донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

11.01.2016 справа №913/725/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4, за довіреністю; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
на рішення господарського судуЛуганської області
від02.11.2015 р. (підписано 05.11.2015 р.)
у справі№ 913/725/15 (суддя Лісовицький Є.А.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
до Приватного підприємства "Сєвєродонецькенергосервіс", м. Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення 1 460 832,72 грн.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ (далі - Позивач) із позовом до Приватного підприємства "Сєвєродонецькенергосервіс", м. Сєвєродонецьк, Луганська область (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості за договором №152/1 від 19.11.2010р. про постачання електричної енергії в розмірі 1 426 025,69грн., з яких: 1 120 130,29 грн. заборгованість по оплаті за спожиту активну електроенергію; 6 678,79 грн. заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії; 184 483,42 грн. пеня за прострочення термінів оплати; 105 420,01 грн. інфляційні; 9 313,18 грн. 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивачем у суді першої інстанції в порядку ст. 22 ГПК України було збільшено розмір позовних вимог в частині заборгованості по оплаті за перетікання реактивної електроенергії. Остаточно позивач просив стягнути 1 460 832,72 грн., з яких: 1 120 130,29 грн. заборгованість по оплаті за спожиту активну електроенергію; 41 485,82 грн. заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії; 184 483,42 грн. пеня за прострочення термінів оплати; 105 420,01 грн. інфляційні; 9 313,18 грн. 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення. Зазначені вимоги розглянуті господарським судом.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.11.2015 року провадження у справі в частині стягнення 1 429 880,42грн. припинено за відсутністю предмету спору, в решті позовних вимог відмовлено, судові витрати покладено на відповідача.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судом вимог Закону України "Про електроенергетику", ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст.ст. 601, 602 ЦК України та ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки вимоги про сплату вартості спожитої активної електричної енергії і вимоги про сплату заборгованості по оплаті послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання не є зустрічними однорідними вимогами.

Також скаржник посилається на те, що п. 4.4.1 договору сторони передбачили інший період нарахування пені, ніж встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Розпорядженням голови Донецького апеляційного господарського суду від 28.12.2015р. змінено склад судової колегії, суддю Колядко Т.М. було змінено на суддю Бойченка К.І.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, надавши пояснення аналогійні, викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідач до судового засідання не з'явився та надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, яке судовою колегією задоволено.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2010р. між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії № 152/1(далі Договір), відповідно до п. 1 якого, позивач постачає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електричних установок відповідача з загальною дозволеною потужністю 1138,8 кВт, величини якої по кожному об'єкту зазначені у додатку до Договору "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача", а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємною частиною.

За змістом п. 4.4.1 Договору, у разі порушення відповідачем строку розрахунку за активну електроенергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електроенергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, за не обліковану електричну енергію та на відшкодування збитків відповідачу нараховується пеня за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 7.9 Договору, розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються відповідачем у порядку, передбаченому Додатком "Порядок розрахунків" (далі Додаток).

За змістом п.п. 5, 6 Додатку, оплата за активну електроенергію, додатково заявлені в п. 5.5 Договору обсяги активної електроенергії, не обліковану електроенергію, плата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності здійснюється відповідачем на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання позивача.

Оплата за перетікання реактивної електричної енергії, сум на відшкодування збитків, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення термінів розрахунків, інші платежі здійснюються відповідачем на поточний рахунок позивача.

Порядок розподілу видів оплати між поточним рахунком зі спеціальним режимом використання та іншими поточними рахунками може змінюватися згідно з постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України, на підставі яких сторони вносять відповідні зміни до Договору.

Відповідно до п. 9 Додатку, остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електричної енергії; оплату сум відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків відповідач здійснює на підставі наданих позивачем рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки позивача.

Позивач вимагає стягнути з відповідача вартість активної електричної енергії, спожитої останнім в період з січня по липень 2015 року на загальну суму 1 120 130,29 грн. (з урахуванням попередніх переплат) за рахунками: № 152/1/1/1 від 20.01.2015р. (був частково оплачений відповідачем на суму 1 000,00грн.), № 152/1/2/1 від 23.02.2015р., № 152/1/3/1 від 24.03.2015р., № 152/1/4/1 від 21.04.2015р., № 152/1/5/1 від 21.05.2015 р., № 152/1/6/1 від 23.06.2015р. та № 152/1/7/1 від 20.07.2015р. (а.с. 18, 21, 24, 28, 31, 34, 37) та заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії за період січень липень 2015 року на загальну суму 41 485,82 грн. за рахунками: № 152/1/1/3 від 20.01.2015р., № 152/1/2/3 від 23.02.2015р., № 152/1/3/3 від 24.03.2015р., № 152/1/4/3 від 21.04.2015р., № 152/1/5/3 від 21.05.2015р., №152/1/6/3 від 23.06.2015р. та № 152/1/7/3 від 20.07.2015р. (а.с. 19, 22, 25, 29, 32, 35, 38).

Через те, що відповідач в повному обсязі за спожиту активну електроенергію не розрахувався, рахунки за перетікання реактивної енергії також сплачені не були, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1 120 130,29грн. за спожиту активну електроенергію та за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 41 485,82 грн.

Внаслідок невиконання відповідачем договірних обовязків щодо оплати вищевказаних рахунків та порушення термінів оплати, на підставі п. 4.4.1 Договору, позивачем нараховані та заявлені до стягнення за період з 28.01.2015р. по 15.08.2015р.: пеня в розмірі 184 483,42 грн., 3% річних в розмірі 9 313,18 грн. та інфляційні в розмірі 105 420,01 грн.

Факт наявності вищенаведеної заборгованості, її розмір та період прострочення оплати підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Крім того, рішеннями господарського суду Луганської області від 29.04.2013 р. у справі № 913/713/13-г, від 09.06.2015р. у справі № 922/2391/15 та від 21.09.2015р. у справі № 913/562/15 встановлено, що у позивача перед відповідачем також утворилась заборгованість за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 3С від 05.11.2010р. на загальну суму 1 589 841,08 грн.

Відповідач, посилаючись на вищевказані рішення господарського суду Луганської області, якими встановлено факт наявності зустрічного зобовязання, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції звернувся до суду із заявою про припинення провадження у справі через припинення спірного зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Свою заяву відповідач мотивував тим, що вищезазначені судові рішення ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" добровільно не виконало, а оскільки останнє зареєстроване за адресою: 91021, м. Луганськ, кв-л. Гайового, буд. 35-а, на території, де органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції вищезазначені судові рішення до теперішнього часу неможливо виконати в примусовому порядку.

За таких обставин відповідач, 02.10.2015р. звернувся до позивача із заявою про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, якою заявив про припинення зобов'язання щодо сплати боргу перед позивачем в сумі 1 489 875,34грн. за Договором № 152/1 від 19.11.2010р. шляхом зарахування боргу ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" перед ПП "Сєвєродонецькенергосервіс" за Договором № 3С від 05.11.2010р. в частині 1 489 875,34 грн. (із загальної суми боргу 1 589 841,08 грн.).

Отже позивач стверджує, що в порядку ст. 601 ЦК України, ст.ст. 202, 203 ГК України на підставі заяви б/н від 02.10.2015р. (а.с. 118) ним здійснений залік зустрічних однорідних вимог на загальну суму 1 489 875,34 грн.

Судом першої інстанції зазначене зарахування визнано таким, що відбулося правомірно, але на суму 1 460 832,72 грн., тобто за винятком суми відшкодування судового збору в розмірі 29 042,62 грн., оскільки на момент звернення відповідача із заявою від 02.10.2015р. судові витрати по даній не були розподілені.

За приписами ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України, а також ст. 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Разом з тим, не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом (п. 5 ч. 1 ст. 602 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 151 Закону України "Про електроенергетику", для проведення розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричної енергії України та спожиту електричну енергію енергопостачальники, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, їх відокремлені підрозділи та оптовий постачальник електричної енергії відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. У разі перерахування споживачами коштів за електричну енергію на інші рахунки отримувачі повинні повернути ці кошти за заявою споживача або за власною ініціативою в триденний термін з моменту їх отримання. У разі неповернення споживачу у цей термін коштів, сплачених на інші, не на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають вилученню до Державного бюджету України як санкція за вчинене правопорушення і не зараховуються як оплата електричної енергії. Зарахування коштів до Державного бюджету України не звільняє їх отримувача від повернення цих коштів споживачу електричної енергії.

На поточні рахунки із спеціальним режимом використання не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями учасників оптового ринку електричної енергії.

Операції на поточних рахунках із спеціальним режимом використання не підлягають призупиненню.

Згідно норм ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Оскільки вимоги вищенаведених норм Закону України "Про електроенергетику" прямо забороняють проведення розрахунків за спожиту електричну енергію в інший спосіб, ніж шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника, вимоги позивача про оплату заборгованості за спожиту відповідачем активну електричну енергію в сумі 1 120 130,29 грн. не можуть бути зараховані у якості зустрічних однорідних вимог за заявою відповідача від 02.10.2015р на підставі ст.ст. 601,602 ЦК України, залік в цій частині не відбувся, таке зобовязання не є припиненим.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку щодо припинення зобовязання відповідача по оплаті спожитої активної електричної енергії шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, помилково залишив поза увагою наявність законодавчої заборони на проведення такого зарахування, чим порушив вищенаведені норми матеріального права.

В цій частині рішення суду підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 104 ГПК України, а вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 1 120 130,29 грн. підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимоги позивача до відповідача про внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 41 485,82 грн., а також суми пені за порушення термінів оплати за період з 28.01.2015р. по 15.08.2015р на підставі п. 4.4.1 Договору, 3% річних та інфляційних, які є предметом зарахування у якості зустрічних однорідних вимог за заявою відповідача від 02.10.2015 року, не підпадають під заборону вищенаведених норм Закону України "Про електроенергетику", оскільки ці суми мають бути внесені на звичайні поточні рахунки позивача, а не на рахунки зі спеціальним режимом використання.

Отже судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо припинення зобовязання відповідача в частині стягнення з відповідача на користь позивача плати за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 41 485,82 грн., пені в розмірі 153 524,12 грн., 3% річних в розмірі 9 313,18 грн. та інфляційних в розмірі 105 420,01 грн., через проведення зарахування зустрічних позовних вимог за заявою від 02.10.2015р.

В цій частині суд першої інстанції вірно припинив провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, через відсутність предмету спору, у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 30 952,30 грн. на підставі положень ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки зі змісту п. 4.4.1 Договору не вбачається встановлення сторонами іншого періоду нарахування пені, ніж зазначено в цій нормі закону. Посилання в спірному пункті про нарахування пені за кожен день прострочення платежу розцінюється судовою колегією як встановлення алгоритму нарахування пені, а не зазначення періоду її нарахування.

В цій частині судова колегія також вважає висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують.

За таких підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині припинення провадження у справі про стягнення заборгованості в розмірі 1 120 130,29 грн., на підставі п. 4 ч .1 ст. 104 ГПК України, через порушення норм матеріального права.

В цій частині слід прийняти нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за спожиту активну електроенергію в сумі 1 120 130,29 грн. задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за спожиту активну електричну енергію за Договором №152/1 від 19.11.2010р. про постачання електричної енергії в розмірі 1 120 130,29 грн.

В іншій частині рішення суду є законним та обґрунтованим, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на сторони пропорційно задоволених вимог, у звязку з чим з урахуванням фактично понесених судових витрат з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги слід стягнути судовий збір у сумі 24 496,08 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ задовольнити частково.

Рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2015 р. у справі № 913/725/15 скасувати в частині припинення провадження у справі про стягнення з Приватного підприємства "Сєвєродонецькенергосервіс", м. Сєвєродонецьк, Луганська область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ заборгованості по оплаті за спожиту активну електричну енергію за Договором №152/1 від 19.11.2010р. про постачання електричної енергії в розмірі 1 120 130,29 грн.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ до Приватного підприємства "Сєвєродонецькенергосервіс", м. Сєвєродонецьк, Луганська область про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту активну електричну енергію за Договором №152/1 від 19.11.2010р. про постачання електричної енергії в розмірі 1 120 130,29 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Сєвєродонецькенергосервіс", (ідентифікаційний код 35549096, адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 33) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" (ідентифікаційний код 31443937, адреса: 91021, м.Луганськ, квартал Гайового, буд. 35-А, фактичне місцезнаходження 92702, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Горького, буд. 123) на п/р зі спеціальним режимом використання № 60 філія ЛОД ВАТ "Державний Ощадний банк України", МФО 304665, заборгованість по оплаті за спожиту активну електричну енергію за Договором №152/1 від 19.11.2010р. про постачання електричної енергії в розмірі 1 120 130,29 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2015 р. у справі № 913/725/15 залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства "Сєвєродонецькенергосервіс", (ідентифікаційний код 35549096, адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 33) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" (ідентифікаційний код 31443937, адреса: 91021, м.Луганськ, квартал Гайового, буд. 35-А, фактичне місцезнаходження 92702, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Горького, буд. 123) на п/р № 6 в АТ "Райффайзен Банк "Аваль", МФО 380805, 24 496,08 грн. - судового збору.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС