ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016 р. Справа №904/5065/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменко І.М. доповідача

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.,

при секретарі судового засідання: Петровська А.В.,

представники сторін:

Представники сторін в судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015р. у справі №904/5065/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополь Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія", м.Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 1 165,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015р. у справі №904/5065/15 (суддя Бєлік В.Г.) позов задоволено повністю.

Стянуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія" на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополь Дніпропетровської області 1 165,90 грн. заборгованості та 1 827,00 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано наявністю правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з витрат на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_1

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач (ТОВ "Нікопольська зернова компанія") звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015р. у справі №904/5065/15 скасувати, як неправомірне, та прийняти у справі нове рішення, яким в позові відмовити повністю. Судові витрати у справі покласти на позивача.

В обґрунтування викладених в апеляційній скарзі доводів відповідач наполягає на тому, що несплата ним витрат на виплату та доставку пенсій не є доказом неправомірності дій чи бездіяльності ТОВ "Нікопольська зернова компанія"; стверджує, що чинним законодавством України не встановлено заборони щодо видачі Пенсійному фонду відомостей про наявність у громадян України трудового стажу; зазначає, що факт відсутності у ОСОБА_1 пільгового стажу в судовому порядку не встановлений, а отже, видача відповідачем довідки №278 від 17.08.2002р. вимогам чинного законодавства України не суперечить; зауважує на спливу щодо спірних правовідносин строку позовної давності. З огляду на викладене вище, апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти у справі нове рішення про відмову в позові повністю.

В свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду правомірним, прийнятим у відповідності з вимогами чинного законодавства України, у звязку з чим підстав для його зміни чи/або скасування не вбачає.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегією суддів встановлено наступне:

На пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області перебуває ОСОБА_1, який працював в ВАТ „Нікопольський комбінат хлібопродуктів з 02.06.1987р. по 27.01.1997р. на посаді, що надає право на призначення пільгової пенсії.

Відповідно до Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ за №637 від 12.08.1993р., у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступника. У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування або його номери, до яких включається цей період; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з даними наявної в матеріалах справи Довідки №278 від 17.08.2002р. (а.с.71), що видана ТОВ «Нікопольська зернова компанія» (відповідач у справі), ОСОБА_1 працював на Нікопольському комбінаті хлібопродуктів повний робочий день з 02.06.1987р. по 27.01.1997р., тобто, 9 років 7 місяців та 25 днів, на посаді коваля 6 розряду ручної ковки, що передбачено списком 1 розділ ХІ підрозділ 1110200а позиція 13227. Підставами викладених в довідці відомостей зазначено штатний розклад, технологічний процес, відомість про зарплатню, атестація робочих місць за наказами №173 від 05.07.1994р. та №21 від 21.01.1998р.

На підставі зазначених вище документів, а також, відповідно до п.а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 18.09.2006р. Управлінням Пенсійного фонду України в м.Нікополі Дніпропетровської області громадянину ОСОБА_1 була призначена пільгова пенсія, що підтверджується протоколом від 26.10.2006р. №4229.

В подальшому, позивачем були здійснені витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_1 за списком №1, зокрема, спірні витрати за травень 2011р. в сумі 1 165,90 грн.

Натомість, за результатами перевірки 11 жовтня 2002р. (Акт №27) Управлінням Пенсійного фонду України в м.Нікополь та Нікопольському районі Дніпропетровської області факту пільгової роботи ОСОБА_1 на посаді коваля згідно Довідки №278 від 17.08.2002р., встановлено, що згідно акту про результати проведення атестації робочих місць та наказу №173 від 06.07.1994р., професії та посади, зайнятість на яких надає право на пенсію на пільгових умовах за списком №1 на підприємстві відсутні.

Більш того, згідно акту за результатами проведення атестації робочих місць та відповідного наказу №21 від 21.08.1998р., професій та посад, зайнятість на яких надає право на пенсію на пільгових умовах за списком №1, також не виявлено.

Наведене стало приводом для звернення позивача до господарського суду з вимогами до ТОВ «Нікопольська зернова компанія» (відповідач) про відшкодування 1 165,90 грн. витрат на виплату і доставку пільгової пенсії громадянину ОСОБА_1, який відповідно до встановлених вище фактів, права на отримання вищезгаданої пільгової пенсії не має.

Як вже зазначалось вище, за результатами вирішення даного спору рішенням місцевого господарського суду позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополь та Нікопольському районі Дніпропетровської області було задоволено повністю, що і є предметом апеляційного перегляду.

Отже, вирішуючи питання щодо відповідності оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства України та, відповідно, обґрунтованості викладених в апеляційній скарзі доводів, колегія суддів виходила з наступного:

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), для платників збору, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У відповідності до ч.1 п.п.6.1 п.6 Інструкції Про порядок обчислення та сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України №21-1 від 31.12.2003р. відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Выдповыдно до вищенаведених правових норм, відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

Крім того, відповідно до вимог Інструкції Про порядок організації оформлення, фінансування та виплати пенсій, грошової допомоги підприємствами поштового зв'язку України, управлінням Пенсійного фонду України компенсуються витрати за доставку пенсій, згідно тарифів встановлених Укрпоштою. Відповідно до Інструкції, зазначена компенсація підлягає відшкодуванню на рахунки Пенсійного фонду.

В свою чергу, за ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також, в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також, за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Також, на виконання ст.62 згаданого вище закону, Кабінетом Міністрів України 12.08.1993р. було прийнято Постанову №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Зазначеним вище порядком унормовано, якщо у трудовій книжці немає потрібних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видавання заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їхнє виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

А якщо документи про наявний стаж роботи неможливо одержати через ліквідацію підприємства, установи, організації, або відсутність архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менш як двох свідків, які знали заявника за спільною з ним роботою на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі в колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, щодо якого вони підтверджують роботу заявника (п.18 Порядку).

В той же час, як встановлено апеляційним господарським судом, наявна в матеріалах справи Довідка №278 від 17.08.2002р. на підтвердження права ОСОБА_1 на отримання пільгової пенсії, викладеним у Порядку вимогам не відповідає, адже видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікопольська зернова компанія» (відповідач) за відсутності доказів правонаступництва прав та обовязків ВАТ «Нікопольський комбінат хлібопродуктів».

Факт відсутності доказів такого правонаступництва вбачається зі Статуту відповідача (а.с.61), а також, встановлений постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2011р. у справі №2а/0470/9208/11 (набрала законної сили 07.06.2012р.), а отже, в силу приписів ст.35 ГПК України, доказування не потребує (а.с.19-22). У підсумку, факт створення відповідача (ТОВ «Нікопольська зернова компанія»), як окремого підприємства, підтверджений наявним в матеріалах справи листом Нікопольської райдержадміністрації від 17.01.2004р.

Слід зауважити при цьому, що, відмовляючи у стягненні з ТОВ «Нікопольська зернова компанія» (відповідач) на користь позивача 1 165,90 грн. витрат на виплату і доставку пільгової пенсії громадянину ОСОБА_1, окружний адміністративний суд керувався саме відсутністю доказів правонаступництва відповідачем прав та обовязків ВАТ «Нікопольський комбінат хлібопродуктів» та, як наслідок, відсутністю правових підстав для стягнення з відповідача спірних витрат.

Таким чином, на думку колегії суддів, за відсутності у відповідача доказів правонаступництва прав та обовязків ВАТ «Нікопольський комбінат хлібопродуктів», видана останнім Довідка №278 від 17.08.2002р. належним доказом наявності у ОСОБА_1 на отримання пільгової пенсії в розумінні вимог ст.ст.32-34 ГПК України визнана бути не може.

Слід зауважити на тому, що п.38 Порядку передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: здійснює правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, перевіряє правильність заяви і подання, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта, та документи про стаж, має право вимагати дооформлення і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відтак, саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів, наданих заявником, на відповідність відомостей викладених в цих документах законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивач (Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополь Дніпропетровської області) повинен був під час вивчення даних Довідки №278 від 17.08.2002р. зясувати наявність доказів правонаступництва відповідачем прав та обовязків ВАТ «Нікопольський комбінат хлібопродуктів» та, у разі їх відсутності, вимагати у ОСОБА_1 довідку про заробітну плату з трудового архіву згідно Порядку. Проте, зазначені вище дії позивачем здійснені не були (докази зворотного - відсутні).

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Недотримання ж даним органом наведених вище приписів Порядку свідчити про наявність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачеві не може.

За встановленого вище, в задоволенні позовних вимог слід відмовити з посиланням на приписи ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

(Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 06.10.2015р. у справі №924/76/15).

Що ж до викладених в апеляційній скарзі заперечень, то безпідставними колегія суддів вважає твердження відповідача (апелянта) щодо пропуску позивачем строку позовної давності, адже, як вже зазначалось вище, факт видачі відповідачем недостовірної довідки за відсутності доказів правонаступництва прав та обовязків юридичної особи, яка мала право на її видачу, встановлено постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2011р. у справі №2а/0470/9208/11, що набрала законної сили 07.06.2012р. Відтак, в силу приписів ст.ст.256,257, ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України, враховуючи подання позову Управлінням Пенсійного фонду 06.06.2015р., підстав для застосування строку позовної давності колегія суддів не вбачає.

Решту доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами, тобто такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати у справі, у тому числі витрати на апеляційне оскарження, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015р. у справі №904/5065/15 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополь Дніпропетровської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольська зернова компанія" 1 339,00 грн. витрат на апеляційне оскарження.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21.01.2016р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов