ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

попереднього засідання

"11" січня 2016 р. Справа № 911/4153/15

За заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс»

про банкрутство

Суддя Лутак Т.В.

Представники:

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс»: ОСОБА_2

від розпорядника майна боржника: ОСОБА_3

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право»: не зявилися

від Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк»: ОСОБА_4

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан»: не зявилися

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ»: не зявилися

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос»: не зявилися

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма»: ОСОБА_5

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро»: ОСОБА_6

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4153/15 за заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.10.2015 порушено провадження у даній справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (08136, Київська область, Києво-Святошинський район, село Крюківщина, вулиця Балукова, будинок 1-А, ідентифікаційний код - 31093886) арбітражного керуючого ОСОБА_3 (ліцензія серії АВ № 456442 від 26.03.2009, свідоцтво арбітражного керуючого № 669 від 18.04.2013, адреса: 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Горького, 14, ідентифікаційний код - НОМЕР_1), зобовязано розпорядника майна боржника в строк до 11.12.2015 подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів відповідно до норм статей 22, 23, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», попереднє засідання господарського суду призначено на 17.12.2015 та встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 17.12.2015.

З метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобовязаннями боржника, суд за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» 28.10.2015 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет, номер публікації якого 24388.

У встановлений ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» 30-денний строк від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» до суду звернулися наступні кредитори: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк», ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан», ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ», ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос», ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро».

Ухвалами господарського суду Київської області від 25.11.2015 та від 04.12.2015 прийнято заяви вищезазначених кредиторів, призначено їх до розгляду у судовому засіданні на 17.12.2015 та зобовязано учасників провадження надати суду певні документи.

До господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшли повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів (вх. № 29174/15 від 07.12.2015, вх. № 29840/15 від 15.12.2015, вх. № 29841/15 від 15.12.2015, вх. № 29842/15 від 15.12.2015, вх. № 29839/15 від 15.12.2015).

15.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від боржника надійшли відзиви на заяви про визнання кредиторських вимог (вх. № 29861/15 від 15.12.2015, вх. № 29860/15 від 15.12.2015, вх. № 29859/15 від 15.12.2015, вх. № 29858/15 від 15.12.2015, вх. № 29857/15 від 15.12.2015, вх. № 29856/15 від 15.12.2015).

До господарського суду Київської області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» надійшло клопотання б/н від 16.12.2015 (вх. № 29916/15 від 16.12.2015) про долучення документів до матеріалів справи.

17.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-01/09/422-2015 від 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) про приєднання до матеріалів справи письмового звіту про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс».

До господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-01/09/423-2015 від 16.12.2015 (вх. № 30019/15 від 17.12.2015) про долучення до матеріалів справи інформації щодо проведеної інвентаризації майна боржника.

17.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» надійшов супровідний лист б/н б/д (вх. № 30034/15 від 17.12.2015), до якого додано документи по справі.

До господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» надійшли письмові пояснення та документи по справі (вх. № 30036/15 від 17.12.2015).

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2015 розгляд справи відкладено на 11.01.2016 у звязку з неналежним виконанням учасниками провадження вимог суду та необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

25.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» надійшло клопотання б/н від 25.12.2015 (вх. № 30641/15 від 25.12.2015) про долучення документів до матеріалів справи.

До господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» надійшов супровідний лист б/н від 11.01.2016 (вх. № 319/16 від 11.01.2016), до якого додано витребувані судом документи.

У судовому засіданні 11.01.2016 продовжується розгляд реєстру вимог кредиторів боржника - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс».

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Виходячи зі змісту ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вбачається, що кредитор, звертаючись до господарського суду з відповідною заявою, самостійно визначає розмір своїх кредиторських вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обовязків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відповідності до статей 32, 33, 34, 75 Господарського процесуального кодексу України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки лише наявних у матеріалах справи доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також витребуваних судом.

До суду звернувся кредитор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» із заявою б/н від 16.11.2015 (вх. № 27802/15 від 23.11.2015) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у розмірі 584 018, 01 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором № 07-01/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015, актом приймання-передачі документів до договору № 07-01/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015, договором № 07/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015, актом приймання-передачі документів до договору № 07/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015, договором № 15/09-15 про відступлення права вимоги від 15.09.2015, актом приймання-передачі документів до договору № 15/09-15 про відступлення права вимоги від 15.09.2015, договором фінансової допомоги від 07.07.2011, договором на переробку хімічної продукції № 29/09-09 від 29.09.2009, постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2013, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2013 у справі № 369/2794/13-ц, рішенням господарського суду Київської області від 22.03.2013 у справі № 911/696/13-г та рішенням господарського суду Київської області від 09.04.2013 у справі № 911/697/13-г.

Загальна сума вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» становить 584 018, 01 грн. та складається із основної заборгованості, що виникла на підставі договору на переробку хімічної продукції № 29/09-09 від 29.09.2009, договору оренди автотранспорту № 01/07 від 01.07.2010 та договору фінансової допомоги від 07.07.2011.

Боржник згідно відзиву б/н від 10.12.2015 (вх. № 29860/15 від 15.12.2015) визнав повністю вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» як такі, що підтверджуються даними бухгалтерського обліку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» та доданими до заяви документами.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/412-2015 від 30.11.2015 (вх. № 29174/15 від 07.12.2015) та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав повністю грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» та включив їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Київської області від 22.03.2013 у справі № 911/696/13-г, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2013, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трейд Плюс» 361 395, 50 грн. попередньої оплати за договором на переробку хімічної продукції № 29/09-09 від 29.09.2009 та 7 227, 91 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Київської області від 09.04.2013 у справі № 911/697/13-г, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2013, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трейд Плюс» 151 760, 00 грн. заборгованості за договором оренди автотранспорту № 01/07 від 01.07.2010 та 3 035, 20 грн. судового збору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2013 у справі № 369/2794/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» на користь ОСОБА_7 60 000, 00 грн. заборгованості за договором фінансової допомоги від 07.07.2011 та 600, 00 грн. судового збору.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів вищезазначені рішення господарського суду Київської області та Києво-Святошинського районного суду Київської області на даний час набрали законної сили і не виконані боржником.

Згідно з ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

07.09.2015 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трейд Плюс» (первісний кредитор), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» (новий кредитор) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (боржник) укладено договір № 07-01/09-15 про відступлення права вимоги (надалі договір № 1), за умовами якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором оренди автотранспорту № 01/07 від 01.07.2010, укладеним між первісним кредитором та боржником, а також стає стороною (стягувачем) у виконавчому провадженні № 39791212 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2013) про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» боргу в сумі 154 795, 20 грн. згідно наказу № 911/697/13-г від 23.04.2013.

Відповідно до п. 1.2 договору № 1 всього за основним договором первісним кредитором на користь нового кредитора переуступається 151 760, 00 грн. заборгованості та 3 035, 20 грн. судового збору, що підтверджено рішенням господарського суду Київської області від 09.04.2013 у справі № 911/697/13-г та постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2013 у справі № 911/697/13-г.

Згідно з п. 1.3 договору № 1 з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобовязаннях, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Пунктом 4.1 договору № 1 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання договору № 07-01/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015 первісний кредитор - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трейд Плюс» відповідно до акту приймання-передачі документів від 07.09.2015 передав, а новий кредитор - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» прийняв документи, що підтверджують права вимоги виконання зобовязання боржником новому кредитору.

Крім того, 07.09.2015 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трейд Плюс» (первісний кредитор), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» (новий кредитор) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (боржник) укладено договір № 07/09-15 про відступлення права вимоги (надалі договір № 2), за умовами якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором на переробку хімічної продукції № 29/09-09 від 29.09.2009, укладеним між первісним кредитором та боржником, а також стає стороною (стягувачем) у виконавчому провадженні № 39791030 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2013) про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» боргу в сумі 368 622, 81 грн. згідно наказу № 911/696/13-г від 08.04.2013.

Відповідно до п. 1.2 договору № 2 всього за основним договором первісним кредитором на користь нового кредитора переуступається 361 395, 50 грн. попередньої оплати та 7 227, 91 грн. судового збору, що підтверджено рішенням господарського суду Київської області від 22.03.2013 у справі № 911/696/13-г та постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2013 у справі № 911/696/13-г.

Згідно з п. 1.3 договору № 2 з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобовязаннях, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Пунктом 4.1 договору № 2 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання договору № 07/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015 первісний кредитор - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трейд Плюс» відповідно до акту приймання-передачі документів від 07.09.2015 передав, а новий кредитор - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» прийняв документи, що підтверджують права вимоги виконання зобовязання боржником новому кредитору.

Також, 15.09.2015 між ОСОБА_8 (первісний кредитор) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» (новий кредитор) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (боржник) укладено договір № 15/09-15 про відступлення права вимоги (надалі договір № 3), за умовами якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором фінансової допомоги від 07.07.2011, укладеним між первісним кредитором та боржником, а також стає стороною (стягувачем) у виконавчому провадженні № 39791448 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2013) про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» боргу в сумі 60 600, 00 грн. згідно виконавчого листа № 369/2794/13-ц від 19.06.2013.

Відповідно до п. 1.2 договору № 3 всього за основним договором первісним кредитором на користь нового кредитора переуступається 60 000, 00 грн. заборгованості за договором фінансової допомоги від 07.07.2011 та 600, 00 грн. судового збору, що підтверджено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.05.2013 у справі № 369/2794/13-ц.

Згідно з п. 1.3 договору № 3 з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобовязаннях, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Пунктом 4.1 договору № 3 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання договору № 15/09-15 про відступлення права вимоги від 15.09.2015 первісний кредитор ОСОБА_7 відповідно до акту приймання-передачі документів від 15.09.2015 передав, а новий кредитор - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» прийняв документи, що підтверджують права вимоги виконання зобовязання боржником новому кредитору.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право», на підставі договору № 07-01/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015, договору № 07/09-15 про відступлення права вимоги від 07.09.2015 та договору № 15/09-15 про відступлення права вимоги від 15.09.2015, набуло право вимоги до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс», що першочергово належало ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трейд Плюс» та ОСОБА_7.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та заяву кредитора, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» документально і нормативно обґрунтовані та правомірно включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи вищезазначене, у відповідності до вимог статей 23, 25 та 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає повністю кредиторські вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» на загальну суму 586 454, 01 грн., з яких: 584 018, 01 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. (судовий збір) перша черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» із заявою вих. № 2264/11 від 26.11.2015 (вх. № 28460/15 від 30.11.2015) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у розмірі 8 966 713, 70 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані кредитним договором № 1002/02 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 02.10.2007 зі змінами та доповненнями, договором іпотеки від 02.10.2007 зі змінами та доповненнями, договором застави основних засобів від 22.09.2010 зі змінами та доповненнями, рішенням господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі № 911/5496/14, постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 у справі № 911/5496/14 та постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2015.

Загальна сума вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» становить 8 966 713, 70 грн., з яких: 7 087 160, 00 грн. - заборгованість по кредиту та 1 879 553, 70 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 27.10.2015.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/416-2015 від 02.12.2015 (вх. № 29841/15 від 15.12.2015) та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав повністю грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» та включив їх окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» (банк) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (позичальник) укладено кредитний договір № 1002/02 від 02.10.2007.

В подальшому сторонами неодноразово вносилися зміни та доповнення до кредитного договору № 1002/02 від 02.10.2007.

Так, додатковим договором про внесення змін та доповнень від 03.03.2014 до кредитного договору № 1002/02 від 02.10.2007 сторони погодили встановити ліміт основного зобовязання у розмірі 7 087 160, 00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20 % та строком основного зобовязання до 27.03.2015 включно.

Відповідно до п. 6.2 додаткового договору про внесення змін та доповнень від 03.03.2014 до кредитного договору № 1002/02 від 02.10.2007 нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день календарного місяця та в день повного погашення кредиту.

Згідно з п. 7.1 додаткового договору про внесення змін та доповнень від 03.03.2014 до кредитного договору № 1002/02 від 02.10.2007 позичальник зобовязаний в порядку, обумовленому договором, виконати основне зобовязання в повному обсязі до закінчення строку основного зобовязання включно, а у випадку настання негативної обставини достроково.

Пунктом 18.1 додаткового договору про внесення змін та доповнень від 03.03.2014 до кредитного договору № 1002/02 від 02.10.2007 передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за договором в повному обсязі; при цьому основне зобовязання позичальника перед банком, а також права банку стосовно основного зобовязання (в тому числі право на договірне списання коштів позичальника) за договором, а також договорів (правочинів) щодо забезпечення залишаються чинними до моменту повного виконання основного зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі № 911/5496/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» 7 087 160, 00 грн. основного боргу, 528 139, 06 грн. відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 до 13.11.2014 та 19 583, 16 грн. пені за період з 01.08.2014 до 14.11.2014, які виникли із кредитного договору № 1002/02 від 02.10.2007.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі № 911/5496/14 на даний час набрало законної сили та не виконане боржником.

Згідно з ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що грошові вимоги кредитора щодо заборгованості по кредиту у розмірі 7 087 160, 00 грн. та заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1 879 553, 70 грн. є документально та нормативно обґрунтованими.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 1002/02 від 02.10.2007 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» (заставодержатель, іпотекодержатель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (заставодавець, іпотекодавець) укладено договір застави основних засобів від 22.09.2010 та договір іпотеки від 02.10.2007.

Відповідно до вищезазначених договорів застави та іпотеки загальна вартість предмету застави становить 17 577 765, 72 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Частиною 9 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, у відповідності до вимог статей 23, 25 та 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає повністю кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на загальну суму 8 969 149, 70 грн., з яких: 8 966 713, 70 грн. підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника та 2 436, 00 грн. (судовий збір) перша черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» із заявою б/н від 27.11.2015 (вх. № 28538/15 від 30.11.2015) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у розмірі 4 704 445, 70 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані претензією № 1 від 26.11.2015 та видатковими накладними за період з 01.11.2013 по 17.07.2014.

Загальна сума вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» становить 4 704 445, 70 грн., з яких: 1 670 396, 70 грн. основний борг, 3 031 613, 00 грн. штраф та 2 436, 00 грн. судовий збір за подачу заяви з кредиторськими вимогами до боржника.

Боржник згідно відзиву б/н від 10.12.2015 (вх. № 29857/15 від 15.12.2015) визнав частково вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан», а саме на суму 1 605 977, 20 грн., оскільки лише дана сума основного боргу підтверджується даними бухгалтерського обліку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» та доданими до заяви документами і є непогашеною.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/419-2015 від 09.12.2015 та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав частково грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» на суму 1 605 977, 20 грн. та включив їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилив, оскільки вони документально непідтверджені.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження своїх вимог кредитор надав до суду претензію № 1 від 26.11.2015 та видаткові накладні за період з 01.11.2013 по 17.07.2014.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових результатів.

Тобто, факт проведення сторонами у справі господарських операцій, що стосуються виконання ними зобов'язань, повинен підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Документами, які є підставою для оприбуткування товару, є накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення запису в облікові бухгалтерські реєстри.

Первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» видаткових накладних, а саме: № 31 від 01.11.2013 на суму 34 010, 00 грн., № 32 від 04.11.2013 на суму 30 884, 50 грн., № 37 від 08.11.2013 на суму 34 865, 00 грн., № 38 від 11.11.2013 на суму 35 340, 00 грн., № 15 від 16.01.2014 на суму 30 932, 00 грн., № 16 від 17.01.2014 на суму 35 549, 00 грн., № 17 від 20.01.2014 на суму 35 549, 00 грн., № 18 від 21.01.2014 на суму 30 324, 00 грн., № 19 від 22.01.2014 на суму 6 218, 70 грн., № 24 від 28.01.2014 на суму 47 500, 00 грн., № 25 від 29.01.2014 на суму 47 500, 00 грн., № 26 від 30.01.2014 на суму 47 500, 00 грн., № 27 від 31.01.2014 на суму 47 500, 00 грн., № 31 від 03.02.2014 на суму 31 635, 00 грн., № 32 від 04.02.2014 на суму 33 630, 00 грн., № 33 від 05.02.2014 на суму 51 585, 00 грн., № 34 від 07.02.2014 на суму 59 137, 50 грн., № 35 від 10.02.2014 на суму 31 682, 50 грн., № 36 від 11.02.2014 на суму 35 862, 50 грн., № 37 від 12.02.2014 на суму 30 780, 00 грн., № 38 від 12.02.2014 на суму 29 070, 00 грн., № 39 від 13.02.2014 на суму 41 040, 00 грн., № 40 від 15.02.2014 на суму 35 815, 00 грн., № 41 від 18.02.2014 на суму 30 932, 00 грн., № 42 від 19.02.2014 на суму 35 045, 50 грн., № 43 від 20.02.2014 на суму 26 505, 00 грн., № 44 від 21.02.2014 на суму 32 585, 00 грн., № 51 від 03.07.2014 на суму 54 600, 00 грн., № 50 від 02.07.2014 на суму 30 030, 00 грн., № 49 від 01.07.2014 на суму 45 500, 00 грн., № 52 від 04.07.2014 на суму 52 780, 00 грн., № 53 від 07.07.2014 на суму 51 870, 00 грн., № 54 від 08.07.2014 на суму 54 600, 00 грн., № 55 від 09.07.2014 на суму 53 690, 00 грн., № 56 від 10.07.2014 на суму 50 960, 00 грн., № 57 від 11.07.2014 на суму 54 600, 00 грн., № 61 від 17.07.2014 на суму 30 030, 00 грн., № 60 від 16.07.2014 на суму 56 420, 00 грн., № 59 від 15.07.2014 на суму 48 230, 00 грн. та № 58 від 14.07.2014, вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» було поставлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» товар (кукурудза фуражна) на загальну суму 1 605 977, 20 грн. за період з 01.11.2013 по 17.07.2014.

Таким чином, твердження кредитора щодо поставки ним боржнику товару на загальну суму 1 670 396, 70 грн. та наявності у боржника заборгованості на зазначену суму не підтверджується первинними документами та спростовується наявними у справі доказами, адже, відповідно до наданих кредитором видаткових накладних вбачається поставка ним товару боржнику на загальну суму 1 605 977, 20 грн.

Інших належних та допустимих доказів, окрім вищезазначених видаткових накладних, кредитором до суду не надано.

За таких обставин, враховуючи те, що поставка товару була здійснена лише на суму 1 605 977, 20 грн. і кредитор повідомив боржника претензією № 1 від 26.11.2015 про необхідність сплати грошових коштів за поставлений товар, доказів оплати товару сторонами не надано, борг перед кредитором на даний час не погашений, що не заперечується боржником, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обовязок перед кредитором щодо сплати вартості отриманого ним товару у розмірі 1 605 977, 20 грн.

Щодо вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» про визнання штрафу у розмірі 3 031 613, 00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Таким чином, беручи до уваги те, що сторонами не надано суду правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчиненого у письмовій формі та відсутня пряма вказівка закону щодо такого забезпечення, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» про визнання штрафу у розмірі 3 031 613, 00 грн. є необґрунтованою та підлягає відхиленню.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до вимог статей 23, 25 та 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає частково кредиторські вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» на загальну суму 1 608 413, 20 грн., з яких: 1 605 977, 20 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. (судовий збір) перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхиляються як такі, що є недоведеними належними та допустимими доказами.

До суду звернувся кредитор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» із заявою б/н б/д (вх. № 28539/15 від 30.11.2015) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у розмірі 518 994, 44 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором поставки № 1 від 10.01.2013, договором поставки № 05/12/13 від 05.12.2013, договором про відступлення права вимоги від 07.04.2014, видатковими накладними за період з 07.10.2013 по 17.04.2014, актом № БР-0000001 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.04.2014 та банківськими виписками.

Загальна сума вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» становить 518 994, 44 грн. та складається із основної заборгованості.

Боржник згідно відзиву б/н від 10.12.2015 (вх. № 29856/15 від 15.12.2015) визнав частково вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ», а саме на суму 366 371, 14 грн., оскільки лише дана сума основного боргу підтверджується даними бухгалтерського обліку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» та доданими до заяви документами і є непогашеною.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/420-2015 від 09.12.2015 та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав частково грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» на суму 366 371, 14 грн. та включив їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилив, оскільки вони не підтвердженні даними бухгалтерського обліку боржника.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» (покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (постачальник) укладено договір поставки № 1 від 10.01.2013, за умовами якого постачальник зобовязався виготовити та передати у власність покупця, а покупець зобовязався прийняти та оплатити на умовах даного договору рідину проти зледеніння.

На виконання умов договору поставки № 1 від 10.01.2013 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» було перераховано на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» 649 430, 00 грн. в якості передоплати за товар, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Проте, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» була здійснена лише часткова поставка товару ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» за договором поставки № 1 від 10.01.2013 на загальну суму 568 550, 74 грн., а саме згідно видаткових накладних № РН-0000078 від 24.10.2013 на суму 294 430, 94 грн., № РН-0000079 від 24.10.2013 на суму 304, 20 грн., № РН-0000081 від 31.10.2013 на суму 97 815, 60 грн., № РН-0000098 від 16.12.2013 на суму 44 000, 00 грн., № РН-0000099 від 17.12.2013 на суму 44 000, 00 грн., № РН-0000100 від 18.12.2013 на суму 44 000, 00 грн., № РН-0000103 від 24.12.2013 на суму 44 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 649 430, 00 грн. та те, що поставка товару була здійснена лише на суму 568 550, 74 грн. і кредитор заявив про необхідність повернення коштів, які були ним перераховані в якості передоплати, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обовязок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 80 879, 26 грн.

05.12.2013 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» (покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (постачальник) укладено договір поставки № 05/12/13, за умовами якого постачальник зобовязався передати покупцю у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах договору збагачувач кормовий білково-вітамінний.

На виконання умов договору поставки № 05/12/13 від 05.12.2013 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» було перераховано на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» 513 743, 00 грн. в якості передоплати за товар, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Проте, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» була здійснена лише часткова поставка товару ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» за договором поставки № 05/12/13 від 05.12.2013 на загальну суму 506 350, 83 грн., а саме згідно видаткових накладних № РН-0000091 від 04.12.2013 на суму 50 580, 00 грн., № РН-0000092 від 06.12.2013 на суму 42 930, 00 грн., № РН-0000093 від 06.12.2013 на суму 12 780, 00 грн., № РН-0000095 від 11.12.2013 на суму 40 410, 00 грн., № РН-0000008 від 22.01.2014 на суму 41 420, 00 грн., № РН-0000009 від 23.01.2014 на суму 52 250, 00 грн., № РН-0000012 від 24.01.2014 на суму 34 390, 00 грн., № РН-0000013 від 27.01.2014 на суму 53 162, 00 грн., № РН-0000017 від 04.02.2014 на суму 38 950, 00 грн., № РН-0000019 від 07.02.2014 на суму 42 844, 91 грн., № РН-0000020 від 11.02.2014 на суму 38 569, 92 грн., № РН-0000022 від 12.02.2014 на суму 19 038, 00 грн., № РН-0000025 від 14.02.2014 на суму 20 026, 00 грн., № РН-0000027 від 17.02.2014 на суму 19 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 513 743, 00 грн. та те, що поставка товару була здійснена лише на суму 506 350, 83 грн. і кредитор заявив про необхідність повернення коштів, які були ним перераховані в якості передоплати, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обовязок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 7 392, 17 грн.

Також, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» по видаткових накладних № БР-0000010 від 07.10.2013 на суму 80 287, 65 грн., № БР-0000017 від 29.10.2013 на суму 45 306, 60 грн. та № БР-0000021 від 30.10.2013 на суму 16 777, 26 грн. було поставлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» товар на загальну суму 142 371, 51 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» було проведено залік своїх зустрічних грошових вимог, в результаті якого заборгованість ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» за вищезазначеними видатковими накладними зменшилася на 142 371, 51 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом проведення заліку взаємних вимог від 12.05.2014.

Таким чином, вбачається, що у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» на даний час відсутня заборгованість перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» за видатковими накладними № БР-0000010 від 07.10.2013 на суму 80 287, 65 грн., № БР-0000017 від 29.10.2013 на суму 45 306, 60 грн. та № БР-0000021 від 30.10.2013 на суму 16 777, 26 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» було поставлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» товар на загальну суму 30 618, 65 грн. та надано транспортні послуги на загальну суму 13 500, 00 грн., що підтверджується видатковими накладними № БР-0000032 від 14.04.2014 на суму 5 897, 23 грн., № БР-0000031 від 11.04.2014 на суму 6 285, 60 грн., № БР-0000030 від 11.04.2014 на суму 6 188, 40 грн., № БР-0000029 від 10.04.2014 на суму 6 210, 00 грн., № БР-0000028 від 10.04.2014 на суму 6 037, 42 грн. та актом № БР-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 14.04.2014.

Проте, в порушення своїх договірних зобовязань, боржник за вищевказачені отримані товар та послуги не розрахувався, що ним не заперечується, у звязку з чим за ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» виникла заборгованість у розмірі 44 118, 55 грн.

07.04.2014 між Фермерським господарством «Волиньагрохолдинг» (первісний кредитор), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» (новий кредитор) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає належне йому право вимоги згідно договору б/н від 01.01.2014 на загальну суму 233 981, 06 грн. новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові за вказаним основним договором до боржника і стає кредитором за основним договором.

Відповідно до п. 1.2 договору усього за основним договором первісним кредитором на користь нового кредитора відступлено право вимоги до боржника на суму 233 981, 06 грн.

Згідно з п. 1.3 договору з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобовязаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за основним договором.

Відповідно до п. 5.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами свої зобовязань за цим договором.

Згідно з п. 7.1 договору боржник, підписуючи даний договір, підтверджує факт належного письмового повідомлення про відступлення права вимоги первісним кредитором за основним договором новому кредиторові у розумінні статей 516-518 Цивільного кодексу України.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність у боржника заборгованості за договором б/н від 01.01.2014 на суму 233 981, 06 грн., яка відступлена ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» за договором про відступлення права вимоги від 07.04.2014, підтверджується видатковими накладними № ВХ-00000060 від 22.03.2014 на суму 36 017, 06 грн., № ВХ-00000062 від 24.03.2014 на суму 45 480, 00 грн., № ВХ-00000063 від 25.03.2014 на суму 47 280, 00 грн., № ВХ-00000064 від 26.03.2014 на суму 33 240, 00 грн., № ВХ-00000065 від 27.03.2014 на суму 34 560, 00 грн., № ВХ-00000066 від 28.03.2014 на суму 37 404, 00 грн. та не заперечується ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс».

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» на підставі договору про відступлення права вимоги від 07.04.2014 набуло право вимоги до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» щодо сплати 233 981, 06 грн. заборгованості за поставлений товар, що першочергово належало Фермерському господарству «Волиньагрохолдинг».

З огляду на вищевикладене, у відповідності до вимог статей 23, 25 та 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає частково кредиторські вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» на загальну суму 368 807, 04 грн., з яких: 366 371, 04 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. (судовий збір) перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхиляються як такі, що є недоведеними належними та допустимими доказами і спростовані матеріалами справи.

До суду звернувся кредитор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» із заявою б/н від 20.11.2015 (вх. № 28655/15 від 01.12.2015) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у розмірі 5 641 687, 50 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором поставки № 27 від 03.03.2015 та банківськими виписками.

Загальна сума вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» становить 5 641 687, 50 грн. та складається із основної заборгованості.

Боржник згідно відзиву б/н від 10.12.2015 (вх. № 29861/15 від 15.12.2015) визнав повністю вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» як такі, що підтверджуються даними бухгалтерського обліку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» та доданими до заяви документами.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/415-2015 від 02.12.2015 (вх. № 29842/15 від 15.12.2015) та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав повністю грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» та включив їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» (покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (постачальник) укладено договір поставки № 27 від 03.03.2015, за умовами якого, з урахуванням додаткової угоди від 22.05.2015, постачальник постачає, а покупець приймає та оплачує на умовах, викладених у договорі, концентрат білково-вітамінний (КБВ) та розчин ВСО.

На виконання умов договору поставки № 27 від 03.03.2015 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» було перераховано на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» 5 731 500, 00 грн. в якості передоплати за товар, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Проте, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» не виконало своїх договірних зобовязань щодо поставки оплаченого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 5 731 500, 00 грн. та те, що боржник не виконав своїх договірних зобовязань щодо поставки оплаченого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» товару, а кредитор заявив про необхідність повернення коштів у розмірі 5 641 687, 50 грн., суд дійшов висновку, що у боржника наявний обовязок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 5 641 687, 50 грн.

За таких обставин, у відповідності до вимог статей 23, 25, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає повністю кредиторські вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» на загальну суму 5 644 123, 50 грн., з яких: 5 641 687, 50 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. (судовий збір) перша черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» із заявою б/н від 24.11.2015 (вх. № 28661/15 від 01.12.2015) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у розмірі 450 000, 00 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором поставки № 3Б від 17.02.2015, рахунком-фактурою № СФ-0000042 від 03.06.2015 та банківськими виписками.

Загальна сума вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» становить 450 000, 00 грн. та складається із основної заборгованості.

Боржник згідно відзиву б/н від 10.12.2015 (вх. № 29858/15 від 15.12.2015) визнав повністю вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» як такі, що підтверджуються даними бухгалтерського обліку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» та доданими до заяви документами.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/417-2015 від 02.12.2015 (вх. № 29840/15 від 15.12.2015) та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав повністю грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» та включив їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» (покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (постачальник) укладено договір поставки № 3Б від 17.02.2015, за умовами якого постачальник поставляє, а покупець приймає та оплачує на умовах, викладених у договорі, концентрат білково-вітамінний (КБВ).

На виконання умов договору поставки № 3Б від 17.02.2015 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» було перераховано на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» 450 000, 00 грн. в якості передоплати за товар, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Проте, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» не виконало своїх договірних зобовязань щодо поставки оплаченого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 450 000, 00 грн. та те, що боржник не виконав своїх договірних зобовязань щодо поставки оплаченого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» товару, а кредитор заявив про необхідність повернення сплачених ним коштів, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обовязок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 450 000, 00 грн.

За таких обставин, у відповідності до вимог статей 23, 25 та 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає повністю кредиторські вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» на загальну суму 452 436, 00 грн., з яких: 450 000, 00 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. (судовий збір) перша черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» із заявою б/н від 23.11.2015 (вх. № 28656/15 від 01.12.2015) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у розмірі 1 103 685, 00 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані договором № 10/07/2015 від 10.07.2015, договором № 14/07/2015 від 14.07.2015, договором № 22/07/2015 від 22.07.2015, договором № 10/08/2015 від 10.08.2015, видатковими накладними за період з 10.07.2015 по 14.08.2015, банківськими виписками та рахунками-фактури за період з 10.07.2015 по 10.08.2015.

Загальна сума вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» становить 1 103 685, 00 грн. та складається із основної заборгованості.

Боржник згідно відзиву б/н від 10.12.2015 (вх. № 29859/15 від 15.12.2015) визнав повністю вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» як такі, що підтверджуються даними бухгалтерського обліку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» та доданими до заяви документами.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/09/421-2015 від 09.12.2015 та реєстру вимог кредиторів станом на 11.12.2015 (вх. № 29997/15 від 17.12.2015) визнав повністю грошові вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» та включив їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (покупець) укладено договір № 10/07/2015 від 10.07.2015, договір № 14/07/2015 від 14.07.2015, договір № 22/07/2015 від 22.07.2015 та договір № 10/08/2015 від 10.08.2015, за умовами яких постачальник зобовязався передати у власність покупця кукурудзу 2014 року (товар), а покупець зобовязався прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору.

На виконання умов вищезазначених договорів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» було поставлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» товар на загальну суму 1 721 685, 00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними № РН-0000029 від 10.07.2015 на суму 124 545, 00 грн., № РН-0000030 від 11.07.2015 на суму 114 000, 00 грн., № РН-0000031 від 12.07.2015 на суму 114 285, 00 грн., № РН-0000032 від 14.07.2015 на суму 112 575, 00 грн., № РН-0000033 від 15.07.2015 на суму 116 850, 00 грн., № РН-0000034 від 17.07.2015 на суму 114 855, 00 грн., № РН-0000035 від 20.07.2015 на суму 117 420, 00 грн., № РН-0000036 від 22.07.2015 на суму 112 432, 50 грн., № РН-0000037 від 24.07.2015 на суму 114 000, 00 грн., № РН-0000038 від 27.07.2015 на суму 116 992, 50 грн., № РН-0000039 від 29.07.2015 на суму 109 725, 00 грн., № РН-0000048 від 10.08.2015 на суму 110 295, 00 грн., № РН-0000049 від 12.08.2015 на суму 112 005, 00 грн., № РН-0000050 від 13.08.2015 на суму 117 420, 00 грн. та № РН-0000051 від 14.08.2015 на суму 114 285, 00 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобовязань, боржник за отриманий товар розрахувався лише частково, а саме на суму 618 000, 00 грн., у звязку з чим за ним утворилася заборгованість перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» у розмірі 1 103 685, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» вимоги є документально та нормативно обґрунтованими.

За таких обставин, у відповідності до вимог статей 23, 25 та 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає повністю кредиторські вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» на загальну суму 1 106 121, 00 грн., з яких: 1 103 685, 00 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. (судовий збір) перша черга задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги; неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди, як це передбачено абз. 6, 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

За результатами розгляду справи в попередньому засіданні, суд дійшов висновку про затвердження реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у наступному складі:

1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» у розмірі 586 454, 01 грн., з яких: 584 018, 01 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

2. Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» у розмірі 8 969 149, 70 грн., з яких: 8 966 713, 70 грн. підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

3. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» у розмірі 1 608 413, 20 грн., з яких: 1 605 977, 20 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

4. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» у розмірі 368 807, 04 грн., з яких: 366 371, 04 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

5. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» у розмірі 5 644 123, 50 грн., з яких: 5 641 687, 50 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

6. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» у розмірі 452 436, 00 грн., з яких: 450 000, 00 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

7. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» у розмірі 1 106 121, 00 грн., з яких: 1 103 685, 00 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 23, 25, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і статтями 32-35, 43, 75, 83, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги кредиторів до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у сумі 18 735 504, 45 грн. та затвердити реєстр вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» у наступному складі:

1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «БСМ-Право» у розмірі 586 454, 01 грн., з яких: 584 018, 01 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

2) Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» у розмірі 8 969 149, 70 грн., з яких: 8 966 713, 70 грн. підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

3) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автовіктан» у розмірі 1 608 413, 20 грн., з яких: 1 605 977, 20 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

4) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берізка-Київ» у розмірі 368 807, 04 грн., з яких: 366 371, 04 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

5) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вітрос» у розмірі 5 644 123, 50 грн., з яких: 5 641 687, 50 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

6) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ясногородська страусова ферма» у розмірі 452 436, 00 грн., з яких: 450 000, 00 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

7) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» у розмірі 1 106 121, 00 грн., з яких: 1 103 685, 00 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2 436, 00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

2. Зобовязати розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 включити до реєстру грошових вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» визнані судом кредиторські вимоги, внести окремо до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника і відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав та відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян за даними обліку боржника (у разі їх наявності).

3. Встановити, що особи, вимоги яких заявлені до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» після 27 листопада 2015 року або не заявлені взагалі, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, окрім вимог кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і вимог Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

4. Зобовязати розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 організувати проведення загальних зборів кредиторів боржника за місцезнаходження ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс»; письмово повідомити учасників у справі про банкрутство про місце, дату і час проведення зборів кредиторів боржника, належні докази про що надати суду. Скликання перших загальних зборів кредиторів призначити на 25 січня 2016 року.

5. Зобовязати кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хімакс» створити комітет кредиторів. Призначити збори комітету кредиторів боржника на 28 січня 2016 року.

6. Зобовязати розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках, провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість, про що надати суду відповідний звіт, розглянутий комітетом кредиторів боржника.

7. Зобовязати розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3 надати суду протокольне рішення зборів кредиторів боржника про утворення і склад комітету кредиторів боржника та протокол зборів комітету кредиторів боржника з прийнятим рішенням щодо введення наступної судової процедури банкрутства.

8. Наступне засідання суду призначити на 01 лютого 2016 року о 15:45 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри (Комінтерну), 16, в залі судових засідань № 1).

9. Копію ухвали направити учасникам у справі про банкрутство та Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області Міністерства юстиції України.

Суддя Т.В. Лутак