ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2016 р. Справа № 19/94

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

секретар судового засідання Марченко В.О.

за участю представників:

ПАТ "Родовід Банк" - ОСОБА_1 (довіреність №52 віж 09.07.2015р.)

ТОВ "Зоря"- ОСОБА_2 (довіреність від 28.12.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ Зоря, м. Кобеляки (вх.№ 5759 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 09.12.2015р. у справі № 19/94

за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Зоря, м. Кобеляки Полтавської області

про стягнення 9979288,38 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.12.2015р. заяву Публічного акціонерного товариства Родовід Банк про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу задоволено частково. Видано дублікат наказу Господарського суду Полтавської області від 06.08.2010р. по справі №19/94, у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Родовід Банк в частині поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання відмовлено.

ТОВ Зоря з вказаною ухвалою не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.12.2015р. по справі №19/94 в частині задоволення вимог ПАТ Родовід Банк щодо видачі дублікату наказу від 06.08.2010р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. апеляційну скаргу ТОВ «Зоря» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.01.2016р.

В судовому засіданні 11.01.2016р. представники сторін підтримали свої вимоги, представник ТОВ «Зоря» навів доводи в обґрунтування апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області 09.12.2015р. у справі №19/94 та відмовити у задоволенні заяви банку про видачу дублікату наказу та поновлення строку на предявлення наказу до виконання.

Представник ПАТ "Родовід Банк" також надав пояснення в обґрунтування своєї заяви про видачу дублікату наказу та поновлення строку на предявлення наказу до виконання, зазначав, що банком наказ втрачений не був, а тому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 11.01.2016р. оголошено перерву до 14.01.2016р.

Після перерви, в судовому засіданні 14.01.2016р. представники сторін підтримали свої вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

17.10.2015р. ПАТ "Родовід Банк" звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою про видачу дублікату наказу та поновлення строку для предявлення наказу до виконання. Свою заяву банк обґрунтовує тим, що дублікат наказу був направлений ним до виконавчої служби для виконання, 12.05.2015р. на адресу банку надійшла постанова про в.о. начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 від 24.04.2015р. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2015р., постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.04.2015р., копія ухвали Господарського суду Полтавської області від 27.01.2015р. та наказ Господарського суду Полтавської області від 06.08.2010р.; проте, при відкритті вказаного відправлення в ньому було виявлено копію дублікату наказу №19/94, а ні оригінал, про що банком було складено акт; оригінал дублікату наказу на адресу стягувача не надійшов, що свідчить про його втрату.

Задовольняючи заяву банку в частині видачі дублікату наказу, Господарський суд Полтавської області зазначив, що пересилання кореспонденції на адресу стягувача (банку) здійснювалося виконавчою службою за супровідним листом від 05.05.2015р., опис вкладення до цього листа суду не надано. За відсутності посвідченого поштовим відділенням опису вкладення у лист, не може бути підтверджений факт про втрату наказу поштою, тому довідка стягувача від 14.09.2015р. про втрату наказу є належним доказом втрати наказу стягувачем.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки доводам сторін.

Так, в ході судового розгляду в апеляційній інстанції було встановлено, що 03.07.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області було подано до господарського суду Полтавської області заяву про видачу дублікату наказу від 06.08.2010 року у даній справі. До заяви було додану довідку від 30.06.2015 року № 5720 про втрату наказу господарського суду .

Проте 10.09.2015 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області було подано заяву про повернення без розгляду заяви про видачу дублікату наказу. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.09.2015 року заяву Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області було залишено без розгляду.

Підставою для звернення до суду з заявою про повернення без розгляду заяви про видачу дублікату наказу було проведення службового розслідування Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області, внаслідок чого встановлено, що Відділ направляв на адресу стягувача наказ господарського суду.

Перевіряючи дані доводи, колегія суддів встановила , що в матеріалах справи міститься копія журналу вихідної кореспонденції Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області за 05.05.2015 року, в якому зазначені дані про відправку на адресу ПАТ «Родовід банк» супровідного листа, постанови від 24.04.2015 року та 30.04.2015 року, наказу, ухвали (всього на 12 аркушах: 1 основний документ та 11 додатки) за вих. № 3901. Крім цього, органом виконавчої служби було додано копію реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 06.05.2015 року , в якому зазначено про відправку кореспонденції в тому числі і ПАТ «Родовід банк» за вих. № 3901. Також до матеріалів справи надано копію списку № 582 угрупованих поштових відправлень листів рекомендованих відправника ВПВР УДВС ГУЮ від 06.05.2015 року, що свідчить про відправку рекомендованої поштової кореспонденції з вищезазначеними документами на адресу ПАТ «Родовід Банк». Окрім цього, до матеріалів справи надано письмові пояснення старшого державного виконавця Дрібної Ю.А. та провідного спеціаліста ОСОБА_4

07.10.2015 року стягувач ПАТ «Родовід Банк» ,звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання. До даної заяви була надана, зокрема, і довідка, в якій повідомлено суд, що дублікат наказу від 06.08.2010 року з Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області не надходив (втрачений) і до виконання не пред`явлений .

В ході судового засідання 11.01.2016 року представник ПАТ «Родовід Банку» неодноразово зазначав, що банком дублікат наказу не був втрачений, проте, оскільки стаття 120 Господарського процесуального Кодексу України вимагає подання такої довідки, довідка була надана суду.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5(із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 2392/5 від 08.12.2009 № 1699/5 від 28.07.2010 № 928/5 від 22.06.2012) вихідна кореспонденція відправляється через діловода не пізніше наступного робочого дня після підписання (затвердження) документа ( супровідного листа).Для реєстрації таких документів у Відділі ведеться Журнал реєстрації вихідної кореспонденції. Відповідно до п.2.13 цього ж Порядку реєстрація вхідних, вихідних та інших службових документів може здійснюватись за допомогою компютеризованої системи організації діловодства.

Як вбачається з матеріалів справи , відправка документів, в тому числі і наказу, на адресу ПАТ «Родовід Банк» здійснювалась саме рекомендованим листом. А тому, висновки Господарського суду Полтавської області щодо неотримання стягувачем наказу колегія суддів вважає припущенням, що є недопустимим.

Натомість вірного висновку дійшов суд першої інстанції, що він не повинен встановлювати причини втрати наказу, проте він зобовязаний надати оцінку всім фактичним обставинам справи.

Отже, матеріали справи не містять доказів втрати наказу стягувачем, а підтверджують, що наказ суду від 06.08.2010 року був належним чином відправлений з Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області та отриманий стягувачем. Проте, ПАТ «Родовід Банк» не провів службове розслідування та не надав відповідні матеріали суду, які б доводили, що стягувачем було втрачено дублікат наказу господарського суду. До того ж, надана суду довідка не містить чіткого зазначення, що наказ був втрачений, в довідці міститься інформація, що наказ з Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області «не надходив (втрачений) і до виконання не предявлений». Це спростовується та суперечить матеріалам справи, в тому числі і акту № 6 відкриття рекомендованого листа від 12.05.2015 року, в якому зазначено, що дублікат наказу надходив до Банку, проте не оригінал дублікату наказу, а його ксерокопія. До того ж ксерокопія наказу не досліджувалась судом першої інстанції і не була надана на огляд суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що зясування саме вказаних обставин мало важливе значення для об`єктивного розгляду поданої позивачем заяви і впливає на вирішення питання про видачу дублікату наказу вдруге.

З урахуванням норми 120 ГПК України вирішення питання щодо видачі дублікату наказу насамперед залежить від надання заявником доказів, які підтверджують втрату наказу .

Тому, ухвала Господарського суду Полтавської області від 09.12.2015р. про задоволення заяви банку в частині видачі дублікату наказу прийнята судом без урахування наведених обставин, та є необґрунтованою.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення», рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вище вимогам не відповідає.

Враховуючи викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Полтавської області від 09.12.215р. по справі №19/94 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Родовід Банк» про видачу дублікату наказу.

Керуючись ст.ст. 101, п.2 ст.103, п.1, 4 ч.1 ст.104, ст.105, ст.106, 120 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря», м. Кобеляки задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.12.2015 року по справі № 19/94 скасувати в частині задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дублікату наказу та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дублікату наказу.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 09.12.2015р. у справі №19/94 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.01.16

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.