РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2016Справа №910/29476/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"
до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія"
про відшкодування шкоди в сумі 10 811, 30 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" (далі-відповідач) про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10 811, 30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 202.12.2152496 від 19.12.2012 р., страхового акта № 3.13.2381-1 від 14.08.2013 р., Звіту № 07/2012-17 від 24.07.2013 року про проведення оцінки вартості збитків, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 20.07.2013 р. за участю застрахованого транспортного засобу KIA Sportage, д/н НОМЕР_1 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 11 811, 30 грн., а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ГАЗ 2410, д/н НОМЕР_2, була застрахована у відповідача на підставі Полісу № АВ/9739539 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 р. порушено провадження у даній справі № 910/29476/15, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.12.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Вимоги ухвали від 23.11.2015 року сторони не виконали, що перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, відклавши розгляд справи на 15.01.2016 року.

У судове засідання 15.01.2016 року представник позивача не з'явився.

05.01.2016 року та 15.01.2016 року через відділ діловодства суду позивач подав клопотання про зупинення провадження по справі № 910/29476/15 у зв'язку з порушенням справи про банкротство щодо відповідача, а також про проведення судового засідання без участі позивача.

Суд дійшов висновку, що клопотання позивача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту порушення справи про банкрутство відносно відповідача.

Представник відповідача відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.01.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2012 р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №202.12.2152496, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом KIA Sportage, д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3.2 Договору (частина Б) страховим ризиком, за цим договором, є певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а саме:

- незаконне заволодіння - вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом ТЗ та/або ДО у власника чи у користувача всупереч їх волі;

- дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) - пошкодження та/або знищення застрахованого ТЗ та/або ДО внаслідок події, що сталася під час руху ТЗ або іншогоТЗ - учасника події, внаслідок якої загинули чи поранені люди або завдані матеріальні збитки;

- Протиправні дії третіх осіб (далі ПДТО) - пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ та/або ДО внаслідок протиправних дій третіх осіб цілеспрямованого неправомірного характеру, заподіяні з метою завдання шкоди застрахованому ТЗ та/абоДО;

- стихійні явища та удар блискавки;

- падіння тіл космічного походження, літальних апаратів або їх частин (уламків), дерев, інших предметів;

- напад тварин;

- пожежа, вибух.

Договір страхування укладено на термін з 00:00 год. 20.12.2012 року по 24:00 год. 19.12.2019 року (п. 9 Договору, частина А).

У п. 5 Договору (частина А), наведено застрахований позивачем транспортний засіб - KIA Sportage, д/н НОМЕР_1 .

20.07.2013 року в м. Дніпропетровськ на вул. Березинська сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ГАЗ 2410, д/н НОМЕР_2, допустив зіткнення з автомобілем KIA Sportage, д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська від 09.10.2013 р. по справі № 199/8446/13-п ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Звіту ФОП ОСОБА_3 № 07/2012-17 від 24.07.2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля KIA Sportage, д/н НОМЕР_1, складає 21 606, 63 грн., а вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу запчастин становить 15 884, 69 грн.

Відтак, позивач на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №202.12.2152496 від 19.12.2012 р., страхового акта № 3.13.2381-1 від 14.08.2013 р., Звіту № 07/2012-17 від 24.07.2013 року про проведення оцінки вартості збитків, постанови Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська від 09.10.2013 р. по справі № 199/8446/13-п, внаслідок завданої шкоди застрахованому транспортному засобу під час спірної ДТП здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 13 787, 17 грн. (вартість відновлювального ремонту за вирахуванням 20% ПДВ з вартості запчастин) - 1 975, 87 (франшиза) = 11 811, 30 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 14505 від 27.08.2013 р.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю "Гарантія" на підставі Полісу № АВ/9739539 зі строком дії з 21.10.2012 р. по 20.10.2013 р., цим полісом встановлено франшизу в розмірі 1 000, 00 грн.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно із статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, які не відшкодовуються страховиком за договором страхування.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності автомобіля марки ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відтак, розмір шкоди (як оціненої так і фактично завданої) та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 32, 34 ГПК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, суд враховує, що Закони України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачають зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 р. у справі №3-50гс15, проте, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при здійсненні відшкодування обов'язковим є врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах спеціального нормативно-правого акта, а саме Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то в даному випадку застосовуються норми цього Закону, а саме статті 29.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Застрахований Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" транспортний засіб KIA Sportage, д/н НОМЕР_1 - 2012 року випуску. Тобто, станом на дату ДТП автомобілю був 1 рік, а відтак мав бути визначений коефіцієнт фізичного зносу.

З наявного Звіту № 07/2012-17 від 24.07.2013 року вартість матеріального збитку складає:

- вартість робіт - 3 963, 20 грн.;

- вартість матеріалів - 1 433, 89 грн.;

- запасні частини - 10 487, 60 грн.;

- вартість відновлювального ремонту за вирахуванням 20% ПДВ з вартості запчастин - 13 787, 17 грн.;

- франшиза згідно договору страхування - 1 975, 87 грн.

Так як строк експлуатації транспортного засобу менший ніж 5 років, тоді значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

24.04.2014 р. позивачем на адресу відповідача направлялась заява № 1072/3.2381 про виплату страхового відшкодування, яка отримана відповідачем 23.05.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія в матеріалах справи).

Проте відповідач не виплатив страхове відшкодування.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах;

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_2 була застрахована у Страховому товаристві з додатковою відповідальністю "Гарантія" за полісом № АВ/9739539.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, у зв?язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля KIA Sportage, д/н НОМЕР_1, у відповідача виник обов'язок відшкодувати останньому витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля KIA Sportage, д/н НОМЕР_1 у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку - до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія".

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 626, 629, 993 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" задовольнити.

2. Стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" (04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, 56 оф. 13, код ЄДРПОУ - 21130899) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код ЄДРПОУ - 36086124) 10 811, 30 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 218, 00 грн. - судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 20.01.2016 р.

Суддя Ю.О.Підченко