ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 січня 2016 р. Справа № 902/1589/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засіданні ОСОБА_1,

позивача: ОСОБА_2, довіреність, паспорт серії НН 430769 виданий Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 17.11.1997р.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-агро-інвест" (вул. Залізнична, буд. 10, смт. Очеретине, Ясинуватський район, Донецька область, 86020; проспект Миру, буд. 233, м. Чернігів, 14000)

до: публічного акціонерного товариства "Благовіщенське" (вул. Пушкінська, буд. 13, офіс 2, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000)

про стягнення 90904 грн,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета-агро-інвест" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до публічного акціонерного товариства "Благовіщенське" про стягнення 90904 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.12.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/1589/15 з призначенням її до розгляду.

24.12.2015р. ухвалою суду слухання справи відкладено до 14.01.2016р. через неявку в судове засідання представника відповідача та не подання ним витребуваних судом доказів.

В ході розгляду справи по суті представник позивача (ОСОБА_2В.) позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Натомість, представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, не зважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином ухвалою суду від 24.12.2015р., яка надсилалась йому рекомендованою кореспонденцією за адресою, яка відповідає тій, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відтак його процесуальна позиція щодо заявленого позову суду невідома.

Статтею 64 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований за адресою, яка відповідає тій адресі, за якою надсилалась останньому ухвали від 09.12.2015р. та 24.12.2015р. Поряд з цим, направлена судом на адресу відповідача ухвала від 09.12.2015р. повернута поштовими відділеннями з відміткою такого підприємства немає, ухвала від 24.12.2015р. підприємством звязку не повернута, відносно чого суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п.3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, слід відмітити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого не є відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Натомість, згідно із абз. 1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, враховуючи, що направлення кореспонденції здійснювалося за адресою відповідача, яка визначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і наявних у матеріалах справи документах, приймаючи до уваги положення ст.64 Господарського процесуального кодексу України та п.3.9.1 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України, суд дійшов висновку про належне повідомлення ПАТ «Благовіщенське» про дату, час і місце розгляду справи.

Відтак, з огляду на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи та зважаючи на достатність наявних у справі доказів для об'єктивного прийняття рішення, суд дійшов висновку розглядати справу за його відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

08.11.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Благовіщенське" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Бета-агро-інвест" (позивач, виконавець) укладено договір про надання послуг №08/11/13 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобовязується надати комплексні послуги по обмолоту кукурудзи (послуги) на полях замовника, а замовник зобовязується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість виконавцю, згідно умовами договору.

Згідно із п. 2.1.1 Договору виконавець зобовязується надати послуги на умовах, в обємах та в терміни, що узгоджуються сторонами.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору замовник зобовязується протягом 3-ох банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт та виставлення рахунку за фактично надані послуги оплатити виконавцю їх вартість за договором. Рахунки виставляються кожні 7 (сім) днів.

Відповідно до п.п. 4.1-4.3 Договору надання виконавцем послуг згідно договору фіксується сторонами в акті прийому-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та являються підставою для проведення розрахунків між сторонами. Замовник проводить оплату наданих послуг з розрахунку 320 грн за кожний обмолочений гектар кукурудзи. Загальна сума договору орієнтовно становить 160000 грн і визначається з врахуванням вартості наданих послуг за 1 (один) гектар фактично обмолоченої площі виконавцем, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі наданих послуг.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором (п. 9.4 Договору).

На виконання умов Договору позивач надав ТОВ «Благовіщенське» послуги зі збирання кукурудзи на суму 112640 грн, що підтверджується скріпленими підписами та печатками сторін актами надання послуг: №1862 від 09.12.2013р. на суму 65920 грн, №1796 від 26.11.2013р. на суму 42240 грн та №1837 від 28.11.2013р. на суму 4480 грн.

ТОВ «Благовіщенське» свої договірні зобовязання стосовно вчасного та повного розрахунку за надані послуги виконало частково, за надані послуги розрахувалося лише в сумі 30000 грн. Таким чином, у нього виникла перед позивачем заборгованість по оплаті наданих послуг у сумі 82640 грн.

Поряд з цим, зі змісту відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що юридичну особу ТОВ «Благовіщенське» припинено на підставі рішення засновників з 12.02.2015р. При цьому правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Благовіщенське» () визначено публічне акціонерне товариство «Благовіщенське» (). Таким чином, юридична особа ТОВ «Благовіщенське» була припинена внаслідок реорганізації, шляхом зміни організаційно-правової форми підприємства та перетворення у ПАТ «Благовіщенське».

За приписами ч. 1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Згідно із ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Відповідно до ст.108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Приписами ч. 2 ст. 107 ЦК України визначено, що після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

З аналізу положень Цивільного кодексу України, що регулюють реорганізацію юридичної особи, вбачається, що об"єм прав та обов"язків, які переходять від юридичної особи, що реорганізовується, залежить від виду реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення, тощо). І в даному випадку, що стосується реорганізації шляхом перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи. Зазначене випливає зі змісту ст. 108 ЦК України.

Таким чином, з огляду на вказане, до публічного акціонерного товариства «Благовіщенське» перейшли усі права та обовязки юридичної особи ТОВ «Благовіщенське», в тому числі й обовязки за договором №08/11/13 від 08.11.2013р. щодо оплати наданих товариством з обмеженою відповідальністю "Бета-агро-інвест" послуг зі збирання кукурудзи в сумі 82640 грн.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку не виконано обовязку щодо оплати послуг зі збирання кукурудзи, який перейшов до нього внаслідок реорганізації ТОВ «Благовіщенське», позивач звернувся до суду для захисту порушеного права з метою виконання вказаного обов"язку в примусовому порядку.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 82640 грн заборгованості за надані послуги правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8264 грн штрафу в результаті чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В силу ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 ГК України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору у разі прострочення замовником платежів у строк більш ніж на 30 календарних днів, замовник додатково сплачує виконавцю штраф в розмірі 10% від суми невиконаних фінансових зобовязань.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення штрафу є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного Договору та вимогам чинного законодавства України.

Перевіркою правильності розрахунку штрафу, судом не виявлено помилок, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі у заявленому позивачем розмірі.

Як визначає ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом ст. 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Бета-агро-інвест» про стягнення заборгованості за наданні послуги обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а відтак підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, ст.ст. 82, 83, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Благовіщенське" (вул. Пушкінська, буд. 13, офіс 2, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-агро-інвест" (вул. Залізнична, буд. 10, смт. Очеретине, Ясинуватський район, Донецька область, 86020; проспект Миру, буд. 233, м. Чернігів, 14000, ) 82640 грн основного боргу, 8264 грн штрафу та 1364 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 19 січня 2016 р.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Пушкінська, буд. 13, офіс 2, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000)