РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016Справа №910/30084/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 10 617 грн. 23 коп.
Представники:

від Позивача: Зацепін С.С. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 10 617 грн. 23 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.12.2007 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Веста» (Споживач) було укладено Договір про надання послуг №1/404к, відповідно до умов якого Підприємство на підставі укладених договорів з виробниками і постачальника комунальних послуг (ВАТ АК «Водоканал», АТ «Київенерго», СП «Укр - Кан - Пауер») зобов'язалось транспортувати по внутрішньо будинкових мережах Споживачу, що є орендарем нежилого приміщення площею 76,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Миропільська. 15-А згідно договору оренди №121/126 від 30.11.2007 р. нежилого приміщення, комунальні послуги, виставляти Споживачеві платіжні документи за Договором, приймати на власний розрахунковий рахунок кошти від Споживача та перераховувати їх Постачальній організації. Як зазначає Позивач, Відповідач неналежним чином виконував умови Договору в частині оплати за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва за період з 01.03.2008 р. по 31.10.2010 р. за надані комунальні послуги в розмірі 10 617 грн. 23 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.11.2015 р. порушено провадження у справі № 910/30084/15, судове засідання призначено на 09.12.2015 р.

09.12.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив. Представники сторін вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.11.2015 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати докази на підтвердження пред'явлення платіжної вимоги-доручення за три банківські дні до моменту їх сплати та отримання її Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста" відповідно до п. 2.2. Договору №1/404к від 01.12.2007 року;

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості в розмірі 10 617,23 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2015 року відкладено розгляд справи на 24.12.2015 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

23.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.11.2015 року.

24.12.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав. В судовому засіданні представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи. Представник позивача вимоги ухвали суду від 09.12.2015 виконав не в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 року відкладено розгляд справи на 14.01.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 14.01.2016 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/30084/15, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» є 04060, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВАВИЛОВИХ, будинок 17.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/22806/15 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 14 січня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.12.2007 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Веста» (Споживач) було укладено Договір про надання послуг №1/404к, відповідно до умов якого Підприємство на підставі укладених договорів з виробниками і постачальника комунальних послуг (ВАТ АК «Водоканал», АТ «Київенерго», СП «Укр - Кан - Пауер») зобов'язалось транспортувати по внутрішньо будинкових мережах Споживачу, що є орендарем нежилого приміщення площею 76,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Миропільська. 15-А згідно договору оренди №121/126 від 30.11.2007 р. нежилого приміщення, комунальні послуги, виставляти Споживачеві платіжні документи за Договором, приймати на власний розрахунковий рахунок кошти від Споживача та перераховувати їх Постачальній організації.

Відповідно до п.2.2 Договору Споживач повинен до 10 числа поточного місяця сплатити платежі за комунальні послуги (гаряче і холодне водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія) поточного місяця в сумі, що визначається на рівні сум минулого місяця (останнього опалювального місяця). Суму по кожному виду комунальних послуг (зарахування), ПДВ, пред'являють до сплати платіжною вимогою - дорученням за три банківські дні до моменту їх оплати. Споживач отримує платіжні вимоги - доручення під підпис відповідальної особи.

Додатком №1 до Договору про надання послуг №1/404к від 01.12.2007 року Сторони погодили перелік комунальних послуг, які надаються Споживачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Веста» за адресою: м. Київ, вул. Миропільська. 15-А.

Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва були укладені наступні договори: з Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» було укладено Договір №691483 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.06.2007 р., з ВАТ «АК «Київводоканал» - Договір №02723/2-04 на послуги водопостачання та водовідведення від 08.07.2003 р.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконував умови Договору в частині оплати за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва за період з 01.03.2008 р. по 31.10.2010 р. за надані комунальні послуги в розмірі 10 617 грн. 23 коп.

09.11.2015 року Позивачем була надіслана на адресу Відповідача претензія №47-2741 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 10 617 грн. 23 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 11.11.2015 р., проте залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг №1/404к від 01.12.2007 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг №1/404к від 01.12.2007 року Позивачем були надані Відповідачу на підставі укладених договорів з виробниками і постачальника комунальних послуг (ВАТ АК «Водоканал», АТ «Київенерго», СП «Укр - Кан - Пауер») комунальні послуги, що підтверджується копіями розробок по груп рахунках, копіями облікових карток (табуляграм) за спірний період.

Крім того, на виконання умов Договору про надання послуг №1/404к від 01.12.2007 року Позивачем була виставлена Відповідачу платіжна вимога - доручення №1/404к від 09.11.2015 року про сплату заборгованості у розмірі 10 617 грн. 23 коп., яка була отримана під підпис відповідальною особою Відповідача.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» перед Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва за Договором про надання послуг №1/404к від 01.12.2007 року за період з 01.03.2008 р. по 31.10.2010 р. становить 10 617 грн. 23 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості Відповідача.

Крім того, факт наявності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» перед Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва за Договором про надання послуг №1/404к від 01.12.2007 року за спірний період підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за Договором про надання послуг №1/404к від 01.12.2007 року з 01.03.2008 р. по 31.10.2015 р., який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва в розмірі 10 617 грн. 23 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 10 617 грн. 23 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» (04060, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВАВИЛОВИХ, будинок 17, Ідентифікаційний код юридичної особи 24922247) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (02002, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕЛЯБІНСЬКА, будинок 9-Г, Ідентифікаційний код юридичної особи 03366612) заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 10 617 (десять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 23 (двадцять три) коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 18 січня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин