ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2016 р. Справа № 909/486/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Мельник Г.І.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015р.

у справі № 909/486/14

за заявою Калуської ОДПІ ГУ ДФС у Івано-Франківській області, м.Калуш

до Приватного підприємства «ТОММЕТАЛ», с.Сівка-Калуська Івано-Франківської області

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника ОСОБА_2

від боржника не з»явився

від ініціюючого кредитора не з»явився

В ході судового засідання скаржнику права і обовязки, передбачені ст.22 ГПК України розяснені.

Відводів складу суду в порядку статті 20 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у зв»язку із чим хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Сторони належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерували, в звязку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015р. у справі № 909/486/14 (суддя Булка В.І.) про банкрутство Приватного підприємства «ТОММЕТАЛ», с.Сівка-Калуська Івано-Франківської області задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 та надано дозвіл на продаж майна банкрута, а саме навантажувача марки 4086НО733, що знаходиться в заставі АТ «Брокбізнесбанк», згідно договору застави № 2167 від 07.04.2008р. тощо.

Не погоджуючись з даною ухвалою в цій частині скаржник Публічне акціонерне товариства «Брокбізнесбанк» подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки АТ «Брокбізнесбанк» не давав згоди на реалізацію предмету забезпечення, що є порушенням прав банку як забезпеченого кредитора.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 909/486/14 про банкрутство Приватного підприємства «ТОММЕТАЛ», с.Сівка-Калуська Івано-Франківської області.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.15 Приватне підприємство "Томметал" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на три місяці, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Повідомлення про визнання Приватного підприємства "Томметал" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 19.02.2015 за № 14861, у відповідності до вимог Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 16.

08.06.2015 ліквідатор банкрута ОСОБА_3 надіслав на адресу господарського суду Івано-Франківської області клопотання з додатками №1-20/120 від 02.06.15 (вх. № 6185/15 від 08.06.15), в якому просив суд надати згоду на продаж майна банкрута, Приватного підприємства "Томметал", а саме: навантажувача марки 4086НО733, що знаходиться в заставі АТ "Брокбізнесбанк", згідно договору застави № 2167 від 07.04.2008.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно аналізу фінансово - господарської діяльності та проведеної інвентаризації майна банкрута ліквідатором виявлено нерухоме та рухоме майно, яке знаходиться в заставі Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" та ПАТ КБ "Приватбанк".

Ліквідатор зазначив, що ПАТ КБ "Приватбанк" надав згоду №19.05-15 від 25.05.15 на продаж заставного майна банкрута та наголосив, що Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" затягує ліквідаційну процедуру, а саме: безпідставно не надає згоду.

У статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) визначено, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до статті ч.2 ст.41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Згідно ст. 37 Закону про банкрутство ліквідація - припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи-банкрута.

Відповідно до положень ст. 46 Закону про банкрутство після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Судом встановлено, що на виконання постанови господарського суду від 19.02.15 ліквідатором у відповідності до ст. 41 Закону про банкрутство вчинялися дії на виконання заходів ліквідаційної процедури, зокрема, проведено інвентаризацію майна банкрута, встановлено наявність майна та проведено оцінку майна.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 19.03.15 за №1-20/51 ліквідатором ПП «Томметал» направлено на ім'я уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Брокбізнебанк» ОСОБА_5 звернення щодо надання згоди на продаж заставного майна банкрута - навантажувача марки 4086Н0733, що знаходиться в заставі ПАТ «Брокбізнесбанк», відповідно до договору застави №2167 від 02.04.08, з наданням оригіналу технічного паспорту.

У зв'язку з відсутністю відповіді від ПАТ "Брокбізнесбанк» ліквідатором 08.05.15 повторно направлено звернення за №1-20/107.

Крім того, ліквідатор зазначив, що у зв'язку з повторною відсутністю відповіді, 18.06.15 прибув до центрального офісу ПAT «Брокбізнесбанку», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перемоги 41. У ході переговорів з представниками банку ліквідатору повідомлено про неможливість надання дозволу на продаж заставного майна до закінчення ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк».

Ліквідатор 08.06.15 звернувся до господарського суду Івано- Франківської області з клопотанням, в порядку прямої норми ст.42 Закону України про банкрутство щодо надання дозволу на продаж заставного майна.

На виконання ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 07.07.15 ліквідатором повторно направлено на адресу ПАТ »Брокбізнесбанку» офіційний запит щодо надання згоди на продаж заставного майна та звіт.

Ліквідатор отримав лист №4752 від 22.07.15, в якому зазначено, що ПАТ "Брокбізнесбанк» просить про проведення експертної оцінки заставного майна банкрута ліквідатором.

Частиною 1 ст.44 Закону встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов»язаннями, які воно забезпечує. Продаж такого майна боржника здійснюється в порядку, передбаченому Законом, але виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Задовольняючи клопотання ліквідатора та надаючи згоду на продаж заставного майна, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором належним чином враховано вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» та належним чином здійснюються дії для їх задоволення, а надання судом відповідної згоди на продаж забезпеченого майна відповідає законодавчим положенням абз.2 ч.4 ст.42 Закону.

З врахуванням положень Закону про банкрутство, яким надано суду повноваження щодо надання згоди на продаж заставного майна банкрута, приймаючи до уваги відсутність (на момент звернення до суду ліквідатора з відповідним клопотанням) згоди кредитора на продаж майна, що є предметом забезпечення його вимог, незважаючи на неодноразові звернення арбітражного керуючого про надання такої згоди, беручи до уваги необхідність задоволення забезпечених заставою майнових вимог кредитора, захисту інтересів інших кредиторів, виконання ліквідатором своїх повноважень у строки, передбачені чинним законодавством України, керуючись положеннями ст.ст. 38-42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд першої інстанції підставно задоволив клопотання ліквідатора ОСОБА_3 про надання згоди на продаж майна банкрута, Приватного підприємства "Томметал", а саме: навантажувача марки 4086НО733, що знаходиться в заставі АТ "Брокбізнесбанк", згідно договору застави № 2167 від 07.04.2008р.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015р. у справі № 909/486/14 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Івано-Франківської області.

6. Повний текст постанови складено « 18» січня 2016р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Мельник Г.І.

суддя Плотніцький Б.Д.