РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/28955/15

За позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"
простягнення 10 603,55 грн.
Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивачаЄмельянова М.В. (за дов.)
Від відповідачаЛіповуз Д.І. (за дов.)

В судовому засіданні 18.01.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 10 603,55 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.12.2013 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (страховик за договором) та ОСОБА_3 (страхувальник за договором) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС №008594 (далі - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу марки Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1.

18.11.2014 в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 88Б, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_3 та транспортного засобу - Toyota, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 (водій ОСОБА_5).

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 31 593,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 495 від 17.02.2015 та №680 від 10.03.2015.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_4 у зв'язку зі здійсненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована, згідно полісу № АІ/0562491 уТоваристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант".

Ухвалою суду від 13.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28955/15, розгляд останньої призначено на 02.12.2015.

Ухвалою суду від 02.12.2015 розгляд справи відкладено на 23.12.2015.

23.12.2015 у судовому засіданні представниками сторін подано клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів, яке задоволено судом.

В судовому засіданні 23.12.2015 в порядку ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 18.01.2016.

Ухвалою від 23.12.2015 відповідно до положень ст. 69 ГПК України, продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

26.11.2015 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов страховий поліс АІ/0562491.

В судовому засіданні 18.01.2016 представник позивача подав заперечення на відзив, в яких він зазначив, що до нього перейшло право вимоги у розмірі виплаченого страхового відшкодування і що законодавством чітко передбачено підстави зменшення страхового відшкодування. Крім того, оскільки, від відповідача не з'явився експерт чи аварійний комісар для визначення розміру збитків, то позивач має право самостійно обрати аварійного комісара чи експерта та відшкодувати за рахунок винної у ДТП особи вартість проведеної оцінки (експертизи). Договором передбачено, що вартість експертизи входить до суми страхового відшкодування.

У відзиві на позов відповідач повідомив про часткову сплату страхового відшкодування у розмірі 19 989, 45 грн. за результатом розгляду заяви позивача №15/04/8.40/100-15. З посиланням на звіт ТОВ "Експертум-АВЕ" №ЦВ/14/1599 за ч. 17 ст. 9 ЗУ "Про страхування" відповідач зазначає, що ринкова вартість автомобіля Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1 склала 410 186, 20 грн., а страхова сума згідно договору страхування №АС008594 - 286100,00 грн., що дорівнює 70% ринкової вартості.

Як зазначає відповідач, розрахунок розміру страхового відшкодування повинен бути складений позивачем із застосуванням пропорційності відповідно до ЗУ "Про страхування", але позивачем порушено вимоги ЗУ "Про страхування" та висунуто вимоги, що завищені. Належний розмір страхового відшкодування, який повинен бути сплачений ТДВ "СК "Віді-Страхування" становить: 32 028,50 грн. (вартість ремонту згідно СТО) *70 % (пропорція) = 22 419,95 грн. Також договір страхування ТДВ "СК "Віді-Страхування" передбачає франшизу в розмірі - 1 430, 50 грн. та поліс страхування цивільно-правової відповідальності АІ/0562491 передбачає франшизу в розмірі 1 000,00 грн., тому сума яка була сплачена відповідачем складає 19 989, 45 грн. Тобто, відповідач належним чином виконав свій обов'язок.

Крім того, відповідач заперечив проти відшкодування вартості витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 645,00 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (страховик за договором) та ОСОБА_3 (страхувальник за договором) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС №008594 (далі - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу марки Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1.

18.11.2014 в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, 88Б, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_3 та транспортного засобу - Toyota Kamri, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 (водій ОСОБА_5). Довідка №946175 про ДТП є в матеріалах справи.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/20628/14-п від 26.12.2014, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рахунку-фактури №МСцЗУ-000974 від 26.11.2014 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Драйв Моторз" вартість відновлювального ремонту Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1 склала 32 028,50 грн. в т.ч. ПДВ 5338,08 грн.

Згідно квитанції №П1185030 від 26.11.2014 ОСОБА_3 здійснив попередню оплату за рахунком -фактурою №МСцЗУ-000974 від 26.11.2014 у розмірі 2 037, 96 грн.

Власник автомобіля Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1 звернувся до позивача з заявою вх.№3230.206.14.01 від 19.11.2014 про настання страхового випадку (дата повідомлення 18.11.2014) та заявою вх.№15/04/9-01/007715 від 15.01.2015 про виплату страхового відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Драйв Моторз"

На підставі страхового акта № КР-009327 від 11.02.2015, заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування, позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 28 560,04 грн. на рахунок СТО, вказаний страхувальником, що підтверджується платіжним дорученням № 680 від 10.03.2015, кошти у розмірі 3 032, 96 грн. на користь страхувальника, що складається із: 2 037, 96 грн. попередньої оплати згідно квитанції №П1185030 від 26.11.2014, 350,00 грн. послуг евакуатора згідно квитанції б/н б/д, 645,00 грн. за послуги з визначення вартості матеріального збитку згідно рахунку №11-019 від 26.11.2014.

Із постанови Малиновського районного суду м. Одеси №521/20628/14-п від 16.12.2014 вбачається, що транспортний засіб - Тойота д.н.з. НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_4

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем - Тойота д.н.з. НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Тойота д.н.з. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Альфа-Гарант" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0562491, який долучений відповідачем до відзиву від 23.12.2015.

Як вбачається з наданого відповідачем договору (полісом) № АІ/0562491 передбачено, що франшиза становить 1 000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

З наданої МТСБУ відповіді на ухвалу від 13.11.2015 № 910/28955/15 бачається, що полісом № АІ 0562491 передбачена франшиза у розмірі 510,00 грн., ліміт відповідальності по майну 50000,00 грн.

При врахуванні розміру франшизи за полісом № АІ/0562491, суд взяв до уваги надану копію останнього саме відповідачем, в якому зазначений розмір франшизи 1000 грн.

Розглянувши заяву позивача №15/04/8.04/100-15 від 19.03.2015, відповідач здійснив перерахування коштів на користь позивача у розмірі 19 989,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12185 від 26.05.2015 та вважає, що виконав свій обов'язок в повному обсязі.

При визначенні розміру страхового відшкодування - 19 989,45 грн., що підлягає відшкодуванню на користь позивача, відповідач виходив з наступного: 32 028,50 грн. (вартість ремонту згідно СТО) *70 % (пропорція) = 22 419,95 грн. - 1 430, 50 грн. франшизи за договором страхування - 1 000,00 грн. франшизи за полісом № АІ/0562491 = 19 989,45 грн.

Однак, з такими твердженнями відповідач суд не погоджується з огляду на наступне.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності зі ст. 993 Цивільного кодексу України і ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, що страхувальник (чи інша особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

За змістом ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 р. у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 р. у справі № 910/3023/13.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1, становить 32 028,50 грн., яка була виплачена позивачем за мінусом франшизи (1 430, 50 грн.), потерпілій особі (2 037,96 грн.) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок (СТО) (28560,04 грн.) на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 15.01.2015 та страхового акту №КР-009327 від 11.02.2015.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом АІ/0562491 розміри лімітів відповідальності та франшизи, встановлену судом вартість відновлювального ремонту, а також частку оплату суми страхового відшкодування, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 29 598,00 грн. (32 028, 50 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 1 430, 50 грн. (розмір франшизи за договором страхування) - 1000,00 грн. (розмір франшизи за полісом АІ/0562491).

Однак, відповідач сплатив страхове відшкодування лише у розмірі 19 989,45 грн., як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, тобто не доплачене страхове відшкодування на користь позивача становить 9 608, 55 грн. (29 598,00 грн. - 19 989,45 грн.), що підлягає стягненню з відповідача та є обґрунтованими з урахування вищенаведеного в сукупності.

Претензія №15/04/8.04/210-15 від 27.05.2015 про виплату страхового відшкодування у розмірі 11 603, 55 грн. залишена відповідачем без задоволення.

Щодо іншої частини коштів у розмірі 995,00 грн., які позивач заяви до відшкодування суд встановив наступне.

Платіжним дорученням №495 від 17.02.2015 позивач перерахував на користь страхувальника відшкодування у розмірі 3 032, 96 грн., до яких входять в тому числі і 995, 00 грн. витрат позивача на оплату визначення вартості матеріального збитку (645,00 грн.) та послуги з евакуації автомобіля Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1 (350,00 грн.).

На підтвердження понесення ОСОБА_3 витрат на суму 995,00 грн. позивач надав суду квитанцію ОСОБА_6 б/н б/д на суму 350,00 грн. (підстава: послуги евакуації ТЗ Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1), акт виконаних робіт від 19.11.2014 ФОП ОСОБА_6 на суму 350,00 грн., рахунок №11-019 від 26.11.2014 за послуги з визначення вартості матеріального збитку на суму 645,00 грн.

Заявлені до стягнення 995,00 грн. не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Слід зазначити, що у порядку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості експертизи у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду (лист Верховного суду України від 19.07.20.11 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування").

Випадки у яких підлягають відшкодування витрат з евакуації транспортного засобу визначені в статті 29 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме: …з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При дослідженні акту виконаних робіт від 19.11.2014, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_6 на замовлення ОСОБА_3 здійснив евакуацію автомобіля Honda Accord, д.р.н. НОМЕР_1 з вул. Космонавтів на вул. Щорса, однак з наданих матеріалів справи слідує, що вказані вулиці не відносяться до місця ДТП, місця проживання власника чи користувача, місця здійснення ремонту, тощо.

Належних доказів на підтвердження протилежного, позивач на вимогу суду не надав, тому підстав для задоволення вимог в частині стягнення 350,00 грн. немає, враховуючи їх недоведеність та не обґрунтованість, адже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, згідно ст. 33 ГПК України.

Позаяк, суд вказує, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 9 608, 55 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, код 32382598) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, будинок 56, код 35429675) страхове відшкодування у розмірі 9 608,55 грн. (дев'ять тисяч шістсот вісім гривень 55 коп.) та судовий збір - 1 103, 70 грн. (одна тисяча сто три гривні 70 коп.).

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.01.2016

Суддя І.В.Усатенко