ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.01.2016 Справа № 905/2456/15

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк,

про стягнення 211 778,42 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 - за дов., ОСОБА_2 - за дов.

відповідача: не зяв.

Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс» звернулось до господарського суду з позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення збитків у сумі 211 778,42 грн.

Позивачем в судовому засіданні, яке відбулось 16.12.2015р., до початку розгляду справи по суті, заявлено про зміну предмету позову. Відповідно до заяви, товариство наполягає на відновленні на особовому рахунку ПрАТ «Укренерготранс» неправомірно списаних грошових коштів у сумі 211 778,42 грн..Підстави позову залишились без змін.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що списання залізницею з особового рахунку ПрАТ «Укренерготранс» по ДП «Донецька залізниця» №9100478 збору за зберігання вагонів на коліях загального користування, плати за користування вагонами за їх простій на коліях станції Демурине ДП «Донецька залізниця» за накопичувальною карткою № 29090023 від 29.09.2014 р. на загальну суму 211 778,42 грн. (з ПДВ) було здійснено неправомірно, зокрема з порушенням умов укладеного :між сторонами договору № Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, Правил розрахунків за перевезення вантажів і Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідач відзив на позов зі зміненим предметом не надав, у судове засідання на виклик два останні рази не зявився, твердження позивача, викладені в позовній заяві і заявлені під час розгляду справи не підтвердив і не спростував, у звязку з чим господарським судом справа на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

29 липня 2010 року між Приватним акціонерним товариством «Укренерготранс» та Державним підприємством «Донецька залізниця» був укладений договір № Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Цим договором регламентується проведення позивачем розрахунків з залізницею за надані останнім послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів та інші послуги, надані залізницею. Згідно договору позивачеві, як експедитору, для проведення розрахунків і обліку сплачених сум були відкриті особові рахунки по ДП «Донецька залізниця» з присвоєнням відповідних кодів платника (№9100478 та №9101601).

Приписами п. 2.2.5 договору № Е-0500447 визначений обов'язок ПрАТ «Укренерготранс» щодо зарахування на відповідний рахунок залізниці певних сум попередньої оплати, розмір та періодичність внесення якої визначається власне ПрАТ «Укренерготранс», виходячи з очікуваного обсягу перевезень вантажів та інших послуг (п.3.1.). одержані кошти ДП «Донецька залізниця» зараховує на особовий рахунок ПрАТ «Укренерготранс» та у міру виконання перевезень і надання послуг - відповідно відображає у цьому особовому рахунку.

Згідно приписів п. 4.1. договору № Е-0500447 у разі виявлення неправильного відображення в особовому рахунку ПрАТ «Укренерготранс» використання коштів ДП «Донецька залізниця» вносить відповідні зміні у ньому. За п. 6.1. договору № Е-0500447 усі спірні питання з виконання умов цього договору вирішуються його сторонами у претензійно-позовному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено рішенням господарського суду Запорізької області від 09.06.2015р. і постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. у справі №908/1964/15-г, залишеними без змін постановою Вищого господарського суду України від 11 листопада 2015 року, у якій ДП «Донецька залізниця» була відповідачем, а ПрАТ «Укренерготранс» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (не є стороною по даній справі) « 22.07.2014 р. зі станції відправлення Бучач Львівської залізниці на станцію Комунарськ Донецької залізниці за залізничною накладною № 38091500 одержувачу: ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» був направлений вантаж: доломіт сирий металургійний, згідно з відомістю вагонів у шести вагонах: №№ 52728854, 53549077, 53517934, 53585691, 52749330, 52728284. Платником згідно з даною залізничною накладною визначено ПрАТ «Укренерготранс».

Організація перевезення зазначеного вантажу одержувачу - ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» відбувалася на підставі договору № 01.10.2/23-062/1300 від 01.12.2010 р., укладеного між ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» (клієнт за договором) та ПрАТ «Укренерготранс» (експедитор).

Перевезення вантажу, яке відбулося згідно з залізничною накладною № 38091500, було організовано ПрАТ «Укренерготранс» на підставі листа ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» вих. № 062/7а-540 від 09.07.2014 р.

У зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей України та пошкодженням залізничної інфраструктури, з 28.07.2014 року і до відміни Укрзалізницею введено конвенційну заборону (розпорядження №ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року) на навантаження (відправлення) всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій Донецької залізниці».

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України «обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Ці обставини призвели до того, що 6 завантажених вагонів, які прямували зі ст. Бучач призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», відповідно до конвенційної заборони №ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 р. були зупинені залізницею на шляху слідування по ст. Демурине ДП „Донецька залізниця, що у свою чергу змусило ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» здійснити перенаправлення вищезазначених вагонів на нову станцію призначення - ст. Дніпродзержинськ ДП «Придніпровська залізниця» на адресу нового одержувача - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». Для цього ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» звернулося до начальника служби комерційної роботи та маркетингу ДП «Донецька залізниця» з листом № №062/7а 695 від 05 вересня 2014 року з проханням здійснити переадресування вищезазначених 6 завантажених вагонів, які прямували зі ст. Бучач призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ „АМК за старими документами на нову станцію призначення - ст. Дніпродзержинськ ДП «Придніпровська залізниця», на адресу нового одержувача.

У свою чергу ПрАТ "Укренерготранс" звернувся до ДП "Донецька залізниця" з листом № 3.6-806 від 05.09.2014 р. щодо організації переадресування на шляху прямування по станції Демурене Донецької залізниці завантажених 6 вагонів №№ 52728854, 53549077, 53517934, 53585691, 52749330, 52728284 новому одержувачу: ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» на станцію призначення: Дніпродзержинськ Придніпровської залізниці. В листі також зазначено, що по даному переадресуванню позивач гарантує оплату збору за оформлення переадресування вантажів, збору за маневрову роботу (за наявності)».

За результатами розгляду листів ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» та ПрАТ "Укренерготранс" 06 вересня 2014 року був виданий наказ №1837 за підписом начальника служби комерційної роботи та маркетингу ДП „Донецька залізниця про здійснення переадресування 6 завантажених вагонів, які прямували зі ст. Бучач призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ „АМК, за старими документами на нову станцію призначення - ст. Дніпродзержинськ ДП „Придніпровська залізниця.

08.09.2014 року вагони прибули на станцію призначення ст. Дніпродзержинськ ДП «Придніпровська залізниця» та вантаж було видано новому вантажоодержувачу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського».

11.09.2014 г. з особового рахунку ПрАТ "Укренерготранс" стягнуто всі належні до стягнення додаткові платежі, що підтверджується переліком ЄТехПД по ДП «Придніпровська залізниця» №20140911 від 11.09.2014 р.

Однак, 29 вересня 2014 року по станції Демурине ДП „Донецька залізниця, крім збору за оформлення переадресування вагонів, з особового рахунку позивача по ДП „Донецька залізниця №9100478 по накопичувальній картці № 29090023 були списані:

· збір за зберігання вагонів на коліях загального користування в розмірі 126 987,12 грн. (з ПДВ);

· плата за користування вагонами в розмірі 84 791,30 грн. (з ПДВ);

Всього: 211 778,42 грн. (з ПДВ).

Списання підтверджується переліком ЄТехПД по ДП «Донецька залізниця» № 20140929 від 29.09.2014 р.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

Перевезення вантажу за вищезазначеними залізничними накладними у повному обсязі не відбулось (вантаж не був доставлений ПАТ «Алчевський металургійний комбінат») з незалежних від вантажовідправника, вантажоодержувача і експедитора причин.

Позивач не гарантував залізниці оплату збору за зберігання вантажу і вагонів на коліях загального користування, так само як і плати за користування вагонами на попутній станції.

Відповідно до п. 8 «Правил користування вагонами і контейнерами», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113, зазначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до п. 9 «Правил користування вагонами і контейнерами», про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Відповідно до п. 10 «Правил користування вагонами і контейнерами», облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Статтею 119 Статуту залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до п. 8 «Правил зберігання вантажів», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). При цьому термін безоплатного зберігання обчислюється: при переадресуванні після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці з моменту затримки (яка має бути оформлена наказом про затримку, актом загальної форми та наданням повідомлення про затримку п.9, п. 10 «Правил користування вагонами і контейнерами», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113).

Згідно наведених норм плата за користування вагонами, а також збір за зберігання вантажу, вносяться тільки при умові затримки вагонів, яка сталася з вини вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. В даному випадку затримка вагонів сталася не з вини вантажовласника, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Виходячи з п. 2.1. «Правил розрахунків за перевезення вантажів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 864/5085 (далі - «Правила розрахунків») розрахункові підрозділи залізниць здійснюють безготівкові розрахунки з відправниками, одержувачами та експедиторами через установи банків за перевезення вантажів, вантажобагажу та за надання додаткових послуг. Пунктом 2.3. Правил розрахунків встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і відправником (одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору. Згідно з договором залізниця відкриває особовий рахунок кожному відправнику (одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.

За п. 2.5. Правил розрахунків платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг. Розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. (ч. 1 п. 2.6 Правил розрахунків).

Аналізуючи зазначені норми Правил розрахунків, суд дійшов висновку, що згадані «…особові рахунки…» відправників, одержувачів, експедиторів не є рахунками, тотожними рахункам, які відкриваються установами банків чи інших фінансових установ. Адже: по-перше, ні залізниця, ані її розрахунковий підрозділ не є банківською установою; по-друге, кошти у вигляді попередньої оплати від згаданих осіб надходять на спеціальний рахунок розрахункового підрозділу відповідної залізниці, відкритому у банківській установі. Цей рахунок, є одним з рахунків саме залізниці.

Відтак, зазначені кошти попередньої оплати, після надходження та зарахування установою банку на спеціальний рахунок розрахункового підрозділу залізниці, стають власністю саме цієї залізниці.

«…Особові ж рахунки…», про які йдеться у Правилах розрахунків та укладеному між сторонами договорі, є «віртуальними рахунками», необхідними лише для зручності обліку розрахунковим підрозділом залізниці використання нею коштів відповідного платника.

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов договору.

Наслідки неправильного (помилкового) відображення відповідачем руху коштів на відкритому ним особовому рахунку експедитора та - порядок відновлення відповідно порушених її прав у такому випадку, чітко визначено п. 4.1 договору. Ним, зокрема не передбачений обов'язок відповідача у разі неправильного (помилкового) відображення даних у особовому рахунку експедитора - повертати йому відповідні попередньо добровільно перераховані кошти. Не встановлено такого обов'язку й іншими чинними нормативними актами.

Пунктом 4.1 укладеного між сторонами договору чітко обумовлений обов'язок відповідача у такому разі внести відповідні зміни у цей особовий рахунок.

Таким чином, виявивши необґрунтоване відображення у своєму особовому рахунку суми 211 778,42 грн., як використаної, - позивач має право звернутися до відповідача з відповідною вимогою про відновлення цієї суми на своєму особовому рахунку.

До звернення позивача з позовом до суду, так і під час розгляду справи господарським судом залізниця не внесла відповідні зміни в особовий рахунок позивача.

Господарський суд вважає, що залізниця не мала достатніх правових підстав спірну суму списувати з особового рахунку позивача (відображувати у його особовому рахунку суму позову як використану) і, як наслідок, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.1, 20, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.9, 16 Цивільного кодексу України, ст.46, 119 Статуту залізниць України, Правил розрахунків за перевезення вантажів, Правил користування вагонами і контейнерами і керуючись ст.ст.35, 43, 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобовязати Державне підприємство «Донецька залізниця» внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» №9100478 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 211 778,42 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, п/р 508, 249 в Укрексімбанку м. Донецька, МФО 334817, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, 8, п/р 3605 в ПАТ "ПУМБ" м. Киів, МФО 334851, ) 3 176,68грн. - відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін