ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.16р. Справа № 904/3178/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Добра справа", 49000, м.Дніпропетровськ, вул. Поля, б. 2, кв. 3

до

відповідача-1 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

відповідача-2 Публічного акціонерного товариства"Райффайзен Банк

про визнання недійсним договору поруки № 010/02-40/911/2 від 06.06.2008 року

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Позняков В.С. - представник за довіреністю від 07.04.2015 року

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 Васильєва О.В. - головний юрисконсульт за довіреністю від 06.11.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Добра справа" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом з врахуванням доповнень до нього від 26.05.2015 року до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсними договору поруки № 010/02-40/911/2 від 06.06.2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір підписаний не директором ТОВ "Добра справа" і містить підпис іншої особи, як і протоколи загальних зборів учасників ТОВ "Добра справа", оскільки збори з питань погодження укладення такого договору поруки не проводились й дане питання не узгоджувалось учасниками товариства, тобто ТОВ "Добра справа" не мала достатнього обсягу цивільної дієздатності для укладення такого договору, що відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним.

Відповідач-1 мотивований відзив на позовну заяву не надав.

Відповідача-1 своєчасно та належним чином повідомлено про місце, час і дату розгляду справи № 904/3178/15, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за № 802.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що в судовій справі № 904/6823/14 проведена судова почеркознавча експертиза, яка встановила, що підпис на договорі поруки належить керівнику ТОВ „Добра справа" - ОСОБА_7, та підпис на протоколах які надавались до банку для отримання кредиту, належить ОСОБА_6

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі виносились вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Добра справа" було укладено договір поруки №010/02-40/911/2, предметом якого згідно п.1.2. зазначено, що сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання пе6ред кредиторпом відповідати по борговим зобов'язанням Боржника Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договора № 010/02-40/911 від 06 червня 2008 року, а саме: повернути кредит в розмірі 167500,00 доларів США 00 центів, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню,штрафи), в розмірі,строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору.

У п. 2.1. Договору поруки сторони договору визначили, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, комісійну винагороду, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

У п. 2.2. Договору поруки сторони договору погодили, якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості по кредитному договору і таких коштів у Поручителя не буде, то Кредитор має право звернути стягнення за рахунок майна Поручителя, згідно норм чинного законодавства.

Пунктом 3.1. Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.554 ЦК України Боржник та Поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Згідно з п. 4.1., 4.2. Сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонамита втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання.

Також порука припиняється, якщо Кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до

Поручителя (п.4. ст.559 ЦК України).Сторони договору встановлюють, що строк та умови виконання цього договору можуть бути переглянуті сторонами лише з їх письмової згоди.

Як стверджує позивач ТОВ „Добра справа" про існування вказаного договору поручительства дізналось лише під час судового провадження у справі № 904/6823/14, адже такий договір ніколи не укладався ТОВ „Добра справа", підписи у даному договорі виконані не особою, яка станом на момент укладення договору поруки займала посаду Директора ТОВ „Добра справа" (ОСОБА_7), а отже, ТОВ „Добра справа" не є поручителем за кредитним договором № 010/02-40/911 від 06.06.2008 року, і з метою захисту законних прав та інтересів ТОВ „Добра справа" договір поруки підлягає визнанню недійсним.

Крім того, позивач зазначив, що у ТОВ „Добра справа" було відсутнє волевиявлення на укладення договору поруки, про що свідчить той факт, що договір поруки підписано не особою, що була його керівником станом на 2008 рік -ОСОБА_7.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частина перша статті 203 в редакції Закону № 2756-VI від 02.12.2010\

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З позовними вимогами не можна погодитись, виходячи з наступного: Згідно висновку № 2043-15 судової почеркознавчої експертизи по господарській справі № 904/6823/14 від 25.09.2015 року підпис Питання № 1 Підпис від імені ОСОБА_7 в графі „Поручитель" договору поруки „010/02-40/911 від 06.06.2008 року - виконаний ОСОБА_7.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.203,215 Цивільного кодексуУкраїни, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.01.2016р.

Суддя С.П. Панна