ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.2016 Справа № 920/1567/14

Господарський суд Сумської області у складі судді Ю.О. Зражевського, розглянувши скаргу б/н, б/д фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії державного виконавця та матеріали справи № 920/1567/14, порушеної

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укгазбанк"

в особі Сумської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", м. Суми

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 157657 грн. 85 коп.

За участю представників:

від позивача: Конященкова Т.В., довіреність № 581 від 18.12.2015

від відповідача (боржника): ОСОБА_3., довіреність від 30.07.2015

від органу ДВС: Деркачов А.Ф., довіреність від 05.01.2016

За участю секретаря судового засідання Завалій Г.В.

У судовому засідання 05.01.2016 у розгляді скарги оголошувалась перерва до 13.01.2016 на 10 год 30 хвил.

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 господарський суд Сумської області у справі № 920/1567/14 прийняв рішення, яким позов задовольнив повністю, шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 043-К від 28.10.2011р. в сумі 157 657 грн. 85 коп., а також 3153 грн. 16 коп. судового збору.

На виконання вищезазначеного рішення господарський суд Сумської області видав відповідний наказ від 17.10.2014.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено, рішення господарського суду Сумської області від 01.10.2014 у справі № 920/1567/14 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 40802,83 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 9027,50 грн., судового збору в розмірі 996.61 грн. скасовано та в цій частині прийняте нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. Рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 043-К від 28.10.2011 в сумі 107827,52 грн., з яких: 5229,89 грн. - заборгованість за процентами строкова та 102597,63 грн. - заборгованість за процентами прострочена, та 2156,55 грн. судового збору за подачу позовної заяви залишено без змін. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 913,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.09.2015 у справі № 920/1567/14 касаційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 - без змін.

15.12.2015 до господарського суду Сумської області надійшла скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 б/н б/д на дії державного виконавця, в якій скаржник просить визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Путивльського районного управління юстиції ОСОБА_4 по винесенню постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 48136221, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.11.2015 ВП № 48136221 та постанови про виправлення помилки від 09.12.2015 ВП № 48136221 такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України та є неправомірними. Зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Путивльського районного управління юстиції ОСОБА_4 винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу. Скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48136221, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.11.2015 ВП № 48136221 та постанову про виправлення помилки від 09.12.2015 ВП № 48136221. Зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Путивльського районного управління юстиції ОСОБА_4 винести постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 48136221 до набрання законної сили рішення по справі.

У запререченнях на скаргу № 03-04/5694 від 24.12.2015 орган державної виконавчої служби зазначає, що дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2015 з виконання наказу господарського суду Сумської області № 920/1567/14 від 17.10.2014 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у сумі 16081,01 грн. та постанови про арешт майна боржника від 26.11.2015, постанови про виправлення помилки від 09.12.2015 законні та здійснені в межах чинного законодавства.

Представник відповідача (скаржника) у судовому засіданні 13.01.2016 просив суд задовльнити скаргу свого довірителя.

Представник органу ДВС у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вказуючи на те, що дії державного виконавця з примусового виконання наказу № 920/1567/14 від 17.10.2014 проводились в рамках чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та представника органу державної виконавчої служби, суд дійшов висеновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2015 державним виконавцем державної виконавчої служби Путивльського районного управління юстиції була винесена постанова ВП № 48136221 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 920/1567/14, виданного господарським судом Сумської області 17.10.2014 про стягнення 157657,85 грн.

У зв'язку з невиконанням боржником вищезазначеного наказу у добровільному порядку державний виконавець державної виконавчої служби Путивльського районного управління юстиції 22.07.2015 виніс постанову ВП №48136221 про арешт коштів боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках у ПУАТ «Фідобанк», 19.08.2015 винесено постанову ВП №48136221 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк».

Крім цього, в цілях своєчасного та повного виконання рішення суду державним виконавцем 26.11.2015 була винесена постанова № ВП 48136221 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Під час здійснення виконавчого провадження з виконання наказу № 920/1567/15 від 17.10.2014 було виявлено, що при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем не вірно була зазначена сума, підлягаюча стягнення 157657,85, замість вірної - 160811,01, у зв'язку з чим 09.12.2015 була винесена постанова ВП № 48136121 про виправлення помилки.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження, а також постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанову про виправлення описки, державний виконавець не врахував постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 та Вищого господарського суду України від 16.09.2015, якими зменшено суму, що підлягала до стягнення з боржника. Крім цього, скаржник зазначає, що постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував, про існування останньої дізнався лише з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення господарського суду Сумської області 01.10.2014 у справі № 920/1567/14, яким стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованість в сумі 157 657 грн. 85 коп., а також 3153 грн. 16 коп. судового збор, апеляційної скарги не надходило, тому вищезазначене рішення набрало законної сили, на підставі чого 17.10.2014 був виданий наказ № 920/1567/14.

Відповідно до ч.1.ст. 3 Закону України «Про виконавче провадженя», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як зазначає представник органу ДВС та свідчать матеріали справи, наказ Господарського суду Сумської області № 920/1567/14 від 17.10.2014 відповідав вимогам, передбаченим ст. 18 вищезазначеного Закону, а тому державний виконавець постановою ВП №48136221 відкрив 16.07.2015 виконавче провадження з примусового виконання вказаного наказу, в якій було повідомлено про добровільний термін виконання останнього.

Державний виконавець у запереченнях зазначає, що дану постанову було направлено боржнику рекомендованим листом на адресу фактичного його мешкання, а саме: АДРЕСА_3. Даний лист був повернутий відділенням поштового зв'язку до відділу ДВС з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у даній справі, змінюючи своїх представників, змінював і адреси для надсилання йому кореспонденції (представник ОСОБА_5 - адреса для листування: АДРЕСА_2, м. Суми; представник ОСОБА_3. - адреса для листування: АДРЕСА_1. Крім того, копії сторінок паспорту 10-15 свідчать про неодноразову зміну реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (стор.55 а.с.).

Посилання скаржника на те, що він не отримував копії постанови про відкриття виконавчого провадження спростовується самим же скаржником, оскільки він вказував на те, що дізнався про отримання вищезазначеної постанови лише після отримання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка також надсилалась виконавчою службою за адресою: м. Путивль, вул. Першотравнева,106.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Що ж до твердження скаржника про неврахування державним виконавцем постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 та Вищого господарського суду України від 16.09.2015, якими зменшено суму, що підлягала до стягнення з боржника, слід зазначити наступне.

Відповідно до наданих Пленумом Вищого господарського суду України у п. 11 постанови від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснень, якщо на судове рішення першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 Господарського процесуального кодексу України строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» повертається суду, який його видав.

Крім того, відповідно до ст. 1211 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Як зазначає представник органу державної виконавчої служби, до відділу не надходило жодних повідомлень про оскарження рішення, на підставі якого було видано наказ від 17.10.2014 № 920/1567/14. Представник скаржника також не заперечує те, що боржник не повідомляв виконавчу службу про оскарження зазначеного рішення та про його часткове скасування. В матеріалах справи також відсутні докази звернення боржника до суду касаційної інстанції про зупинення виконання оскарженого рішення господарського суду.

Відповідно до ч.2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець з власної ініціативи може виправити у процесуальних документах винесених у виконавчому провадженні граматичні чи арифметичні помилки, про то виноситься постанова.

Відповідно до ч.2 ст. 25 вищезазначеного Закону, у разі ненадання боржником строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повното виконання рішення державний виконавець на наступний робочий день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання, тому державним виконавцем в межах виконавчого провадження проводились дії по виявлення рахунків боржника в банківських установах, виносились постанови про арешт коштів, приймались заходи по виявленню майна належного боржнику використовуючи Державні реєстри.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, господарський суд не вбачає неправомірності дій з боку державного виконавця по винесенню постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 48136221, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.11.2015 ВП № 48136221 та постанови про виправлення помилки від 09.12.2015 ВП № 48136221.

З огляду на вище викладене господарський суд приходить до висновку, що вимоги боржника, викладені у скарзі, є неправомірними, необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги № б/н, б/д фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії державного виконавця по справі № 920/1567/14 - ВІДМОВИТИ.

СУДДЯ Ю.О. Зражевський