РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016Справа №910/28499/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Техпром"

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромінвестиція"

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Фарна"

про стягнення 21 810 443,50 грн.

Представники:

від позивача: Лінніченко І.В. - представник за довіреністю № 361 від 21.06.2010 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техпром", товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромінвестиція", товариства з обмеженою відповідальністю "Фарна" про стягнення 21 810 443,50 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" укладено кредитний договір № 04/2012.

Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 20 600 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3. цього договору, в розмірі 23,00 % річних.

Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку № 8260.980 за період з 29.10.2012 року по 07.04.2015 року.

В забезпечення своєчасного і повного виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" обов'язків по кредитному договору № 04/2012 від 29.10.2012 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромінвестиція", товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" укладено договір поруки № 04/2012/П/1 від 29.10.2012 року, а також між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фарна", товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" укладено договір поруки № 04/2012/П/2 від 29.10.2012 року.

Оскільки відповідачі належним чином не виконали взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, банк звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.11.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.11.2015 року розгляд справи відкладено на 08.12.2015 року, у зв'язку із неявкою представників відповідачів 1, 2, 3 у судове засідання.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.12.2015 року розгляд справи відкладено на 12.01.2016 року, у зв'язку із неявкою представників відповідачів 1, 2, 3 у судове засідання.

06.01.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач 2 подав клопотання про призначення судової економічної експертизи.

В судове засідання 12.01.2016 року представники відповідачів 1, 2, 3 не з'явилися, вимоги ухвали суду від 06.11.2015 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 6959, 013 та витягом із веб-сайту: http://ki.arbitr.gov.ua. відповідно.

Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача 2 про призначення судової економічної експертизи.

Суд відмовив у задоволені клопотання про призначення судової економічної експертизи, оскільки, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Проте, заявником не долучено до клопотання жодних своїх розрахунків заборгованості, а лише письмово зазначив, що в нього виникли сумніви у правильності розрахунків, надані позивачем.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

29 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" укладено кредитний договір № 04/2012.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У подальшому між позичальником та банком укладені додаткову угоду № 01 від 13.11.2012 року, додаткову угоду № 2 від 24.05.2013 року, додаткову угоду № 3 від 31.03.2014 року, додаткову угоду № 4 від 16.04.2014 року .

Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 20 600 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3. цього договору, в розмірі 23,00 % річних.

Згідно з п. 1.2. договору, цільове використання (мета) кредиту: для фінансування придбання обладнання.

Відповідно до 1.3. строк кредитування: кредитна лінія відкривається з 29 жовтня 2012 року по 27 жовтня 2017 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі у строки дії ліміту відповідно періоду та у сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до графіку зменшення загального ліміту не відновлювальної кредитної лінії.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що кредитні кошти надаються банком позичальнику окремими траншами, шляхом:

оплатити в межах сум та відповідно до строків, визначених у п. 1.3. цього договору, розрахункових документів позичальника безпосередньо з позичкового рахунку № 826.980, відкритого в відділення № 331/11 АБ «Укргазбанк», код банку 320478;

перерахування на поточний рахунок позичальника № 826.980, відкритого в відділення № 331/11 АБ «Укргазбанк», код банку 320478. при цьому, за згодою банку допускається часткове або повне конвертування кредитних коштів у відповідну валюту, згідно з умовами та на цілі, передбачені цим договором, для подальшого використання за цільовим призначенням.

Надання банком кредитним коштів здійснюється за умови отримання банком, у строк на менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, попередньої письмової заяви позичальника та підтвердження банком намірів про видачу кредитних коштів в межах ліміту кредитної лінії згідно зазначеної заяви позичальника.

Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку № 8260.980 за період з 29.10.2012 року по 07.04.2015 року.

Згідно з п. 3.2. договору, погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок № 826.980 в банку, код банку 320478, відповідно до графіку зменшення загального ліміту невідновлювальної кредитної лінії, який наведено в додатку 1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.3. договору, нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п. 1.1. цього договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання цього договору. А також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. цього договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту.

Пунктом 3.4. договору встановлено, що проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит у відповідності з п.1.3. цього договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору на рахунок № 826.980, відкритого в відділення № 331/11 АБ «Укргазбанк», код банку 320478. У разі якщо останній день сплати (погашення) припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Відповідно до п. 3.7. договору, за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється 28.00 % річних.

Згідно з п.п. 5.2.1., 5.2.2. п. 5.2. договору, позичальник зобов'язується використовувати кредит за цільовим призначення і у встановлені п. 1.3. цього договору строки, повернути отримані в межах кредитної лінії суми кредиту; своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п.п. 5.3.6. п. 5.3. договору, у разі наявності у позичальника простроченої заборгованості за цим договором та/або іншими кредитними договорами, укладеними з банком та якщо забезпеченням за усіма вищевказаними договорами виступає предмет забезпечення, визначений в п. 2.1. цього договору, банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором та окремо за кожним іншим кредитним договором, в тому числі за рахунок реалізації вищезазначеного забезпечення.

Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору № 04/2012 від 29.10.2012 року (із змінами та доповненнями), позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання, тому станом на 07.04.2015 року виникла строкова заборгованість за кредитом в розмірі 18 354 600,00 грн., прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 206 000, 00 грн, поточна заборгованість по процентах в розмірі 82 067,58 грн., прострочена заборгованість по процентах в розмірі 2 840 831,28 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Банк 18.12.2014 року направив відповідачам претензії про повернення заборгованості по кредиту вих. № 35/198-315/09-3 від 21.11.2014 року.

Суд не приймає до уваги доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи вищезазначене та факт наявності у товариства з обмеженою відповідальністю "Техпром" заборгованості за кредитним договором № 04/2012 від 29.10.2012 року (із змінами та доповненнями) за кредитом в розмірі 18 354 600,00 грн., прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 206 000, 00 грн, поточна заборгованість по процентах в розмірі 82 067,58 грн., прострочена заборгованість по процентах в розмірі 2 840 831,28 грн., позичальника перед банком належним чином доведений, документально підтверджений та позичальником не спростовано.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором позивач нарахував пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 370,41 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 324 574,23 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.3. договору, за порушення визначених в цьому договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобові заний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами Цивільного кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 370,41 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 324 574,23 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Так, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 04/2012 від 29.10.2012 року були укладені наступні договори: договір поруки № 04/2012/П/1 від 29.10.2012 року, укладений між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромінвестиція", товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" укладено договір поруки та договір поруки № 04/2012/П/2 від 29.10.2012 року, що укладений між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фарна", товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром".

Пунктом 1.1. договору встановлено, поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 04/2012 від 29.10.2012 року, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальнику відкрито не відновлювальну відкличну кредитну лінію у сумі 20 600 000,00 грн. строком користування 60 місяців, по 27 жовтня 2017 року зі сплатою за користування кредитними коштами в межах строку кредитування 23,00 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 28,00 % річних, при настанні умов, передбачених п.п. 3.10 кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі 26,00 % річних, з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору.

Відповідно до п. 1.2. договору, поручителі несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по договору.

Згідно з п.1.3. договору, поручитель відповідає за повернення заборгованості за договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності у товариства з обмеженою відповідальністю «Техпром» строкової заборгованості за кредитним договором № 04/2012 від 29.10.2012 року (із змінами та доповненнями) за кредитом в розмірі 18 354 600,00 грн., простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 206 000, 00 грн, поточної заборгованості по процентах в розмірі 82 067,58 грн., простроченої заборгованості по процентах в розмірі 2 840 831,28 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 370,41 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 324 574,23 грн., належним чином доведений, документально підтверджений, позичальником та поручителями не спростована та враховуючи, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромінвестиція", товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" укладено договір поруки № 04/2012/П/1 від 29.10.2012 року та між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фарна", товариством з обмеженою відповідальністю "Техпром" укладено договір поруки № 04/2012/П/2 від 29.10.2012 року, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Техпром" (87333, Донецька обл., Амвросіївський район, смт. Новоамвросіївське, вул.. 12 грудня, 16, ), товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромінвестиція" (01103, м. Київ, Військовий проїзд, 1, ), товариства з обмеженою відповідальністю "Фарна" (01103, м. Київ, Військовий проїзд, 1, 5) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний код 23697280) строкову заборгованість за кредитом в розмірі 18 354 600 (вісімнадцять мільйонів триста п'ятдесят чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп., прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 206 000 (двісті шість тисяч) грн. 00 коп., поточну заборгованість по процентах в розмірі 82 067 (вісімдесят дві тисячі шістдесят сім) грн. 58 коп., прострочену заборгованість по процентах в розмірі 2 840 831 (два мільйони вісімсот сорок тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 28 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 370 (дві тисячі триста сімдесят) грн. 41 коп., пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 324 574 (триста двадцять чотири тисячі п'ятсот сімдесят чотири) грн. 23 грн., а також судовий збір в розмірі 182 700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 14.01.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий