймання робіт позивачем виконано за договором роботи на загальну суму 1 671 529,99 грн. в т.ч. ПДВ та здано виконані роботи відповідачеві без зауважень; в матеріалах справи відсутні докази протилежного.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором щодо оплати здійснених позивачем робіт, то позовні вимоги про стягнення з нього грошових коштів в розмірі 1 671 529,99 грн. є правомірними.

Факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в сумі 1 671 529,99 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за виконані будівельні робот визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач належними засобами доказування не довів наявності підстав для звільнення його від обов'язку оплати вартості прийнятих робіт по договору на заявлену суму.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64,75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут ДніпроВНІПІенергопром» задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» (01034, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут ДніпроВНІПІенергопром» (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Барнаульська, буд. 2 «А», ) основну суму боргу у розмірі 1 671 529 (один мільйон шістсот сімдесят одна тисяча п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 25 072 (двадцять п'ять тисяч сімдесят дві) грн. 95 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення 18.01.2016