ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 січня 2016 р. Справа № 903/1204/15

за позовом: публічного акціонерного товариства "Діамантбанк", м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕСІО МАРКЕТ", м. Луцьк

про стягнення 154905,38 грн.

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Місюк Р.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №383 від 16.10.2015р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України ) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" в особі Дирекції ПАТ "Діамантбанк" в м. Луцьк звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕСІО МАРКЕТ" про стягнення 148866,81 грн. та судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на договір про надання гарантії №Г-2015/1611 від 30.07.2015р., банківську гарантію №344/кркер від 31.07.2015р., вимогу бенефіціара №НЗТ-10/3062 від 14.09.2015р., вимогу №424/кркер від 17.09.2015р., лист-відповідь на вказану вимогу №2409-15 від 24.09.2015р., платіжне доручення №1028_1 від 24.09.2015р. на суму 131196,60 грн., вимогу №465/кркер від 09.10.2015р..

Ухвалою господарського суду Волинської області від 18.11.2015р. було відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову та порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 02.12.2015р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 02.12.2015р. розгляд справи відкладено на 21.12.2015р. у звязку з клопотанням позивача про відкладення розгляду справи, не зявлення представника відповідача у судове засідання 02.12.2015р., неподання сторонами витребуваних судом документів та для зясування всіх істотних обставин справи.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.12.2015р. розгляд справи відкладено на 12.01.2016р. через не зявлення відповідача у судове засідання, неподання останнім всіх витребуваних судом документів та необхідністю витребування нових доказів.

25.12.2015р. через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про уточнення найменування позивача(просять вважати найменуванням позивача не публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" в особі Дирекції ПАТ "Діамантбанк" в м. Луцьк, а публічне акціонерне товариство "Діамантбанк"), також уточняють позовні вимоги, просять вважати правильною сумою, яку просять стягнути з відповідача 154905,38 грн., з них 131196,60 грн. основна заборгованість, 12796,10 грн. проценти за користування гарантією, 10912,68 грн. пеня. Також долучено до заяви докази направлення останньої відповідачу.

У судовому засіданні 12.01.2016р. суд розглянувши вказану заяву представника позивача, в порядку ст.22 ГПК України, вважає за необхідне змінити найменування позивача з публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" в особі Дирекції ПАТ "Діамантбанк" в м. Луцьк, на правильне - публічне акціонерне товариство "Діамантбанк".

Щодо уточнення позовних вимог зазначає таке.

Згідно п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У судовому засіданні 12.01.2016р. суд розглянувши вказані уточнення, розцінює їх, як збільшення розміру позовних вимог, вважає за необхідне в порядку ст.22 ГПК України прийняти таке збільшення до розгляду, а розгляд справи вирішувати з нової ціни позову в сумі 154905,38 грн., з них 131196,60 грн. основна заборгованість, 12796,10 грн. проценти за користування гарантією, 10912,68 грн. пеня.

У судовому засіданні 12.01.2016р. представник позивача позов підтримав, вимоги просив задовольнити з врахуванням поданих(25.12.2015р.) уточнень.

Відповідач у судове засідання 12.01.2016р. не зявився, компетентного представника не направив, вимог ухвал господарського суду Волинської області від 18.11.2015р., від 02.12.2015р. та від 21.12.2015р. не виконав. Ухвала господарського суду Волинської області від 21.12.2015р. направлялась відповідачу за адресою зазначеною у позовній заяві та витязі з ЄДРПОУ, а саме: 43000, Волинська область, м.Луцьк, вул. Даргомижського, 7, та повернулась до суду 04.01.2016р. з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

В разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

30.07.2015р. між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (далі ОСОБА_2, Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "ГРЕСІО МАРКЕТ" (далі - ОСОБА_2) був укладений договір про надання гарантії №Г-2015/1611 (далі Договір гарантії)(а.с.16-18).

Згідно п.1.1 Договору гарантії, ОСОБА_2 за заявою Принцивала надає Державному територіально-галузевому обєднанню Львівська залізниця(79007, Львівська область, м.Львів, вул. Гоголя, 1), далі Бенефеціар, який оголосив відкриті торги на закупівлю мила, засобів мийних та засобів для чищення, забезпечення пропозиції конкурсних торгів у вигляді умовної безвідкличної гарантії, оформленої у письмовій формі, далі гарантія, для забезпечення виконання ОСОБА_2 свого обовязку, передбаченого документацією конкурсних торгів для учасників торгів(конкурсних торгів) щодо підготовки пропозицій конкурсних торгів для участі в процедурі відкритих торгів на закупівлю мила, засобів мийних та засобів для чищення ДК 016:2010-20.41.3[засобів мийних та засобів для чищення, з умістом або без умісту мила, розфасованих для роздрібної торгівлі(зокрема допоміжних мийних засобів), крім тих, що їх використовують як мило та поверхнево-активні засоби 20.41.32-50.00(засобу рідкого чистильного кислотного, миючих засобів для внутрішнього прибирання вагонів, засобу для миття посуду)], затвердженої протоколом засідання комітету з конкурсних торгів від 16.07.2015р. №1414 та всіх змін до неї, дата розкриття пропозицій конкурсних торгів о 13:30 годині за київським часом 04.08.2015р.(далі Документація конкурсних торгів), та приймає на себе грошове зобовязання перед Бенефеціаром сплатити кошти за ОСОБА_2 в сумі 131196,60 грн. (лот №1 85860 грн.); (лот №2 45336,60 грн.), в разі невиконання останнім своїх зобовязань в повному обсязі чи частині, що виникають в звязку з поданням пропозиції конкурсних торгів за Документацією конкурсних торгів, в разі предявлення Бенефеціаром вимоги, що відповідає умовам гарантії.

Згідно п.1.2 Договору гарантії, за умовами гарантії ОСОБА_2 зобовязується сплатити Бенефеціару суму коштів, визначену у вимозі Бенефеціара, але в будь-якому випадку 131196,60 грн. у випадку: відкликання пропозиції конкурсних торгів ОСОБА_2 після закінчення строку її подання та/або не підписання ОСОБА_2, що став переможцем торгів, договору про закупівлю в супереч вимогам документації конкурсних торгів.

Згідно п.1.3 Договору гарантії, термін дії гарантії до « 02» листопада 2015 року включно.

Згідно п.3.2 Договору гарантії, ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_2 проценти за користування гарантією у розмірі 40% річних від суми фактично сплачених Гарантом на користь Бенефеціара грошових коштів, що нараховуються з дня їх перерахування Бенефеціару до дня їх відшкодування ОСОБА_2, шляхом безготівкогового перерахування коштів на рахунок ПАТ "Діамантбанк".

Згідно п.4.2.2 Договору гарантії, ОСОБА_2 має право на зворотну вимогу(регрес) до ОСОБА_2 в межах суми, сплаченої Гарантом Бенефеціару за гарантією.

Згідно п.п.4.3.1-4.3.2 Договору гарантії, ОСОБА_2 зобовязаний протягом двох банківських днів з моменту отримання ОСОБА_2 листа ОСОБА_2 (направленого за місцезнаходженням ОСОБА_2, вказаного в преамбулі цього договору або за іншою адресою, яка визначена за домовленістю сторін та вказана в заяві про надання гарантії, що надається ОСОБА_2) з вимогою про відшкодування ОСОБА_2 фактично сплачених грошових коштів Бенефеціару за гарантією, відшкодувати ОСОБА_2 фактично сплачену останнім на користь Бенефеціара суму грошових коштів, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у валюті гарантії на рахунок, вказаній у вимозі ОСОБА_2. Сплачувати проценти за користування гарантією в розмірі визначеному в п.3.2 цього договору, а також забезпечити повну сплату процентів за гарантією в день відшкодування ОСОБА_2 сплаченої останнім Бенефеціару за гарантією суму грошових коштів.

Згідно п.6.1 Договору гарантії, цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань перед Гарантом за цим договором.

Згідно п.6.6 Договору гарантії, проценти за користування гарантією нараховуються щоденно, починаючи з дня здійснення платежу Бенефеціару до дня відшкодування ОСОБА_2 фактично сплачених останнім коштів за гарантією.

Вказаний Договір гарантії підписаний та скріплений печатками сторін.

31.07.2015р. відповідно до умов Договору гарантії Банком було видано банківську гарантію №344/кркер на паперовому носії Державному територіально-галузевому обєднання Львівська залізниця на суму 131196,60 грн.(а.с.19).

Заявою №06/08/01 від 06.08.2015р. ТОВ "ГРЕСІО МАРКЕТ" повідомили Бенефеціара (Державне територіально-галузеве обєднання Львівська залізниця) про відкликання з розгляду пропозиції ТОВ "ГРЕСІО МАРКЕТ" конкурсних торгів «Мило, засоби мийні та засоби для чищення» у звязку із погіршенням економічної ситуації на підприємстві та не можливістю виконати зобовязання по вимогам тендерної документації(а.с.20).

Бенефеціар (Державне територіально-галузеве обєднання Львівська залізниця) після отримання вказаного вище листа ТОВ "ГРЕСІО МАРКЕТ" звернулось до позивача (ПАТ "Діамантбанк") з вимогою №НЗТ-10/3062 від 14.09.2015р. сплати коштів за наданою Банком гарантією у розмірі 131196,60 грн.(а.с.21-22).

Банк листом №424/кркер від 17.09.2015р. звернувся до відповідача про підтвердження вимоги Бенефеціара в розмірі 131196,60 грн. та про перерахування вказаних коштів на рахунок позивача (ПАТ "Діамантбанк")(а.с.24).

Листом-відповіддю №2409-15 від 24.09.2015р. на вказану вище вимогу, відповідач (ТОВ "ГРЕСІО МАРКЕТ") повідомив Банк, що у звязку із тимчасовими фінансовими труднощами, підприємство не має змоги оплатити суму заборгованості у розмірі 131196,60 грн.(а.с.25).

Згідно платіжного доручення №1028_1 від 24.09.2015р. Банк перерахував на рахунок Бенефеціара (Державного територіально-галузевого обєднання Львівська залізниця) кошти в розмірі 131196,60 грн.(а.с.23).

В порядку досудового врегулювання спору та відповідно до умов Договору гарантії, Банк звертався до відповідача з вимогою №465/кркер від 09.10.2015р. з вимогою погашення заборгованості у розмірі 131196,60 грн.(а.с.26), проте вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та виконання.

На час розгляду справи основний борг у розмірі 131196,60 грн. та нараховані за період з 24.09.2015р. по 21.12.2015р. проценти за користування гарантією в розмірі 12796,10 грн., відповідачем не заперечені та не сплачені. Контррозрахунку вказаної заборгованості відповідачем не подано.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі ГК України), майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ч.1-2 ст.200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно ч.1 ст.560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку.

Згідно ч.1-4 ст.563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Згідно ч.1 ст.569 ЦК України, гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В даному випадку укладений між сторонами Договір гарантії, предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами Договору гарантії, невиконання відповідачем взятих на себе за ним забовязань(повернення фактично сплачених Гарантом коштів Бенефіціару) та не сплату процентів за користування наданою Банком гарантією, суд прийшов до висновку про підставність предявленого позивачем до відповідача позову в частині стягнені основної суми заборгованості у розмірі 131196,60 грн. та 12796,10 грн. процентів за користування гарантією нарахованих за період з 24.09.2015р. по 21.12.2015р..

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 10912,68 грн., за період з 14.10.2015р. по 21.12.2015р. на суму заборгованості 131196,60 грн., слід зазначити таке.

Згідно п.5.1 Договору гарантії, за несвоєчасне повернення ОСОБА_2 фактично сплачених останнім коштів Бенефіціару за гарантією та/або за несвоєчасну сплату ОСОБА_2 процентів за користування гарантією та/або несвоєчасне погашення інших платежів, належних до сплати ОСОБА_2 за цим Договором, ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_2 пеню у розмірі діючої на період виникнення прострочення подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен прострочення.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд перевіривши методику та правильність нарахування пені в розмірі 10912,68 грн., за період з 14.10.2015р. по 21.12.2015р. на суму заборгованості 131196,60 грн., погоджується з ними та вважає, що останні підставні та підлягають до задоволення.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та письмові пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи визнання позову відповідачем, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість предявленого позивачем до відповідача позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 154905,38 грн., з них 131196,60 грн. основна заборгованість, 12796,10 грн. проценти за користування гарантією, 10912,68 грн. пеня.

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в сумі 2323,58 грн. в порядку ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕСІО МАРКЕТ" (43000, Волинська область, м.Луцьк, вул.Даргомижського, 7, ) на користь публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (04070, м. Київ, Контрактова площа, 10, ) 154905,38 (сто пятдесят чотири тисячі девятсот пять гривень тридцять вісім копійок) грн., з них 131196,60 грн. основна заборгованість, 12796,10 грн. проценти за користування гарантією, 10912,68 грн. пеня та 2323,58 (дві тисячі триста двадцять три гривні пятдесят вісім копійок) грн. судового збору.

Повний текст рішення складено

16.01.2016

Суддя А. С. Вороняк