РІШЕННЯ

13 січня 2016 року Справа № 913/1056/15

Провадження №26/913/1056/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Транспеле», м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м. Луганськ

про стягнення 203915,52 грн,

Суддя С.В. Масловський

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 23.11.2015;

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю №22 від 31.12.2015.

В судовому засіданні 13.01.2016 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованість у сумі 203915 грн 52 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.11.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 02.12.2015, ухвалою від 02.12.2015 відкладено на 10.12.2015. У судовому засіданні 10.12.2015 оголошено перерву до 13.01.2016.

В судовому засіданні 13.01.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити посилаючись на те, що на виконання умов договору №2013/ТП-ПР 5218-15 від 28.12.2013 було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 203915,52 грн, які останнім було прийнято, але газ не поставлено.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, а також в судовому засіданні 13.01.2016 проти позову заперечував, посилаючись на те, що факт отримання грошових коштів не заперечується, але даних щодо використання обємів газу позивачем у відповідача не має, а отже позов про стягнення суми попередньої оплати є передчасним.

Також представник відповідача зазначав про те, що на даний час відсутній доступ до вузлів обліку позивача, а отже встановити реальний обєм використаного газу не можливо.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Транспеле», як споживачем та публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», як постачальником, укладено договір №2013/ТП-ПР 5218-15, відповідно до умов якого, ПАТ «Луганськгаз» зобовязалось здійснювати протягом 2013 року постачання природного газу ТОВ «Компанія «Транспеле» в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб останнього. ТОВ «Компанія «Транспеле» сплачує ПАТ «Луганськгаз», вартість газу у розмірах, строках, порядку та умовах передбачених договором.

Відповідно до п.4.6 договору №2013/ТП-ПР 5218-15 оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу. Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок за спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за 5 (пять) календарних днів до початку місяця поставки газу.

Згідно з п.4.9 договору звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомосте6й про фактичну оплату вартості спожитого газу споживачем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти календарних днів з дати предявлення вимоги однієї із сторін.

Згідно додатковим угодам по договору №2013/ТП-ПР 5218-15 ціна на послуги з постачання газу змінювалась з 01.04.2014, з 01.05.2014, з 01.06.2014.

На виконання зобовязань за договором №2013/ТП-ПР 5218-15 ТОВ «Компанія «Транспеле» здійснила перерахування коштів (попередню оплату) на розрахунковий рахунок ПАТ «Луганськгаз», що підтверджується довідкою ПАТ «Східно-Промисловий Банк» №20д/10/28-05-01 від 23.03.2015, в який зазначається, що на банківські реквізити ПАТ «Луганськгаз» ТОВ «Компанія «Транспеле» були здійснені платежі на загальну суму 203915,52 грн.

Також позивачем на підтвердження факту перерахування грошових коштів долучено до матеріалів справи платіжні доручення, а саме:

- платіжне доручення №144 від 20.01.2014 (а.с. 49);

- - платіжне доручення №147 від 21.01.2014 (а.с. 50);

- платіжне доручення №200 від 23.01.2014 (а.с. 51);

- платіжне доручення №210 від 24.01.2014 (а.с. 52);

- платіжне доручення №215 від 27.01.2014 (а.с. 53);

- платіжне доручення №524 від 25.02.2014 (а.с. 54);

- платіжне доручення №542від 27.02.2014 (а.с. 54).

ТОВ «Компанія «Транспеле», керуючись положенням п.4.9 договору №2013/ТП-ПР 5218-15, зверталось до ПАТ «Луганськгаз» про повернення коштів та проведення звірки взаємних розрахунків за 2014 рік, що підтверджується листом №145/12 від16.12.2014 (а.с.32) та листом №65/12 від 18.05.2015 (а.с. 35).

Відповідач в листі-відповіді №114/12 від 13.08.2015, зазначив що питання повернення грошових коштів та підписання акту звірки, може бути вирішено після доступу до вузлів обліку, які знаходяться на непідконтрольній території.

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Зобов`язання, в силу вимог ст.526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 ст.693 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частин 1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що позивачем на виконання п.4.6 договору №2013/ТП-ПР 5218-15, як споживачем, було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 203915,52 грн, що підтверджується платіжними дорученнями та не заперечується відповідачем, а останній свій обовязок по поставці оплаченого газу не виконав, доказів протилежного станом на момент розгляду справи суду надано не було.

Твердження відповідача про те, що грошові кошти утримуються до зняття інформації з вузлів обліку, судом до уваги не приймаються, адже обовязок доказування поставки газу, покладається на постачальника, а позивачу, як споживачу відповідно до ч. 2 статті 693 ЦК України, надано право вимагати або передання товару або повернення суми попередньої оплати.

Така позиція зазначена у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у справі №5011-42/13539-2012 від 15.10.2013 […] оскільки попередню оплату поставки газу здійснено, а газ не поставлено, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк, тому висновок касаційного суду щодо обґрунтованого і законного задоволення вимог в частині стягнення суми попередньої оплати є правильним[…].

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 203915,52 грн.

У відповідності до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 3058,72 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (, місцезнаходження: вул. Гагаріна, б.87, м. Сєвєродонецьк, Луганської обл., 93400), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Транспеле» (, місцезнаходження: вул. Симиренка, б.36, м.Київ,03134) суму попередньої оплати 203915 (двісті три тисячі девятсот пятнадцять) грн 52 (пятдесят дві) коп., а також 3058 (три тисяча пятдесят вісім) грн 72 коп. витрат по сплаті судового збору,

3. Видати наказ відповідно до статті 116 Господарсько процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.01.2016.

Суддя С.В. Масловський