номер провадження справи 3/148/15-19/149/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 Справа № 908/5428/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Б. Хмельницького, 3)

до Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11)

про стягнення 44 860,81 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № б/н від 08.05.15.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 18-164 від 30.12.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 21.10.15. звернувся Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про стягнення 44 860,81 грн. заборгованості за Договором поставки № 79 від 05.01.15., з яких: 41011,05 грн. суми основного боргу, 2611,64 грн. пені, 943,25 грн. втрат від інфляції, 294,87 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України не виконав свої зобовязання перед позивачем по сплаті поставленого товару, внаслідок чого у Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.10.15. порушено провадження у справі № 908/5428/15, розгляд справи призначено на 18.11.15. о 12-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.11.15. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 02.12.15. о 10-00.

27.11.15. від відповідача до Господарського суду Запорізької області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» проти позову заперечує та зазначає, що момент для оплати грошових коштів для відповідача не настав, оскільки позивачем не виконано п. 4.1.2 Договору, а саме, у позивача відсутні докази надання або направлення рахунків відповідачу за Договором.

Повідомленням від 08.12.15. сторін повідомлено про неможливість проведення судового засідання, призначеного на 02.12.15. о 10-00, в звязку з перебуванням судді Соловйова В.М. на лікарняному, розгляд справи призначено на 14.12.15. о 11-30.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням ОСОБА_3 суддів України № 30 від 26.11.10., враховуючи перебування судді Соловйова В.М. на лікарняному, справу № 908/5428/15 передано на розгляд судді Давиденко І.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.12.15. суддею Давиденко І.В. прийнято справу № 908/5428/15 до свого провадження, справі присвоєно номер провадження 3/148/15-19/149/15, судове засідання призначено на 23.12.15. о 10-30.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.12.15. на підставі ст. 89 Господарського процесуального кодексу України виправлено описку щодо назви відповідача.

Від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду 14.12.15. на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» 46842,84 грн. заборгованості, з яких: 41011,05 грн. суми основного боргу, 3588,06 грн. пені, 1763,47 грн. втрат від інфляції, 480,26 грн. 3% річних, дана заява була прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.12.15. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 14.01.16. о 12-00.

Від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду 11.01.16. на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» 46842,84 грн. заборгованості, з яких: 41011,05 грн. суми основного боргу, 3588,06 грн. пені, 1763,47 грн. втрат від інфляції, 480,26 грн. 3% річних.

Вказана вище заява відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та прийнята судом до розгляду. Судом розглядаються збільшені позовні вимоги.

Також 11.01.16. від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду надійшли письмові заперечення на відзив на позовну заяву, відповідно до яких зазначено, що відповідачем підписані видаткові накладні та прийнято товар, а неотримання відповідачем рахунку не унеможливлює виконання відповідачем обовязку щодо оплати отриманого товару.

Представник позивача в судовому засіданні 14.01.16. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.01.16. заперечив проти задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН».

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/5428/15.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

05.01.15. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (далі Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (далі Покупець) укладено Договір № 79 (далі Договір).

У відповідності до умов Договору, Постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (далі Товар), в асортименті та за цінами, вказавши у Додатку (специфікації) та додаткових угодах до даного договору, які є невідємною частиною, а Покупець зобовязується прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Приписами п. 2.2 Договору зазначено, що у додатку (специфікації) та додаткових угодах до Договору зазначаються також такі відомості, зокрема, повне найменування товару, загальна кількість товару, кількість кожного найменування товару, ціна кожного найменування товару тощо.

Додатком № 1 від 05.01.15. до Договору, що є специфікацією № 1 та Додаткової угодою № 1 від 01.04.15. сторонами визначено найменування, кількість, ціну товару, який Постачальник зобовязується передати Покупцю.

Позивач посилається на те, що ним у відповідності до умов Договору було передано відповідачу товар на загальну суму 41011,05 грн., що підтверджується двосторонньо підписаними видатковими накладними: № 285 від 17.03.15. на суму 2766,76 грн.; № 565 від 18.05.15. на суму 12775,57 грн.; № 829 від 30.06.15. на суму 25468,72 грн.

Товар був прийнятий відповідачем без зауважень та заперечень, але Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів», в свою чергу, належним чином свої зобовязання в частині оплати вартості товару не виконало, чим порушило умови Договору та вимоги чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-претензію № 1908/05 від 19.08.15., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» зазначило про наявність заборгованості Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» перед позивачем та про необхідність оплати вказаної вище заборгованості до 14.08.15.

Також позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-претензію № 0510/15 від 05.10.15., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» зазначило про наявність заборгованості Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» перед позивачем та про необхідність оплати вказаної вище заборгованості до 12.10.15.

Відповідь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на вказані вище листи-претензії та докази оплати заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач заборгованість за поставлену продукцію не оплатив, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства України, в звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на день звернення позивача до суду з даним позовом склала 41011,05 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 4.2.1 Договору встановлено, що Покупець зобовязаний своєчасно здійснити оплату за поставлений товар в терміни, зазначені в специфікаціях або додаткових угодах, які є невідємною частиною цього договору.

Пунктом 5.6 Договору передбачено, що порядок оплати та форма розрахунків вказуються сторонами в додатках (специфікаціях) до цього Договору.

Відповідно до п. 4.1.2 Договору в редакції Додатку № 1 від 05.01.15., Додаткової угоди № 1 від 01.04.15. до Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату за фактичну кількість поставленого товару з відстрочкою 45 календарних днів.

Судом встановлено, що свої зобовязання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, позивач передав у власність відповідачу продукцію на загальну суму 41011,05 грн., що підтверджується двосторонньо підписаними видатковими накладними: № 285 від 17.03.15. на суму 2766,76 грн.; № 565 від 18.05.15. на суму 12775,57 грн.; № 829 від 30.06.15. на суму 25468,72 грн. без зауважень та заперечень з боку обох сторін.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем вартість поставленої продукції належним чином та в повному обсязі оплачена не була.

Що стосується заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, про те, що момент сплати грошових коштів за поставлений товар не настав, в звязку з невиконанням позивачем п. 4.1.2 Договору, а саме, в звязку з відсутністю доказів надання або направлення рахунків відповідачу за Договором, суд зазначає наступне:

Пунктом 3.4.1 Договору встановлено, що разом з поставкою товару Постачальник зобовязується надати Покупцю оригінали документів, зокрема, рахунок-фактуру, видаткову накладну на відпуск товару, акт приймання-передачі товару (за згодою сторін).

Розділ 6 Договору передбачає, що приймання товару по кількості та по фактичній якості здійснюються у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.65. № П-6 та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.66. № П-7 (п.п. 6.2, 6.3 Договору).

Приписами п. 12 «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 15.06.65. № П-6, встановлено, що приймання продукції за кількістю здійснюється по транспортним та товаросупровідним документам (рахунку-фактурі, специфікації, опису, пакувальним ярликам тощо) відправника (виробника). Відсутність вказаних документів або деяких із них не зупиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документі відсутні.

Положеннями п. 14 «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості» № П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 25.04.66., визначено, що приймання продукції по якості і комплектності здійснюється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними та особовими умовами поставки, іншими обовязковими для сторін правилами, а також по товаросупровідним документам, що засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і т.ін.). Відсутність вказаних супровідних документів або деяких з них не зупиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті зазначається, які документи відсутні.

Судом встановлено, що при прийнятті товару відповідачем не складались акти про відсутність будь-яких товаросупровідних документів. Будь-які претензії щодо непередання супроводжуючих документів на отриманий товар Покупець позивачу не заявляв. Строк для передання неотриманих документів, відповідно до вимог ст. 666 Цивільного кодексу України не встановлював.

Слід зазначити, що в матеріалах справи містяться підписані з боку відповідача видаткові накладні, що підтверджують отримання товару відповідачем без зауважень, а відповідно до п. 3.4.1 Договору вбачається, що разом з поставкою товару Продавець надає Покупцю оригінали документів, зокрема, рахунок та накладну на відпуск товару. Таким чином, з викладеного вище вбачається, що відповідачем прийнято товар без зауважень та без вказання про відсутність рахунку.

Також відповідач не надав доказів звернення до позивача про неотримання ним документів, передбачених Договором.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручі до уваги прийняття відповідачем без зауважень товару, суд дійшов до висновку про передачу Продавцем Покупцю товару належним чином, з переданням необхідних документів, у відповідності до умов Договору.

Згідно з п. 12.1 Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.15., але не раніше повного виконання зобовязань обома сторонами.

Таким чином, з наведеного вбачається, що Договір, на час виконання зобовязань був діючим.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов Договору, оплату за отриманий товар у встановлений Договором строк, у повному обсязі не здійснив, в звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 41011,05 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з наведеного вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов Договору становить 41011,05 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню повністю.

В звязку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 584,75 грн. 3 % річних та 2050,55 грн. збитків від інфляції.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 584,63 грн. 3 % річних (за обґрунтованим розрахунком суду) та 2050,55 грн. збитків від інфляції (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Також, позивач на підставі п. 10.6 Договору просить суд стягнути з відповідача 4294,95 грн. пені.

Пунктом. 10.6 Договору сторони передбачили, що в разі порушення термінів оплати за поставлений Товар, згідно даного Договору більше 10-ти календарних днів Покупець сплачує Постачальнику пеню згідно діючого законодавства України від суми не сплаченого товару за кожний день прострочення, починаючи з 11 календарного дня прострочення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, в звязку з помилкою позивача в розрахунку суми пені, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 4257,40 грн. (за обґрунтованим розрахунком суду).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРЛАЙН» (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Б. Хмельницького, 3, ) 41011 (сорок одну тисячу одинадцять) грн. 05 коп. основного боргу, 4257 (чотири тисячі двісті пятдесят сім) грн. 40 коп. пені, 2050 (дві тисячі пятдесят) грн. 55 коп. збитків від інфляції, 584 (пятсот вісімдесят чотири) грн. 63 коп. 3 % річних, 1217 (одну тисячу двісті сімнадцять) грн. 04 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.01.16.

Суддя І.В. Давиденко