ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.16р. Справа № 904/10030/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Схід-Капітал", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-Фієста", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 90 336 грн. 80 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 18.11.15р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Схід-Капітал" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-Фієста" заборгованість в розмірі 90 336 грн. 80 коп., з яких: 79 604 грн. 62 коп. - основний борг, 1 186 грн. 11 коп. - пеня, 7 960 грн. 46 коп. - штраф, 613 грн. 00 коп. - втрати від інфляцій, 972 грн. 61 коп. - 3% річних, відповідно умов договору підряду від 27.10.2014р. №1.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач явку свого повноважного представника у призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Відповідач надав відзив, у якому зазначив, що замовник не зміг своєчасно виконати свої зобовязання, у звязку з складною політико-економічною ситуацією, що опосередковано вплинула на господарську діяльність замовника і на виконання ним своїх грошових зобовязань у договірних відносинах. Просив вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідач, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-Фієста" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ТД Схід-Капітал (підрядник) укладено договір підряду № 1 (надалі-Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного ОСОБА_2 роботи по заміні та ремонту металоконструкцій пішохідного містка від будівлі ЕЦ ст. Розгрузочна (інв. № 01000146) (надалі - роботи), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки, передбачені даним ОСОБА_2 (п. п. 1.1, 1.2 ОСОБА_2).

Згідно до п. 3.1 ОСОБА_2 вартість робіт за ОСОБА_2 визначається на підставі договірної ціни (Додаток №1), що є невідємною частиною даного ОСОБА_2 та складає 99 960,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

За умовами п. 4.1 ОСОБА_2 оплата замовником виконаних робіт здійснюється протягом 32 календарних днів з дня підписання сторонами акта приймання виконаних робіт, на підставі наданих підрядником рахунків.

Оплата замовником виконаних підрядником робіт здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника (п. 4.2 ОСОБА_2).

На виконання умов ОСОБА_2 позивач виконав визначені ОСОБА_2 роботи, а відповідач прийняв виконані роботи, про що свідчить складений та підписаний сторонами акт прийому виконаних підрядних робіт за березень 2015р. від 18.03.2015р., згідно якого вартість робіт складає 79 604 грн. 62 коп., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та виставлений позивачем рахунок № 18/03 від 18.03.2015р. (а.с. 17-20, 21, 22).

Відповідач свої зобовязання по оплаті прийнятих робіт у визначений ОСОБА_2 строк не виконав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 79 604 грн. 62 коп.

За умовами п. 9.2 ОСОБА_2 у випадку порушення строку оплати виконаних робіт, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочки, а також сплачує штраф в розмірі 10% від суми несплати.

За розрахунком позивача сума нарахованої пені за період з 20.04.2015р. по 15.09.2015р. складає 1 186 грн. 11 коп., сума штрафу 7 960 грн. 46 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 613 грн. 00 коп. інфляційних втрат за період з травня по серпень 2015р. та 972 грн. 61 коп. 3% річних за період з 20.04.2015р. по 15.09.2015р.

Заборгованість відповідача підтверджується: ОСОБА_2 з додатками, актом прийому виконаних підрядних робіт, обґрунтованим розрахунком суми позовних вимог тощо.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за виконані роботи становить 79 604 грн. 62 коп. З урахуванням положень пункту 4.1 ОСОБА_2 строк оплати виконаних підрядних робіт є таким, що настав 20.04.2015р.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (надалі Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Про наведене зазначає й Вищий господарський суд України в п. 2.9 вказаної вище постанови пленуму від 17.12.13р. № 14, а саме: за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

При перевірці виконаного позивачем розрахунку пені судом встановлено, визначений сторонами в п. 9.2 ОСОБА_2 розмір пені не перевищує розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, а тому застосування визначеного умовами ОСОБА_2 розміру пені суд вважає правомірним.

Водночас, оскільки при проведенні розрахунку пені позивачем не враховані приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України та не враховано що останній день строку оплати вартості виконаних підрядних робіт припадає на вихідний (19.04.2015р.), згідно перерахунку, здійсненого господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня у загальному розмірі 1 178 грн. 15 коп. за період з 21.04.2015р. по 15.09.2015р.

За вказаних підстав підлягає перерахунку й нараховані позивачем 3% річних, розмір яких за розрахунком суду складає 968 грн. 34 коп. В решті позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних слід відмовити.

Разом з тим, перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та штрафу, порушень не встановлено

За умовами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені договором, майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати виконаних підрядних робіт, чим порушив умови укладеного із позивачем ОСОБА_2 та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 79 604 грн. 62 коп. основного боргу, 1 178 грн. 15 коп. пені, 7 960 грн. 46 коп. штрафу, 613 грн. 00 коп. інфляційних втрат, 968 грн. 34 коп. 3% річних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

Водночас, як встановлено господарським судом, при зверненні із даним позовом до суду позивачем не доплачено судовий збір на суму 137 грн. 05 коп.

За приписами п. 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду „Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України № 7 від 21.02.2013р. (зі змінами), якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої позовної заяви, суд, у залежності від конкретних обставин справи може, у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

За наведених підстав, сума недоплаченого судового збору підлягає стягненню з позивача у дохід Державного бюджету України.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-Фієста" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бірюзова, буд. 117, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Схід-Капітал" (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 50, ) 79 604 грн. 62 коп. (сімдесят девять тисяч шістсот чотири грн. 62 коп.) основного боргу, 1 178 грн. 15 коп. (одну тисячу сто сімдесят вісім грн.. 15 коп.) пені, 7 960 грн. 46 коп. (сім тисяч девятсот шістдесят грн.. 46 коп.) штрафу, 613 грн. 00 коп. (шістсот тринадцять грн.. 00 коп.) інфляційних втрат, 968 грн. 34 коп. (девятсот шістдесят вісім грн.. 34 коп.) 3% річних, 1 354 грн. 87 коп. (одну тисячу триста пятдесят чотири грн. 87 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Схід-Капітал" (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 50, ) в доход Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012) 137 грн. 05 коп. (сто тридцять сім грн. 05 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено - 18.01.16р.