ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" січня 2016 р. справа № 926/496/14

Суддя Скрипничук I.В., розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві у справі

за позовом ТОВ "Українська аграрна і хімічна компанія"

до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Старкс"

та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1) ТОВ "Метало-тарний завод"; 2) ПП "Еталон-Безпека"; 3) ТОВ "СБ "Вікторія";

4) ТОВ виробничо-комерційне товариство "Арго"

про витребування майна з чужого незаконного володіння вартістю 12751,20 грн. та стягнення коштів у розмірі 4913393,80 грн.

Представники:

від заявника (скаржника) ОСОБА_1, довіреність № 010-01/7622 від 19.09.2011;

від ДВС ОСОБА_2, довіреність від 04.12.2015;

від ТОВ «Українська аграрна і хімічна компанія» - не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Рішенням господарського суду Чернівецької області від 22.10.2014 у даній справі за позовом ТОВ "Українська аграрна і хімічна компанія" до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, про витребування майна з чужого незаконного володіння вартістю 12751,20 грн. та стягнення коштів у розмірі 4913393,80 грн. у позові відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 вказане рішення скасовано частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 4913393,80 грн., в частині відмови у задоволенні вимог про вилучення у ПАТ Державний експортно-імпортний банк України та передачу ТОВ Українська аграрна і хімічна компанія виробів із жесті вартістю 12751,20 грн. рішення залишено без змін.

На виконання даної постанови господарський суд Чернівецької області 11.02.2015 видав накази про стягнення з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 4913393,80 грн. грошових коштів та 118193,24 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2015 у даній справі постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 скасовано, а справу повернуто до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

04.03.2015 господарським судом Чернівецької області отримано скаргу публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України на дії державного виконавця УДВС ГТУЮ у м. Києві щодо невчинення дій, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 49 Закону України Про виконавче провадження, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 46598683 від 20.02.2015 та зупинення стягнення на підставі наказів № 926/496/14 від 11.02.2015.

Ухвалою суду від 05.03.2015 відкладено вирішення питання про прийняття скарги ПАТ Державний експортно-імпортний банк України до повернення справи № 926/496/14 із суду вищої інстанції.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2015, відповідно до розпорядження керівника апарату господарського суду Чернівецької області щодо повторного автоматичного розподілу справи від 23.11.2015, скарга на дії ВДВС по даній справі була передана до розгляду судді Скрипничуку І.В., у звязку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя судді Байталюка В.Д.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 рішення господарського суду Чернівецької області від 22.10.2014 у даній справі залишено без змін.

04.12.2015 на виконання даної постанови та за заявою відповідача (ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України") про поворот виконання рішення господарським судом Чернівецької області видано накази.

У звязку з поверненням даної справи із суду вищої інстанції ухвалою від 04.12.2015 розгляд скарги на дії ДВС призначено у судовому засіданні на 17.12.2015.

Позивач (стягувач) та Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в м. Києві участь повноважних представників у судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Крім того, скаржник звернувся до суду з клопотанням про витребовування додаткових доказів, а саме: матеріали виконавчого провадження ВП № 46637238 щодо примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 11.02.2015 № 926/496/14 про стягнення судового збору, Положення про відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві та посадову інструкцію діловода відділу примусового виконання рішення УДВС ГТУЮ у м.Києві ОСОБА_3, чинні на 18.02.2015.

Ухвалою суду від 17.12.2015 розгляд скарги на дії відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві призначено на 21.01.2016.

Одночасно зобовязано виконавчу службу надати суду для огляду оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП № 46637238 щодо примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 11.02.2015 № 926/496/14, а також Положення про відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві та посадову інструкцію діловода відділу примусового виконання рішення УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 чинні по 18.02.2015.

У засіданні суду 21.01.2016 оголошено перерву до 22.01.2016.

Розглянувши скаргу ПАТ «Державний експртно-імпортний банк України» на дії державного виконавця УДВС ГТУЮ у м. Києві про визнання цих дій неправомірними та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що правових підстав для задоволення скарги немає, з огляду на наступне.

Так, заявник (скаржник) вважає, що заява про відкриття виконавчого провадження подана особою, відповідні повноваження якої діяти від імені стягувача не встановлені та не підтверджені оформленою належним чином довіреністю або її засвідченою належним чином копією, про що свідчить відсутність у стягувача волевиявлення на подачу заяви про відкриття виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на ч. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», де вказано, що повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Натомість, як зазначає заявник у скарзі, копія довіреності, яка подана до заяви про відкриття виконавчого провадження не засвідчена належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки відповідно до Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи, при цьому відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посадової особи, яка підписала документ.

Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 підпису (п. 5.27 ДСТУ № 4163-2003).

Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві у запереченнях на скаргу посилається на те, що відповідно до п. 2.11.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2014 № 1970/5 та зареєстрованої 26.11.2014 за № 1508/26285, після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності, оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження.

При реєстрації заяви про відкриття виконавчого провадження та виконавчого документа в Управлінні ДВС 18.02.2015, діловодом відділу ОСОБА_3 у відповідності до п. 2.2.1 посадової інструкції діловода відділу перевірено оригінал довіреності представника стягувача та зареєстровано заяву про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим документом.

Аналогічну перевірку відповідно до п. 2.11.3 вище названої Інструкції було зроблено державним виконавцем 20.02.2015 при прийнятті рішення про відкриття виконавчого провадження № 46598683.

Отже, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015 № 46589683 діяв правомірно відповідно до закону.

Суд погоджується із запереченнями УДВС ГТУЮ у м.Києві, оскільки при наявності оригіналів довіреностей на представників стягувача, які знаходяться у матеріалах виконавчого провадження № 46598683 та оглянуті в судовому засіданні, у державного виконавця були всі правові підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015, залучивши до матеріалів провадження копії довіреностей на представників стягувача, які мали належні повноваження для подання заяви про відкриття виконавчого провадження, навіть якщо ці копії довіреностей, як зазначає заявник (скаржник) були оформлені з порушеннями.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обставини, при наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Так, згідно п.2 ч. 1 даної статті, неподання виконавчого документа, зазначеного у ст. 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом, є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Наказ господарського суду Чернівецької області від 11.02.2015 по справі №926/496/14 про стягнення боргу 18.02.2015 представником стягувача пред'явлений за підвідомчістю виконання (до належного органу ДВС) відповідав вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», і по ньому не закінчився строк предявлення до виконання. Відповідно, державний виконавець зобовязаний був прийняти даний виконавчий документ до виконання та відкрити виконавче провадження (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»), що і було зроблено.

Також, згідно п.2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є наявність однієї з двох обставин: неподання виконавчого документа, зазначеного у ст. 17 цього Закону, чи заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом.

Таким чином, на думку суду, з урахуванням вище зазначених обставин, були всі правові підстави для відкриття виконавчого провадження.

Одночасно суд звертає увагу заявника (скаржника), що відповідно до Господарського процесуального кодексу України місцевим судам не надано право зупинення виконання судового рішення. Таке право, відповідно до ст. 121-1 ГПК України надано лише касаційній інстанції до закінчення перегляду оскаржуваного рішення в порядку касації.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 121-2, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження № 46598683 з виконання наказу № 926/496/14 від 11.02.2015 про стягнення боргу, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015 № 46598683 та про зупинення стягнення на підставі наказів № 926/496/14 від 11.02.2015 відмовити.

Суддя І.В.Скрипничук