ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р.Справа № 915/1640/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів Л.О.Будішевської, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання Е.М.Вєлковій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк ОСОБА_2

на рішення господарського суду Миколаївської області від 21.10.2015р.

у справі № 915/1640/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛВІ-3"

про стягнення зайво сплаченої орендної плати за договором оренди від 11.06.2013р. у сумі 20 000,00 грн. та 415,88 грн.-3% річних,

встановив:

Публічне акціонерне товариство Європейський газовий банк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк ОСОБА_2 звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛВІ - 3 про стягнення зайво сплаченої орендної плати за договором оренди від 11.06.2013р. у сумі 20 000,00 грн. та 3% річних у сумі 415,88 грн. за неналежне виконання зобов'язань у зв'язку з достроковим розірванням договору оренди на підставі ст.ст.193,283,286 ГК України та 759, 763 ЦК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 21.10.2015р. у задоволені позову відмовлено з посиланням на те, що чинним законодавством України, а також умовами договору не передбачено обов'язку орендодавця повертати орендарю сплачену орендну плату за останній місяць оренди у випадку дострокового розірвання договору за згодою сторін та за умови наявності заборгованості з орендних платежів. Крім того, у позивача відсутні підстави стверджувати, що заявлені до стягнення кошти є зайво сплаченою орендною платою, оскільки позивач має заборгованість за орендними платежами.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не прийнято до уваги, що 17.11.14р. Постановою Правління Національного банку України №725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" відкликано банківську ліцензію ПАТ "Європейський газовий банк" та прийнято рішення про ліквідацію банку, у зв'язку з чим до правових відносин, які виникли між сторонами, слід застосовувати норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Одночасно скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке було задоволено апеляційною інстанцією. В подальшому позивач сплатив судовий збір за платіжним дорученням №1164 від 30.11.15р., яке було долучено до матеріалів справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Розгляд апеляційної скарги здійснювався за клопотанням скаржника в режимі відеоконференції на підставі ст.74-1 ГПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛВІ-3" (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (орендар) 11.06.2013 р. укладено договір оренди, відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець зобов'язався передати орендарю в строкове платне користування частину нежитлових приміщень промтоварного магазинувиставочного залу та відділення банку, а саме приміщення, позначені у технічному паспорті під №№2,3,4,5,6,7,8, загальною площею 138,2 кв.м., які знаходяться на першому поверсі громадського будинку літ.А-4 за адресою: м. Миколаїв, вул. Московська,13/2, а орендар зобовязався прийняти це майно, своєчасно оплачувати встановлену цим договором плату за оренду, виконувати інші зобовязання за цим договором (а.с.10-14).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендар за користування орендованим приміщенням сплачує орендну плату. Розмір орендної плати за період з дати підписання акту прийму-передачі до 31.07.2013р. становитиме 20000 грн., оплата здійснюється протягом 2-х банківських днів з дати підписання договору. Починаючи з серпня 2013р. щомісячна орендна плата становитиме 20 000 грн., яка вноситься на розрахунковий рахунок орендодавця до 10 числа поточного місяця.

Орендна плата за останній місяць оренди, а саме, за травень 2016 року у розмірі 20 000 грн. сплачується орендарем до 15.06.2013р. згідно рахунку-фактури.

Відповідно до п.3.5 договору орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності орендаря щомісячно до 10 числа за поточний місяць оренди, тобто сплата орендної плати за серпень 2013р. має відбутися до 10 серпня 2013р. так само і на наступні періоди має бути сплачена сума орендної плати згідно п.3.1 договору.

У разі прострочення сплати орендної плати та/або компенсації за комунальні послуги орендар зобов'язується сплатити пеню від суми, строк оплати якої порушений, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (п.4.3 договору).

Умовами п.5.2 договору передбачено, що договір може бути достроково розірваний за ініціативою орендодавця, якщо орендар прострочує орендну плату більше ніж за один місяць. При цьому, всі авансові платежі, здійснені орендарем, не повертаються і залишаються у орендодавця в якості компенсації.

Пунктом 5.4 договору сторони передбачили, що договір може бути достроково розірваний за ініціативою орендаря у випадках, зумовлених економічною неефективністю використання приміщення.

Згідно з п. 5.6 договору після припинення договору орендар зобовязується протягом 10 (десяти) календарних днів передати орендодавцеві орендоване майно в належному стані з урахуванням нормального зносу, а в разі дострокового розірвання Договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів. Про передачу приміщення складається акт прийому-передачі. Орендар, який затримав повернення майна орендодавцеві, несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Договір вступає в силу з дня його підписання і діє (35 місяців 20 днів) до 31 травня 2016 року (п.6.1 договору).

Позивач на виконання умов договору оренди перерахував 13.06.2013р. на рахунок відповідача кошти в сумі 20 000грн. за останній місяць оренди-травень 2016р., що підтверджується випискою по особовим рахункам (а.с.58).

Відповідно до акту приймання-передачі, підписаного сторонами 13.06.2013р. приміщення передано орендареві у тимчасове платне користування (а.с.23-24).

16.12.2014 року сторони уклали договір про розірвання договору оренди від 11.06.2013 року і підписали акт приймання-передачі приміщення, на підставі якого орендар повернув приміщення орендодавцю відповідно до умов договору оренди(а.с.25,26).

У зв'язку з тим, що договір оренди між сторонами розірваний достроково, позивач звернувся з позовом про стягнення орендної плати, сплаченої за останній місяць оренди приміщення, а саме травень 2016 року в сумі 20 000 грн. та 3 % річних у сумі 415, 88 грн. за неналежне виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

В силу ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України передбачені види забезпечення виконання зобов'язання. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Сторони, укладаючи договір оренди, погодили, що всі авансові платежі, здійснені орендарем, не повертаються і залишаються у орендодавця в якості компенсації у разі дострокового розірвання договору за ініціативою орендодавця, якщо орендар прострочує сплату орендної плати більше ніж за один місяць (п.5.2 договору).

Із розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що позивач має заборгованість по орендним платежам за період з червня 2013 року по грудень 2014 року в сумі 80 000 грн., а тому відсутні підстави вважати, що кошти сплачені за останній місяць оренди, у випадку дострокового розірвання договору є зайво сплаченою орендною платою.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, відсутність порушення відповідачем грошового зобов'язання перед позивачем, судом правомірно відмовлено останньому в частині задоволення позову про стягнення 3% річних.

Заперечення представника позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції стосовно того, що відповідно до ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборгованість АТ Європейський газовий банк по несплаченим платежам за оренду підлягає сплаті згідно черги та порядку задоволення вимог до банку, а також те, що вимоги ТОВ "АЛВІ-3" акцентовані та внесені до реєстру кредиторів банку, а тому позов слід задовольнити, апеляційна інстанція відхиляє, так як спірна сума була сплачена згідно із договором оренди і заборгованість з орендної плати виникла до прийняття НБУ Постанови №725 від 17.11.14р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк".

За таких обставин господарський суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, всебічно, повно та об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи, у зв'язку з чим рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

керуючись ст.ст. 99, 103,105 Господарського процесуального кодексу

України, суд

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 21.10.2015р.

у справі № 915/1640/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 21.01.16

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя В.Б. Туренко