ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2016 р. Справа № 914/2062/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Львівського гарнізону, м.Львів, вих. №06-12930 вих.15 від 30.11.2015 року, вх. №01-05/5930/15 від 15.12.2015 року,

на ухвалу господарського суду Львівської області від 26.11.2015 року

у справі № 914/2062/14

за позовом: Заступника Прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави в особі:

позивача 1: Міністерства оборони України, м.Київ,

позивача 2: Державного підприємства Львівський військовий лісокомбінат, м.Львів,

до відповідача 1: Головного управління юстиції у Львівській області, м.Львів

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю „Трентова ЛТД, м.Львів

до відповідача 3: Приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція, м.Львів

про: визнання недійсними результатів прилюдних торгів і застосування наслідків недійсності правочину

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_2 проокурор, посвідчення № 036378 від 27.11.2015 року;

від позивача 1: не зявився;

від позивача 2: ОСОБА_3, представник на підставі довіреності № 265 від 02.06.2015 року;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: ОСОБА_4, представник на підставі довіреності від 03.08.2015 року;

від відповідача 3: не зявився;

В судовому засіданні оголошену вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду Львівської області від 26.11.2015 року (суддя Цікало А.І.) провадження у справі № 914/2062/14 за позовом Заступника Прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави в особі позивача 1 Міністерства оборони України, позивача 2 Державного підприємства Львівський військовий лісокомбінат, до відповідача 1 Головного управління юстиції у Львівській області, до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю „Трентова ЛТД, до відповідача 3 Приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція, про визнання недійсними результатів прилюдних торгів і застосування наслідків недійсності правочину припинено.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Львівської області від 26.11.2015 року у справі № 914/2062/14, -Заступник військового прокурора Львівського гарнізону подав апеляційну скаргу.

Зокрема, у поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до п 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 ,,Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського продесуального кодексу Україн, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Аналогічні норми передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». У звязку із вступом в законну силу з 1 вересня 2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» на органи прокуратури покладено обовязок щодо сплати судового збору при предявленні до суду позовів (заяв), апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень. Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» видатки на сплату прокурорами судового збору не передбачено і відповідне фінансування органами прокуратури з такою метою не здійснювалось. Просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги. Також, апелянт покликається на безпідставне припинення судом провадження у справі за позовом до трьох відповідачів при тому, що лише один із них був ліквідований. Вважає за необхідне розгляд позовних вимог по суті.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 26.11.2015 р. у справі № 914/2062/14 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2015р. справу № 914/2062/14 призначено судді-доповідачу ОСОБА_5 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 23.12.2015 р., відстрочено сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. до 23.12.2015 року та зобовязано скаржника надати суду належні докази в підтвердження сплати та зарахування останнього до державного бюджету України.

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 року, у звязку із перебуванням судді Марка Р.І. у відпустці, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 914/2062/14, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Желік М.Б. та Плотніцький Б.Д..

23.12.2015 року, ухвалою суду виправлено допущену описку в ухвалі суду від 15.12.2015 року, а саме щодо розміру судового збору.

Ухвалою суду від 23.12.2015 року клопотання апелянта про відстрочку сплати судового збору задоволено частково, відстрочено сплату останнього в сумі 1218,00 грн. до 04.01.2016 року та відкладено розгляд справи.

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 04.01.2016 року, у звязку із зайнятістю судді Плотніцького Б.Д. у складі іншої судової колегії, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 914/2062/14, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Желік М.Б. та Марко Р.І..

Представникам розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 04.01.15 року представник апелянта зявився, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній, надав усні пояснення по суті спору.

Представник позивача 2 в судовому засіданні апеляційну скаргу подану Заступником військового прокурора Львівського гарнізону підтримав повністю. Окрім того на виконання вимог попередніх ухвал суду через канцелярію суду представником подано клопотання (вих. № 606 від 30.12.2015 року, вх. № 01-04/2/16 від 04.01.2016 року) про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №250 від 24.12.2015 року про сплату судового збору в сумі 1218,00 грн. Дане клопотання судом задоволено та долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача 2 проти апеляційної скарги заперечив, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представники позивача 1 та відповідачів 1,3 в судове засідання повторно не зявились, причин неявки суду не повідомили.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 11.06.2014 р. на розгляд господарського суду Львівської області за вх. № 2139 поступила позовна заява від заступника Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Львівський військовий лісокомбінат до Головного управління юстиції у Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю Трентова ЛТД та Приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція про визнання недійсними результатів прилюдних торгів і застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.06.2014 р. порушено провадження у справі № 914/2062/14. Рішенням господарського суду Львівської області від 09.09.2014 р. у справі № 914/2062/14 в задоволенні позову заступника Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України про визнання недійсним результатів прилюдних торгів і застосування наслідків недійсності правочину відмовлено, а в частині позовних вимог заявлених до Приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Юстиція провадження у справі припинено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2014 р. рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 р. у справі № 914/2062/14 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015 р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2014 р. у справі № 914/2062/14 залишено без змін. Постановою Верховного Суду України від 24.06.2015 р. рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 р., постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2014 р. та постанову Вищого господарського суду України від 25.02.2015 р. у справі № 914/2062/14 скасовано, справу № 914/2062/14 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Під час нового розгляду справи суд першої інстанції підставно зясував, що прокурор просить суд визнати недійсними результати прилюдних торгів, проведені за процедурою реалізації арештованого нерухомого майна на виконання зведеного виконавчого провадження № 7/В6/201, від 03.12.2013 р., № 03/345/13/а-1 та від 07.11.2013 р. № 03/263/13/а-3, № 03/229/13/а-1, № 03/263/13/а-2/1 застосувавши наслідки недійсності правочину.

Листом від 26.12.2012 р. вих. №487 Державне підприємство Львівський військовий лісокомбінат звернулось до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та запропонувало реалізувати нерухоме майно, яке не входить до цілісного майнового комплексу, та може бути відчужене з метою погашення боргів, в першу чергу по заробітній платі на підставі поданого переліку. ОСОБА_6 економічної діяльності Міністерства оборони України від 03.01.2013 р. №225/1/19 стверджується, що останнім опрацьовано лист відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області, щодо надання згоди на примусову реалізацію майна Державного підприємства Львівський військовий комбінат та зазначено, що Законом України Про виконавче провадження не передбачено згоди органу управління майном на його відчуження у процесі виконавчого провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив, що державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, самі ж прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують та проводять спеціалізовані організації, з якими державна виконавча служба укладає договір (п.5.11. Інструкції про порядок проведення виконавчих дій). Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тобто дії саме до призначення прилюдних торгів підлягають оскарженню в порядку, передбаченому статтею 82 Законом України Про виконавче провадження. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (постанова Верховного суду України від 24.10.2012 р. у справі № 6-11цс12). Однак, дії державного виконавця (накладення арешту на майно, експертна оцінка майна тощо) в порядку, визначеному ст. 82 Закону України Про виконавче провадження оскаржені не були. Окремих вимог, адресованих зазначеному субєкту, прокурором не предявлялось, хоча у позовній заяві цього субєкта визначено у статусі відповідача. Таким чином, щодо Головного управління юстиції у Львівській області як юридичної особи предмет спору прокурором не окреслений.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод з купівлі-продажу. Така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч.ч.1-3 та ч. 6 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 205. ЦК України. Виходячи зі змісту вимог ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів. Відтак, підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених тимчасовим положенням (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 р. № 6-174цс12). Визнання недійсними результатів прилюдних торгів прокурор вважає наслідками недійсності правочину, які він і просить застосувати. Стосовно інших наслідків безпосередньо в позовних вимогах не зазначається, як саме слід застосувати реституцію, про яку йдеться в тексті позовної заяви.

Результати прилюдних торгів було оформлено протоколами № 03/345/13/а-1 від 03.12.2013 р. та протоколами від 07.11.2013 р. № 03/263/13/а-3, № 03/229/13/а-1, № 03/263/13/а-2/1.

Відповідно до п. 4.15. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (затверджене наказом Міністерства Юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року) результати прилюдних торгів оформляє спеціалізована організація. Протокол у день проведення прилюдних торгів підписується ліцитатором і переможцем торгів і затверджується керівником спеціалізованої організації. Протоколи, що є предметом спору підписано зі сторони ліцитатора прилюдних торгів та затверджено керівником ПП СП Юстиція.

Зі змісту позовної заяви та додаткових пояснень ДП Львівський військовий комбінат вбачається, що прокурор та ДП Львівський військовий комбінат визнають, що ПП СП Юстиція була безпосередньою стороною спірного правочину, крім того, ПП СП Юстиція самостійно, на думку позивачів, неодноразово порушила вимоги Тимчасового положення, що призвело до незаконної реалізації майна. У звязку з цим, результати прилюдних торгів, які полягають у визначенні переможця і оформленні протоколу породжують правові наслідки у вигляді переходу права власності на майно під час проведення прилюдних торгів і є складовою частиною правочину щодо купівлі-продажу майна з прилюдних торгів.

Відповідно до п. 4.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, за наявності відомостей про припинення діяльності суб'єкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до ч. 7 ст. 59 ГК України, суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вбачається, що відповідач 3 - ПП Спеціалізоване підприємство Юстиція припинило діяльність станом на 04.07.2014 р.. У відповідності до п. 6 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, суд першої інстанції підставно припинив провадження у справі за вимогами до цього субєкта, які полягали у визнанні недійсним правочину, стороною якого він був.

Вимоги до третього відповідача фактичного набувача майна зводяться до застосування реституції, тобто, носять похідний характер від вимог про визнання недійсним правочину, адресованих ПП «СП «Юстиція». Суд першої інстанції підставно звернув увагу на ту обставину, що прокурор не посилався на жодне порушення законодавства зі сторони цього субєкта. Таким чином, розгляд зазначених позовних вимог є неможливим без розгляду вимог, провадження у справі щодо яких припинено; такий предмет спору визначений в силу законодавства умовно, а відтак не існує без основних позовних вимог.

Вимагаючи застосувати реституцію, прокурор не конкретизував, у який саме спосіб, покликаючись лише на необхідність позбавлення набувача майна ТзОВ «Трентова ЛТД», яке не допускало порушень закону, права власності.

Суд першої інстанції підставно звернув увагу прокурора на судову практику Європейського суду з прав людини у національному законодавстві як інструмент функціонування Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства України відповідно до ст. 17, 18 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. За умови відсутності порушень чинного законодавства, зокрема Тимчасового положення, зі сторони відповідача 2 - ТзОВ Трентова ЛТД, при загальній неможливості встановлення недійсності результатів торгів, витребування майна чи інші правові вимоги до власника ТзОВ Трентова ЛТД є несумісними з вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 р. «Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії» (Stretch v. United Kingdom, 44277/98), констатовано що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції», тому визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим. Таким чином, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

Таким чином, суд першої інстанції підставно зауважив, що у випадку розцінювання таких вимог як окремо сформульованих прокурором, такі позовні вимоги суперечитимуть меті функціонування органу прокуратури, зазначеній у ст. 1 Закону України «Про прокуратуру».

В світлі наведеного, припинення провадження у справі за вимогами щодо ПП «СП «Юстиція» у даних відносинах і за даних обставин тягне за собою відсутність самостійного предмету спору щодо вимог до інших відповідачів.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Львівської області від 26.11.15 р. у справі № 914/2062/14 прийняте без врахування усіх обставин справи із помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його часткового скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Львівського гарнізону, м.Львів, вих. №06-12930 вих.15 від 30.11.2015 року, вх. №01-05/5930/15 від 15.12.2015 року, залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 26.11.2015 р. у справі № 914/2062/14 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 04.01.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.