ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 січня 2016 р. Справа № 918/1373/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Приватне підприємство "Володимирець - Агрошляхбуд"

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне агенство автомобільних доріг України

про стягнення заборгованості в сумі 570 533,57 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: представник ОСОБА_3

від третьої особи: представник не з"явився.

Статті 20,22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Володимирець-Агрошляхбуд" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 570533 грн. 57 коп., з яких : 317 190,00 грн. основного боргу, 17 988,59 грн. три процента річних з простроченої суми, 235 354,98 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі Договору №12 від 14.08.2013р., укладеного з відповідачем, він виконав роботи з поточного ремонту автомобільної дороги Володимирець-Антонівка на ділянці км 4+900 - км 8+500, які останнім прийняті, однак їх вартість не сплачена.

До закінчення розгляду справи по суті представник позивача подала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача лише суму основного боргу в розмірі 317 190,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник Відповідача проти задоволення позову, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

14.08.2013р. між Приватним підприємством "Володимирець-Агрошляхбуд" (Підрядник) та ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області (Замовник) укладено Договір №12, за умовами якого підрядник за дорученням замовника зобов'язується на свій власний ризик у 2013 році надати послуги по поточному ремонту автомобільної дороги Володимирець-Антонівка на ділянці км 4+900- км 8+500 за рахунок коштів державного бюджету, а замовник прийняти і оплатити такі послуги (пункт 1.1 Договору).

Вказаний Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками субєктів господарювання.

Відповідно до пункту 4.1. Договору розрахунки за надані послуги замовник здійснює шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника в строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня підписання Сторонами Довідки вартості виконаних робіт (Ф-КБ-3) та Акту виконаних робіт (Ф-КБ-2в).

Згідно п 6.1.2. Договору Замовник зобов"язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги відповідно до бюджетних асигнувань.

Як встановлено судом на виконання умов Договору №12 позивач виконав роботи в повному обсязі, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт №349/1 від 30.12. 2013 на суму 11 159 грн. та актом приймання виконаних будівельних робіт № 349/2 від 30.12.2013 на суму 306 031 грн., які підписані та скріплені печатками сторін.

19 листопада 2015 року ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області було направлено претензію про сплату заборгованості за надані послуги у розмірі 317 190 грн.

30 листопада 2015 року ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області надала відповідь № 18/2018 на вказану претензію, зазначивши, що лише після надходження бюджетних коштів виникне можливість та право здійснити проплату за надані послуги.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до пункту 2 статті 218 Господарського Кодексу України, який є спеціальним законом в сфері господарських відносин, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

На основі вищенаведеного вимоги позивача про стягнення 317 190,00 грн. основного боргу, грунтуються на договорі та законі, є правомірними та обгрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір" , в зв"язку із зменшенням розміру позовних вимог, Позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір від суми зменшення, а саме в розмірі 3800,15 грн..

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України на Відповідача покладається судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути із ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Пушкіна, 19, ) на користь Приватного підприємства "Володимирець-Агрошляхбуд" (34300, смт.Володимирець, Володимирецький район, Рівненська область, вул. Комарова, 1, ) 317190,00 ( триста сімнадцять тисяч сто девяносто) грн. 00 коп. основного боргу та 4757,85 грн. судового збору.

3.Повернути з Державного бюджету України Приватному підприємству "Володимирець-Агрошляхбуд" (34300, смт.Володимирець, Володимирецький район, Рівненська область, вул. Комарова, 1, ) 3800,15 грн. судового збору, сплаченого по платіжному дорученню №347 від 01.12.2015р., про що винести ухвалу.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 20 січня 2016 року.

Суддя Марач В.В.