ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р.Справа № 916/4337/15

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Горбатюку Р.О.

за участю представників сторін :

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 24.06.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 10.09.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/4337/15:

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ЕЛЕКТРОМОНТАЖ";

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго";

про стягнення 29210,33 грн., -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "ЕЛЕКТРОМОНТАЖ" (далі Позивач) звернулось до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" (далі- Відповідач) із позовом про стягнення 29210,33 грн. посилаючись на наступне.

10 серпня 2011 року між ПАТ «ЕК Одесаобленерго» (на той час підприємство мало назву «відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго») як Замовником та ПАТ «Електромонтаж» (на той час підприємство мало назву «закрите акціонерне товариство Електромонтаж») як Підрядником було укладено Договір підряду № 03/10/08 на виконання робіт з реконструкції ПЛ-0,4 кВ від ТП 2812 (інв. № 10313764) (встановлення шаф), які Замовник повинен був прийняти та оплатити (п. 1.1. Договору).

За Договором Підрядник повинен був виконати роботи із встановлення розподільчих електричних шаф (найменування згідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в від 07 березня 2014 року «Комплекс вводно-обліковий зовнішній» із зазначенням кількості абонентів, що можуть бути підключені).

Пунктом 5.6. Договору визначено, що роботи, які є предметом даного договору, виконуються з матеріалів Замовника, які передаються Підряднику без переходу права власності.

Главою 3 Договору визначені строки виконання робіт.

Так, пунктом 3.1. визначені строки та умови початку виконання робіт - протягом семи днів після здійснення (настання) подій:

- підписання Договору;

- надання Замовником проектної документації в повному обсязі;

- перерахування авансу згідно до п. 4.1. Договору.

Тобто, Підрядник повинен був розпочати роботи не пізніше ніж на сьомий день після настання останньої з трьох вищевказаних подій.

У протилежному випадку, за відсутності будь-якої із зазначених подій - не починається перебіг строку початку виконання робіт за Договором.

Термін виконання робіт зазначений у п. 3.2. Договору - 01 вересня 2011 року.

У порушення п. 4.1. Договору, Замовником не був перерахований аванс у розмірі 50 % від різниці між вартістю робіт та матеріалів Замовника, що становить 11 262,11 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 1 877,02 грн.

Згідно до п. 4.4. Договору, оплата за виконані будівельні підрядні роботи має проводитися на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт форми № КБ-3.

Згідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в від 07 березня 2014 року та Довідки про вартість виконаних робіт форми № КБ-3 від 07 березня 2014 року, Підрядником виконані роботи на загальну суму 16 591,16 гривень (шістнадцять тисяч пятсот девяносто одна грн. 16 коп.) разом з ПДВ.

Ніяких письмових зауважень або претензій щодо фактично виконаних робіт, їх обсягу, відповідності будівельним нормам, тощо, - від Замовника не надходило, тому вважаємо, що виконані роботи він прийняв беззаперечно та у вказаному обємі, погодившись з їх вартістю, вказаній в Акті приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в та в Довідці про вартість виконаних робіт форми № КБ-3.

Відсутність зауважень Відповідача щодо фактично виконаних робіт свідчить про їх належну якість.

Тому позивач вважає, що він право вимагати від ПАТ «ЕК Одесаобленерго» оплати за фактично виконані та прийняті ним без зауважень підрядні роботи:

16 591,16 гривень (шістнадцять тисяч пятсот девяносто одна грн. 16 коп.).

Згідно до п. 4.5. Договору, Замовник зобовязувався оплатити вартість належним чином виконаних робіт протягом 14 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідних актів і довідок, передбачених п. 4.4. Договору, тобто, від дня підписання сторонами Акту форми № КБ-2в та Довідки форми № КБ-3.

Оскільки вказаний Акт та Довідка були підписані сторонами 07 березня 2014 року, то Замовник повинен був провести оплати до 28 березня 2014 року включно.

Однак, Замовник (Відповідач) розрахунків не здійснив, тому з 29 березня 2014 року в нього є почалося прострочення оплати.

Відповідач не звертався до Позивача із письмовими пропозиціями щодо відтермінування проведення платежу та не повідомляв про неможливість його здійснення або про існування будь-яких перешкод обєктивного характеру (форс- мажорних обставин), які унеможливлювали для Відповідача виконання взятих на себе обовязків за Договором.

Викладені вище обставини, на думку ПАТ «Електромонтаж», свідчать про неналежне ставлення ПАТ «ЕК Одесаобленерго до своїх обовязків за Договором, а окреслені дії можуть розцінюватись виключно як спроба безпідставного ухилення від виконання своїх зобовязань за Договором, неправомірного затягування Відповідачем строків виконання своїх договірних обовязків, що кваліфікується як істотне порушення Договору з боку ПАТ «ЕК Одесаобленерго».

Тому ПАТ «Електромонтаж» було змушене скористатись правом на судовий захист своїх порушених прав та інтересів, результатом чого й стало звернення до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,11,12, 13,14, 15,16, 509, 525, 526, 610, 611, 625, 626, 627 Цивільного кодексу України; ст.ст. 193, 216, 217, 218, 224 Господарського кодексу України позивач просить позов задовольнити.

Відповідач з вимогами не згоден, відзив на позов не надав.

Таким чином, суд розглядує справу за наявними в ній матеріалами за приписами ст.75 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2015р. строк розгляду спору по справі № 916/4337/15 продовжено на 15 днів до 12.01.2016р.

В засіданні суду 11.01.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення за правилами ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представника позивача, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як випливає з матеріалів справи, приведені Позивачем обставини справи цілком підтверджуються наданими доказами: вказаним Договором, актом приймання виконаних робіт, розрахунком заборгованості.

Проаналізувавши вказані докази, суд приймає їх до уваги як такі що доводять правомірність вимог Позивача. Вказані докази сумніву у суду не викликають.

Крім того, під час розгляду справи 15.12.2015 р. відповідач надав заяву про припинення провадження у справі з тих підстав, що сума боргу за цією справою в сумі 30 428,33 грн. на думку відповідача, була погашено повністю, про що свідчить заява відповідача від 11.12.2015 р. про зарахування однорідних вимог скерована на адресу позивача 11.12.2015 р.

При цьому відповідач зазначає, що ПАТ „Одесаобленерго вже здійснила зарахування однорідних зустрічних вимог ПАТ Електромонтаж на суму 30 428,33 грн.

Розглянувши вказану заяву суд відхиляє її з тих підстав, що по перше, вказана заява на момент розгляду даної справи не отримана та не розглянута позивачем у справі, по-друге, представник позивача заявив, що ніякого зарахування вимог ПАТ „Одесаобленерго не було.

Також представник позивача пояснив, що вимога за даною справою не є однорідною вимогою. Просить подану відповідачем заяву відхилити, з приводу чого 11.01.2016 р надав свої заперечення які судом приймаються до уваги.

Таким чином суд зазначає, що доказів зарахування суми боргу по даній справі як однорідних вимог відповідачем не надано, тому і підстав для припинення провадження по справі у звязку з зарахуванням однорідних вимог суд не вбачає.

Отже, посилання Позивача на вищенаведені ним норми ЦК та ГК України суд вважає правильним, оскільки саме цими нормами ЦК та ГК України регулюються правовідносини по даному спору.

Зворотнього відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не доведено.

Підсумовуючи викладене господарський суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими і тому підлягаючими задоволенню повністю з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "ЕЛЕКТРОМОНТАЖ" - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, буд. № 28-Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Електромонтаж» (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. № 10-Б, ) грошові кошти в сумі 29210 (двадцять девять тисяч двісті десять) грн. 33 коп. та судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

У зв'язку з перебуванням судді Никифорчука М.І. з 13.01.2016р. по 20.01.2016р. включно на лікарняному, повний текст рішенння складено та підписано 21 січня 2016 р.

Суддя М.І. Никифорчук