ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.01.16р. Справа № 904/9537/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікспак", 490098, вул. Маршала Малиновського, б. 14, кв. 178, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольпостачсервіс", 53201, пр. Трубченка, б. 43, кв. 85, м. Нікополь, Дніпропетровська обл.

про стягнення 7398,85 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 24-12/1 від 24.12.15р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мікспак" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольпостачсервіс" про стягнення заборгованості за поставлений товар та штрафних санкцій у розмірі: 4 255,48 грн. - основного боргу, 804,42 грн. - пені за прострочення оплати , 2 209,97 грн. - інфляційних, 128,98 грн. - 3% річних за користування коштами, судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань по договору постачання за № 4471 від 01.07.12р. в частині розрахунку за отриману останнім продукцію.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується оскільки вважає, що повністю розрахувався за поставлену продукцію згідно накладних

- № М-180914/11 від 18.09.2014 року на суму 2038,32 грн.;

- № М-021014/1 від 02.10.2014 року на суму 819,24 грн.;

- № М-161014/9 від 16.10.2014 року на суму 1209,60 грн.;

- № М-301014/8 від 30.10.2014 року на суму 1174,20 грн.

на загальну суму 5 241,36 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачем згідно накладних

- № М-180914/11 від 18.09.2014 року на суму 2038,32 грн.;

- № М-021014/1 від 02.10.2014 року на суму 819,24 грн.;

- № М-161014/9 від 16.10.2014 року на суму 1209,60 грн.;

- № М-301014/8 від 30.10.2014 року на суму 1174,20 грн.

було поставлено продукції на загальну суму 5241,36грн.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За умовами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено наступне: покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач просить стягнути з відповідача 4255,48 грн. - основного боргу, 804,42 грн. - пені, 2209,97грн. - інфляційних, 128,98грн. - 3 % річних, в позовних вимогах необхідно відмовити виходячі з наступного:

Як встановлено матеріалами справи відповідач повністю розрахувався за поставлений товар виходячи з наступного :

- 29.09.14 року було оплачено суму 2038,32 грн. Призначення платежу: «за товари згідно рах № М-180914/11 від 18.09.2014 (підтвердження банківська виписка за 29.09.2014 року);

- 15.10.2014 року було оплачено суму 819,24 грн. Призначення платежу: «за товари згідно рах № М-021014/1 від 02.10.2014 (підтвердження банківська виписка за 15.10.2014 року);

- 29.10.2014 року було оплачено суму 1050,00 грн. Призначення платежу: «за товари згідно накладної № М-161014/9 від 16.10.2014 (підтвердження платіжне доручення № 4 від 29.10.2014 року); 31.10.2014 року було оплачено суму 159,60 грн. Призначення платежу: «за товари згідно накладної № М-161014/9 від 16.10.2014 (підтвердження платіжне доручення № 5 від 31.10.2014 року). Всього на суму 1209,60 грн.;

- 12.11.2014 року було оплачено суму 1174,20 грн. Призначення платежу: «за товари згідно накладної № М-301014/9 від 30.10.2014 (підтвердження платіжне доручення № 20 від 12.11.2014 року).

Всього здійснено платежів на суму 5 241,36 грн.

З твердженням позивача ,що вищепоставленний тровар поставлявся згідно договору від 01.07.2012 року за № 4471 неможно погодитись,оскільки згідно розділу 10 п.10.1 п.10.2 договору від 01.07.2012 року за № 4471 договір набирає чинності з моменту підписання та діє протягом 12 місяців.Термін дії цього договору автоматично продовжується строком на один рік у випадку ,коли жодна їз сторін письмово не повідомить іншу про відмову від подальшої участі в цьому договорі .Тобто строки дії договору від 01.07.2012 року за № 4471 закінчились 01.07.2014 року раніше ніж було поставлено товар по вищезазначеним накладним тобто поставка була без договірною.

Крім того необхідно зазначити у видаткових накладних та у платіжних дорученнях відсутнє посилання на договір від 01.07.2012 року за № 4471.

Судовий збір згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах відмовити.

Судові витрати покласти на відповідача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 11.01.2016р.

Суддя ОСОБА_2