ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016р. Справа№ 914/3852/15

Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 лінія», смт.Чабани Києво-Святошинського району Київської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме», смт.Жвирка Сокальського району Львівської області

про стягнення 30780,00грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю, ОСОБА_3

Суть спору: позов заявлено Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_1 лінія», смт.Чабани Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме», смт.Жвирка Сокальського району Львівської області про стягнення 30780,00грн.

Ухвалою суду від 10.11.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.11.2015р. В судовому засіданні 23.11.2015р. оголошено перерву до 16.12.2015р. для надання можливості сторонам провести звірку взаємних розрахунків. Ухвалою суду від 16.12.2015р. строк вирішення спору, за клопотанням відповідача, продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 14.01.2016р.

Представникам сторін розяснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання 14.01.2016р. зявився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві та письмових поясненнях (вх.№54579/15 від 16.12.2015р.). Ствердив, зокрема, що в грудні 2013 року ПрАТ «ОСОБА_1 лінія», у відповідності до умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем ТзОВ «Сокме», в червні 2009 року, направлено замовлення на отримання товару на загальну суму 540927,60грн. Вартість замовленого товару повністю попередньо оплачено у грудні 2013 року, однак, взяті на себе відповідачем зобовязання виконано лише частково. Залишається непоставленим товар на суму 30780,00грн. Зазначене зумовило звернення ПрАТ «ОСОБА_1 лінія» до суду із позовною заявою про стягнення вартості оплаченого, але не поставленого товару. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.01.2016р. проти позову заперечив з мотивів, наведених у поданому ним запереченні на позовну заяву (вх.№50719/15 від 23.11.2015р.), клопотанні (вх.№54452/15 від 16.12.2015р.) та доповненнях до вказаного заперечення (вх.№677/16 від 11.01.2016р.). Зазначив, що фактично ТзОВ «Сокме» не поставлено товар лише на суму 4530,00грн., відтак, позовні вимоги у цій частині визнає. В решті ж, стверджує, що заборгованість відсутня, оскільки відповідачем понесено витрати на поставку замовленого позивачем товару на суму 26250,00грн., які йому останнім не відшкодовано. У задоволенні позову в цій частині просив відмовити.

З огляду на встановлений законом строк вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Між Закритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 лінія» (після зміни найменування Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_1 лінія»; покупець за договором, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокме» (постачальник за договором, відповідач по справі) укладено договір №8074/090618 від 18.06.2009р. (з подальшими змінами та доповненнями), за яким постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця в період дії цього договору, товари разом із усіма їх приналежностями та документами, що стосуються товарів, в асортименті і кількості, які визначені у замовленні покупця та за цінами, зазначеними у специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору, а покупець прийняти товари і оплатити їх на умовах цього договору (п.1.1).

За умовами договору, покупець надсилає замовлення постачальнику, складене на підставі специфікації (п.1.5). Замовлення, як правило, оформлюється покупцем в електронному вигляді і направляється постачальнику у вигляді EDI-документа через платформу електронної комерції «EXITE-EVOLUTION» та є окремим документом, в якому визначається асортимент, кількість товару, необхідного для здійснення поставки та за бажанням покупця ціна та/або загальна вартість товару (п.1.5.1). Замовлення також мож бути складене покупцем і в письмовій формі (в паперовому вигляді). Покупець має право направити на адресу постачальника замовлення і в інший спосіб, прийнятний для покупця, а саме: електронною поштою, засобами поштового звязку або курєром (п.1.5.2).

Так, покупцем на адресу постачальника направлено замовлення №4, №5, №16 від 06.12.2013р. та №5 від 09.12.2013р. на загальну суму 540927,60грн.

За умовами договору, покупець зобовязаний сплатити вартість товару, шляхом внесення 100% передоплати протягом 3 календарних днів з моменту отримання рахунків-фактур, оформлених постачальником на підставі замовлення покупця та на умовах даного договору (п.5.1). Платіжне зобовязання вважається виконаним покупцем після списання коштів з його банківського рахунку (п.5.3).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено попердню оплату замовленого товару в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №38362, №38352, №38359, №38354, №38360, №38355, №38357, №38356, №38358 та №38361 від 16.12.2013р., що проведені банком того ж дня.

Відповідно до п.4.1 договору, постачальник зобовязаний поставляти товар вчасно та в строк, визначений у замовленні покупця за адресою, визначеною у п.1.1.2 договору, але в будь-якому випадку не пізніше 5 календарних днів з моменту оплати товару покупцем.

Водночас, замовлений та попередньо оплачений позивачем товар відповідачем поставлено лише частково, на суму 510147,60грн., що підтверджується видатковими накладними №СМ-17/12-2 від 17.12.2013р., №СМ-20/12-4, №СМ-20/12-5, №СМ-20/12-6, №СМ-20/12-7, №СМ-20/12-8, №СМ-20/12-9 та №СМ-20/12-10 від 20.12.2013р., а також № СМ-20/12-13 від 27.12.2013р. Внаслідок цього загальна вартість належним чином оплаченого, але не поставленого товару склала 30780,00грн., що й зумовило звернення ПрАТ «ОСОБА_1 лінія» до суду із позовною заявою про стягнення відповідної суми коштів попередньої оплати.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст.663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.267 ГК України, строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов договору, постачальник буде вважатись таким, який виконав зобовязання поставки товару, якщо він поставив товар за адресою, зазначеною у п.1.1.2 договору, із усією супровідною документацією (в т.ч., але не виключно податкові та видаткові накладні на відповідну партію товару), яка вимагається чинним законодавством України та цим договором, і якщо внаслідок прийняття було встановлено, що товар повністю відповідає вимогам, передбаченим законодавством України, умовами замовлення покупця та договору (п.4.6). Умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), які застосовуються із врахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером цього договору. Базис поставки: або DDP: «рампа складу покупця». Адреса місця поставки: Київська обл., смт.Гостомель, вул.Чапаєва, 1, яка вказується у замовленні покупця, або ExW: смт.Жвирка, Львівської обл., вул. Л.Українки, 32, в залежності від умов поставки продукції, що вказується у специфікації (п.1.1.2).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення ПрАТ «ОСОБА_1 лінія» до суду із позовною заявою відповідачем взяті на себе за договором зобовязання із поставки товарів згідно із замовленнями, наданими позивачем 06.12.2013р. та 09.12.2013р., що повністю оплачений 16.12.2013р., виконано лише частково, внаслідок чого не поставлено товар на суму 30780,00грн. Зазначене підтверджується також підписаним сторонами та скріпленим їх печатками, актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2014р., копію якого долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про підставність позову.

Щодо тверджень відповідача про те, що позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню на суму 4530,00грн., оскільки ТзОВ «Сокме» надано позивачу транспортні послуги із доставки замовленого ним товару на суму 26250,00грн., суд звертає увагу на таке.

За умовами договору, замовлення покупця на поставку товарів обовязкові для постачальника (п.4.2). Поставка здійснюється силами та засобами постачальника до адреси, зазначеної у п.1.1.2 договору, яка вказана у замовленні покупця, у відповідній кількості та належної якості, за ціною, погодженою сторонами у відповідній специфікації, а також у відповідності до усіх інших вимог згідно замовленням (п.4.1).

Договором не визначено порядку відшкодування витрат, понесених постачальником на доставку замовленого та оплаченого покупцем товару.

Натомість, укладеним між сторонами договором, серед іншого, встановлено порядок замовлення, попередньої оплати та поставки товару. Зокрема, зобовязання із поставки та передання товару у власність покупця, відповідно до умов цього договору, покладено на ТзОВ «Сокме».

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Окрім цього, у ч.1 ст.598 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання відповідачем взятих на себе за договором зобовязань із поставки товару позивачу належним чином, тобто в повному обсязі на суму здійсненої позивачем попередньої оплати, так само як і відсутні інші підстави для визнання такого зобовязання припиненим.

Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПКУкраїни, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 30780,00грн. вартості не поставленого товару обґрунтована матеріалами справи, частково визнана та в цілому не спростована відповідачем, а відтак, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме» (Львівська область, Сокальський район, смт.Жвирка, вул.Л.Українки, буд.32; ) на користь Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 лінія» (юридична адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, смт.Чабани, Одеське шосе, буд.8; поштова адреса: м.Львів, вул.Щирецька, буд.7; ) 30780,00грн. попередньої оплати та 1218,00грн. судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 19.01.2016р.

Суддя Щигельська О.І.