ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.01.16р. Справа № 904/8897/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс", Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ

до Дніпродзержинського державного технічного університету в особі відокремленого підрозділу Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського Державного технічного університету, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ

про стягнення 107 394,99 грн.

За зустрічним позовом Державний технічний університет в особі Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського Державного технічного університету, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс", Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ

про стягнення 168 430,76 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 1 від 16.02.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 378 від 21.10.2015р.

ОСОБА_3 довіреність № 378 від 21.10.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського Державного технічного університету про стягнення 107 394,94 грн., з яких: 63 350,12 грн. - основний борг, 21 344,65 грн. - пеня, 1 161,13 грн. - 3% річних, 21 539,09 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання № 16-17/14п від 18.02.2014р., в частині оплати поставленої теплової енергії.

Ухвалою суду від 06.10.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 26.10.2015р.

26.10.2015р. представник відповідача подав до суду клопотання, в якому просив зобов'язати позивача надати копію позовної заяви і доданих до неї документів, у зв'язку з тим, що станом на 23.10.2015р. позовну заяву відповідачем отримано не було.

Ухвалою суду від 26.10.2015р. відмовлено у задоволенні клопотання Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського Державного технічного університету про зобов'язання позивача надати копію позовної заяви і доданих до неї документів.

26.10.2015р. у судовому засіданні оголошено перерву до 04.11.2015р.

04.11.2015р. у судовому засіданні оголошено перерву до 05.11.2015р.

04.11.2015р. відповідач подав клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами.

04.11.2015р. відповідач подав заперечення на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

04.11.2015р. позивач подав відзив на заперечення.

05.11.2015р. позивач подав до суду клопотання, просив замінити Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського Державного технічного університету на належного відповідача - Дніпродзержинський державний технічний університет в особі філії Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського Державного технічного університету, у зв'язку з тим, що позивач не є юридичною особою, а є філією Дніпродзержинського державного технічного університету.

Ухвалою суду від 05.11.2015р. клопотання позивача про заміну неналежного відповідача - задоволено; допущено заміну первісного відповідача (Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського Державного технічного університету) належним відповідачем - Дніпродзержинським державним технічним університетом в особі філії Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського Державного технічного університету; розгляд справи відкладено на 27.11.2015р.

27.11.2015р. в засіданні оголошено перерву до 17.12.2015р.

27.11.2015р. від Дніпродзержинського Державного технічного університету в особі Дніпродзержинського технологічного коледжу до суду надійшла зустрічна позовна заява про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 168 430,76 грн. (у зв'язку із неправильним застосуванням тарифів) за постачання теплової енергії за договором № 16-17/14п від 18.02.2014р.

Відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним (ст. 60 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою від 27.11.2015р. прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом.

17.12.2015р. у зв`язку з перебуванням судді у щорічній основній відпустці судове засідання у призначений час не відбулося.

17.12.2015р. позивач подав заяву про продовження строків розгляду справи.

Ухвалою суду від 18.12.2015р. продовжено строк розгляду справи до 20.01.2016р. включно, розгляд справи призначено на 12.01.2016р.

У судове засідання з'явилися представники позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2014р. між Дніпродзержинським технологічним коледжем Дніпродзержинського Державного технічного університету (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (постачальник) було укладено договір про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання № 16-17/14п (далі - договір).

Предметом договору є надання послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами)(відпуск теплової енергії) за державні кошти для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі (п.1.1. договору).

Найменування послуги: 35.30.1. пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору постачальник проводить відпуск т/е для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючим ДВН по обєктах споживача, згідно адрес:

Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ,

пр-кт Конституції б. 77 (.вед.житло)

вул. Дніпропетровська, б. 95 (II гр.сп.),

пр-кт Конституції б. 2а. (II гр.сп.).

Споживач т/с зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором отримувати платіжні вимоги та акти про постачання т/е, сплачувати постачальнику за теплову енергію та здійснювати інші платежі (п. 3.2.13 договору).

Обов'язки постачальника: забезпечувати постачання т/е споживачу в обсягах згідно з договором та відповідно до наявності у постачальника лімітів енергоспоживання (п.4.2.1. договору).

Облік споживання т/е проводиться за приладами обліку/розрахунковим способом (п. 5.1. договору).

Розрахунки за т/е, що споживається в грошовій формі відповідно до тарифів встановлених рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради (Облдержадміністрацією), або в іншій формі згідно з чинним законодавством. Інформація про зміну тарифів доводиться до споживача через засоби масової інформації і не є підставою для переукладення договору. Постачальник має право застосувати нові узгоджені тарифи без додаткової згоди із споживачем (п. 6.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач самостійно одержує платіжну вимогу у постачальника, після 10-го числа наступного за рахунковим місяцем (п. 6.2. договору).

Споживач протягом розрахункового періоду сплачує постачальнику вартість зазначеної в договорі місячної кількості т/е, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем (п. 6.3. договору).

Споживач щомісячно зобовязаний проводить звірку розрахунку за т/е в бухгалтерії постачальника, у разі невиконання звірки протягом кварталу сума боргу нараховується в безспірному порядку (п. 6.4. договору).

Всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання т/е, що виписує постачальник споживачу (п. 6.5. договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15 жовтня 2014р. Сплив строку дії договору не звільняє споживача від обовязку в повному обсязі оплатити поставлену йому теплову енергію (п.11.1.договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.11.5.договору).

Згідно актів про підключення обєктів до мереж теплопостачання від 27.10.2014р., 01.11.2014р., 01.11.2014р. (а.с. 19-21) обєкти за адресами: пр. Конституції б. 77, вул. Дніпропетровська, б.95, пр. Конституції б. 2а підключено до мереж централізованого теплопостачання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 478 від 28.11.2014р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) з 01.12.2014р. було змінено тариф на теплову енергію ТОВ "Теплосервіс", зокрема, для потреб бюджетних установ та інших споживачів на 1230,13грн. за 1Гкал (без ПДВ).

Позивач стверджує, що свої зобовязання за договором виконав, поставив відповідачу теплову енергію протягом опалювального періоду листопад 2014року грудень 2014року на загальну суму 797 480,43 грн., що підтверджується актами виконання поставки теплової енергії за договором № 16-17/14п:

- від 30.11.2014р. за листопад 2014р. на загальну суму 379 288,49 грн. з ПДВ (а.с. 27);

- від 31.12.2014р. за грудень 2014р. на загальну суму 354 841,82 грн. з ПДВ (а.с. 28);

- від 31.12.2014р. за грудень 2014р. на загальну суму 63 350,12 грн. з ПДВ (а.с 29);

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунки:

- №16-17/14п Т/11.14 за листопад 2014 року на суму 379 288,49 грн. з ПДВ (а.с. 23);

- №16-17/14п Т/0114 за грудень 2014 року на суму 354 841,84 грн. з ПДВ (а.с. 24);

У зв'язку зі зміною тарифу на постачання теплової енергії з 01.12.2014р.,позивач виставив відповідачу додатковий рахунок за грудень 2014року №16-17/14п Т/0114 на суму 63 350,12 грн. з ПДВ (а.с 25);

Як стверджує позивач, в порушення умов договору відповідач частково сплатив за поставлену теплоенергію на загальну суму 734 130,33 грн., про що стверджують платіжні доручення:

- № 909 від 04.12.2014р. на суму 8 073,52 грн. (а.с.31);

- № 910 від 04.12.2014р. на суму 198 386,65 грн. (а.с.32);

- № 915 від 04.12.2014р. на суму 172 828,32 грн. (а.с.33);

- № 1026 від 29.12.2014р. на суму 191 171,68 грн. (а.с.34);

- № 1027 від 29.12.2014р. на суму 91 613,35 грн. (а.с.35);

- № 1028 від 29.12.2014р. на суму 72 056,81 грн. (а.с.36);

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставку теплової енергії, становить 63 350,10 грн., що і є причиною виникнення спору.

Сторони підписали та скріпили печатками акт звірки взаємних розрахунків (а.с. 87) за договором № 16-17/14п від 18.02.2014р. станом на 01.09.2015р., згідно якого сальдо на користь позивача становить 63 350,09 грн. З акту вбачається, що вказана сума заборгованості виникла за грудень 2014року.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

На час розгляду справи доказів сплати основного боргу відповідач не надав.

У запереченнях на позовну заяву відповідач вказав, що позивач порушив норми чинного законодавства при спробі досудового врегулювання спору, оскільки направив претензію, яку відповідач отримав 01.10.2015р, отже мав термін один місяць до 01.11.2015р. для досудового врегулювання спору, однак позивач 05.10.2015р. подав позовну заяву до суду. Також у запереченнях відповідач ставить наступні питання. Що за інфляційні суми? Яким нормативно-правовим актом України відповідає механізм їх нарахування?

Щодо досудового врегулювання спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб'єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Право на судовий захист не позбавляє суб'єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб'єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002р. у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Кампус Коттон клаб щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням субєктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не спростував доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 63 350,10 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 21 344,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 21 539,09 грн., 3% річних у розмірі 1 161,13 грн. за період з 21.01.2015р. по 31.08.2015р.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

У разі порушення споживачем теплової енергії строку для здійснення розрахунку за поставлену йому у розрахунковому періоді теплову енергію споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми, яка підлягає сплаті, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє споживача від виконання зобовязань, передбачених цим договором. Нарахування пені за цим пунктом договору не припиняється через 6 (шість) місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Позовна давність за вимогами про стягнення неустойки (штрафних санкцій) за цим договором встановлюється сторонами такою, що дорівнює тривалості загальної позовної давності (п. 7.2.4. договору).

У разі затримки споживачем виконання грошового зобовязання за цим договором споживач на вимогу постачальника зобов'язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (п. 7.2.5. договору).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов'язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 107 394,90 грн., з яких: 63 350,10 грн. заборгованість за отриману теплову енергію, 21 344,64грн. пеня, 1 161,13 грн. 3% річних, 21 539,03 грн. інфляційні втрати.

27.11.2015р. від Дніпродзержинського Державного технічного університету в особі Дніпродзержинського технологічного коледжу до суду надійшла зустрічна позовна заява про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 168 430,76 грн. (у зв'язку із неправильним застосуванням тарифів) за постачання теплової енергії за договором № 16-17/14п від 18.02.2014р.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що згідно рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 15.11.2012р. № 471 встановлена плата за послуги опалення, що надає позивач в розмірі 934,62 грн./Гкал. 26.12.2014р. ТОВ "Теплосервіс" надав до ДТК ДДТУ акт виконання поставки теплової енергії за грудень 2014 року, у якому було вказано іншу (завищену) ціну у вигляді плати за послуги опалення, що надає постачальник - в розмірі 1 028 грн./Гкал (без ПДВ), чим порушив ст.13 Закону України «Про теплопостачання» та рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 15.11.2012р. № 471, при цьому відповідач здійснив безпідставне отримання грошових коштів від ДТК ДДТУ на суму 168 430,76 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 04.12.2014р. №915, №910, №909, від 30.12.2014р. №1026, №1027, №1028. Сума фактичної переплати ДТК ДДТУ за листопад - грудень 2014 р. на об'єм отриманої теплової енергії 561,683 Гкал складає 168 430,76 грн., що підтверджує несумлінне виконання постачальником своїх господарських зобов'язань.

Отже, на думку позивача за зустрічним позовом, ТОВ «Теплосервіс» навмисно, з корисливих мотивів, шляхом зміни існуючих тарифів та цін на поставки теплової енергії за грудень 2014 року отримав безпідставно168 430,76 грн., які Дніпродзержинський Державний технічний університет в особі Дніпродзержинського технологічного коледжу просить стягнути з ТОВ «Теплосервіс», посилаючись на ст.1212 ЦК України.

По-перше, за умови існування між сторонами договірних відносин, неналежне виконання сторонами умов договору може слугувати підставою для відповідальності відповідно до договору, а не для повернення грошових коштів, як безпідставно отриманих. Набуття однією із сторін зобовязання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірних зобовязань не може вважатися безпідставним.

По-друге, щодо посилань позивача на навмисну зміну ТОВ «Теплосервіс» існуючих тарифів. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 478 від 28.11.2014р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) з 01.12.2014р. було змінено тариф на теплову енергію ТОВ "Теплосервіс", зокрема, для потреб бюджетних установ та інших споживачів на 1230,13грн. за 1Гкал (без ПДВ).Відповідно до ст.16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб'єктів відносин у сфері теплопостачання, належать: розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання; ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії; затвердження в установленому порядку ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування і постачання теплової енергії та порядку контролю за їх додержанням; розроблення методології (порядку) формування тарифів на теплову енергію у сфері теплопостачання для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією; встановлення тарифів на тепловуенергію суб'єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією.

По-третє, позивач зазначає, що факт перерахування коштів у сумі 168 430,76 грн. підтверджується платіжними дорученнями від № 909, № 910, №915, № 1026, №1027, № 1028. Вказаними платіжними дорученнями сплачено за теплоенергію, поставлену у листопаді-грудні 2014 року, на загальну суму 734130,33 грн.. Вказана сума зарахована в погашення основного боргу, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін договору актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 87) за договором № 16-17/14п від 18.02.2014р. станом на 01.09.2015р.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову.

Позовна заява (за первісним позовом) здана позивачем до канцелярії суду 06.10.2015р. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат(п.2.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата з 1 січня 2015 року становить 1 218 грн. При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 1610,93 грн. згідно з платіжним дорученням №1761 від 05.10.2015р., замість 1610,92 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 0,01 грн. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне розяснити позивачу , що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 0,01 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України 99,% судового збору за подання первісного позову підлягають стягненню з Дніпродзержинського державного технічного університету в особі відокремленого підрозділу Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського Державного технічного університету на користь ТОВ «Теплосервіс» в розмірі 1 610,92 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову покладаються на Дніпродзержинський Державний технічний університет в особі Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського Державного технічного університету у розмірі 2526,46грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпродзержинського державного технічного університету (51918, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Дніпробудівська, буд. 2, ідентифікаційний код 02070737) в особі відокремленого підрозділу Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського Державного технічного університету (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Конституції, буд. 2а, ідентифікаційний код 00208752) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Теплосервіс (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Беспалова, буд. 2, ідентифікаційний код 32540420) 107 394,90 грн., з яких: 63 350,10 грн. заборгованість за отриману теплову енергію, 21 344,64грн. пеня, 1 161,13 грн. 3% річних, 21 539,03 грн. інфляційні втрати, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дніпродзержинського державного технічного університету (51918, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Дніпробудівська, буд. 2, ідентифікаційний код 02070737) в особі відокремленого підрозділу Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського Державного технічного університету (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр. Конституції, буд. 2а, ідентифікаційний код 00208752) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Теплосервіс (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Беспалова, буд. 2, ідентифікаційний код 32540420) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 610,92 грн., про що видати наказ.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову покласти на Дніпродзержинський Державний технічний університет в особі Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського Державного технічного університету.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.01.2016

Суддя ОСОБА_4