ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 р. Справа № 909/1225/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства " ОСОБА_1 банк Аваль", вул. Лєскова, 9, м. Київ , 01011

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , вул. Вітовського буд. 36 , м. Галич , Івано-Франківська область

про : стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5640,99 грн .

за участю:

представники сторін в судове засідання не з'явилися;

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано-Франківської області подано позов публічним акціонерним товариством " ОСОБА_1 банк Аваль" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5640,99 грн .

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.11.2015 р.

Ухвалою суду від 24.11.2015 р. розгляд справи відкладався на 15.12.2015 р. на підставі п.1, п.2 ч.1 ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 15.12.2015 р. продовжено строк розгляду спору до 18.01.2016 р. та відкладено розгляд справи на 12.01.2016 р.

В судове засідання 12.01.2016р. позивач не з'явився, однак 02.11.2015р. надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника ( вх. №16938/15 ), мотивовану неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 12.01.2016р. не з'явився , в попередньому судовому засіданні 15.12.2015 р. щодо заявлених позовних вимог заперечував, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю, однак доказів в обгрунтування своїх заперечень суду не надав.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив наступне.

20 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком " Аваль" , назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль", що підтверджується витягом із Статуту ( кредитор) та приватним підприємцем ОСОБА_2 ( позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду № G10, відповідно до п. 1.1, якого кредитор, на підставі цієї Генеральної кредитної угоди, зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у окремих кредитних договорах, як в національній валюті, так і в іноземній валюті, укладених в рамках цієї угоди і які стають її невід'ємною частиною.

Згідно п. 1.2 загальний обсяг позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати ліміту - 90 000,00 ЄВРО або в еквіваленті гривень, дол. США за курсом НБУ, враховуючи заборгованість по діючому кредиту згідно кредитного договору №010-14-2/300 від 07.10.2003 року.

Термін дії Генеральної угоди : з 20.03.2006 р. по 19.03.2009 р.

На виконання Генеральної угоди 20.03.2006 р. між позивачем та відповідачем укладено ОСОБА_3 договір №010/00-10-84 G10, до умов якого були внесені зміни Додатковою угодою №010/00-40-10-84 G10/1 від 28.03.2006 р..

Відповідно до умов ОСОБА_3 договору кредитор зобов'язався надати позальчальнику кредитні кошти з максимальним лімітом 42 550,00 Євро строком до 19.03. 2009 року із сплатою 12,5 % річних ( п. 1.1. ОСОБА_3 договору).

ОСОБА_3 коштів підтверджується Випискою по рахунку позичальника.

Позивач зазначив, що на момент подання позову до суду, строк дії кредитного договору закінчився, однак заборгованість по кредиту у повному обсязі відповідачем не повернута .

Відповідно до п. 6.1 ОСОБА_3 договору позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором і у тих валютах, в яких буде надано кредитні кошти.

Відсотки за кредитом позичальник зобов'язався сплачувати щомісячно платіжним дорученням на рахунок доходів кредитора не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточного погашення кредиту. Основна заборгованість за ОСОБА_3 погашається позичальником у відповідності до Графіка погашення заборгованості.

Відповідно до п. 10.2 . за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0, 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п.12.3. ОСОБА_3 договору до правовідносин, пов'язаних з укладання та виконання цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Загальна сума заборгованості позичальника - приватного підприємця ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором №010/00-40-10-84 G10 від 20.03.2006 р. , станом на 06.10.2015 року , становить 236,64 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ - 5 640,99 грн. , яка складається з : заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі - 1,08 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 25,74 грн., та пені за неналежне виконання зобов'язань по кредитному договору сумі - 5 612,25 грн..

Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не подано.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими виходячи з наступного.

В силу ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" поняття банківського кредиту визначається як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. ОСОБА_3 договір є концесуальним, він вважається укладеним із моменту досягнення згоди між сторонами за всіма істотними умовами, двостороннім (встановлює права й обов'язки як для кредитодавця, так і для позичальника) та відплатним (обов'язкова відплатність фінансових послуг з надання кредиту у вигляді процентів).

Згідно із ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав прийняті на себе зобов'язання згідно ОСОБА_3 договору.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитного договору закінчився, однак заборгованість по кредиту у повному обсязі повернуто не було.

Згідно п. 6.1 ОСОБА_3 договору передбачено, позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором і у тих валютах в яких буде надано кредитні кошти.

Відсотки за кредитом позичальник зобов'язався сплачувати щомісячно платіжним дорученням та остаточного погашення кредиту. Основна заборгованість за ОСОБА_3 погашається позичальником у відповідності до Графіка погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Умовами ОСОБА_3 договору, зокрема пунктом 10.2 встановлено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0, 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п.12.3 ОСОБА_3 договору до правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Отже, вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобов'язань по кредитному договору в сумі 5 615,25 грн., правильність нарахування яких перевірена судом, оскільки така вимога заявлена на підставі закону.

За правилами, встановленими ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір по справі слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610-612 Цивільного кодексу України, ст. 193, 216, 231, 345 Господарського кодексу України , ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства " ОСОБА_1 банк Аваль", до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5 640,99 грн.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, вул. Вітовського буд. 36, м. Галич, Івано-Франківська область, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства " ОСОБА_1 банк Аваль", вул. Лєскова , 9 , м. Київ, 01011, ( код ЄДРПОУ) заборгованість і за ОСОБА_3 договором №010/00-40-10-84 G 10 від 20.03.2006 року в сумі 5 640,99 грн. ( п'ять тисяч шістсот сорок гривень 99 копійок) та 1 218,00 грн. ( одну тисячу двісті вісімнадцять гривень ) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.01.16

Суддя Гриняк Б. П.