ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року Справа № 904/6408/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддів:Кролевець О.А., Попікової О.В. (доповідач у справі)
за участю представників:
від позивача:Смакота Н.І. дов. від 18.07.2014
від відповідача:Лотанюк С.В. дов. від 4.01.2016
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішенняГосподарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015
та на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2015
у справі№ 904/6408/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"
простягнення 58 456 208,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про стягнення 35 740 740,79 грн. основного боргу, 18 159 108,36 грн. інфляційних втрат, 2 634 716,19 грн. пені, 1 924 643,59 грн. 3% річних та 73 080 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 в частині своєчасної та повної сплати заборгованості.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 у справі № 904/6408/15 (суддя Кармазіна Л.П.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 (колегія суддів: головуючий Сизько І.А., судді Герасименко І.М., Кузнецова І.Л.) позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 35 740 740,79 грн. основного боргу, 18 090 312,72 грн. інфляційних втрат, 1 924 578,93 грн. 3% річних, 1 844 301,30 грн. пені та 72 997,66 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані приписами статей 509, 525, 526, 530, 548, 549, 610, 611, 612, 625, 712 Цивільного кодексу України та статей 193, 199, 232 Господарського кодексу України, за умови доведеності неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань з повної та своєчасної оплати вартості газу, поставленого позивачем протягом січня - грудня 2013 року за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012. При цьому суди попередніх інстанцій, керуючись приписами статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, дійшли висновку про наявність підстав для зменшення пені на 30% від заявленої до стягнення на підставі частини 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2015, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині зменшення розміру пені на 790 414, 89 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" вказану суму пені на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"; в іншій частині рішення та постанову залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України та статті 83 Господарського процесуального кодексу України, наголошує на безпідставному задоволенні клопотання КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про зменшення штрафних санкцій, нарахованих за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 28.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Комунальним підприємством теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (покупець) укладено договір № 13/2619-ТЕ-5/ПТ купівлі-продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (пункт 1.1 договору).

За умовами пункту 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2013 по 31.12.2013 газ обсягом до 26 618 тис. м3.

Відповідно до пункту 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу; обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

В пункті 3.4 договору визначено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість; продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта; акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ; ціна за 1000 м3 природного газу становить 1 091 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість; до сплати за 1000 м3 природного газу 1 091 грн., крім того ПДВ 20% 218, 20 грн., всього з ПДВ 1 309,20 грн.; у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов'язковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію (пункти 5.1 - 5.3 договору).

В пункті 6.1 договору сторонами погоджено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1 договору).

14.10.2013 між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" укладено додаткову угоду № 1, якою пункт 4.1 договору № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 викладено в наступній редакції: кількість газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" протягом січня - грудня 2013 року поставило КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" природний газ на загальну суму 36 527 431,47 грн., про що сторонами підписані акти приймання-передачі природного газу, а саме: за січень 2013 року від 28.10.2013 на суму 6 614 265,61 грн., за січень 2013 року від 31.01.2013 на суму 485,71 грн., за лютий 2013 року від 28.10.2013р. на суму 5 476 871,93 грн., за лютий 2013 року від 28.02.2013 на суму 369,19 грн., за березень 2013 року від 31.03.2013 на суму 428,11 грн., за березень 2013 року від 28.10.2013 на суму 5 630 119,03 грн., за квітень 2013 року від 30.04.2014 на суму 27,49 грн., за квітень 2013 року від 28.10.2013 на суму 1 592 125,98 грн., за травень 2013 року від 28.10.2013 на суму 590 404,69 грн., за червень 2013 року від 28.10.2013 на суму 187 239,16 грн., за липень 2013 року від 28.10.2013 на суму 865 665,30 грн., за серпень 2013 року від 31.08.2013 на суму 923 374,83 грн., за вересень 2013 року від 30.09.2013 на суму 1 107 301,72 грн., за жовтень 2013 року від 31.10.2013 на суму 176,75 грн., за жовтень 2013 року від 31.10.2013 на суму 3 934 598,97 грн., за листопад 2013 року від 24.01.2014 на суму 312,90 грн., за листопад 2013 року від 24.01.2014 на суму 3 878 142,36 грн., за грудень 2013 від 29.01.2014 на суму 540,71 грн., за грудень 2013 року від 21.05.2014 на суму 5 724 981,03 грн.

Разом з тим КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" за поставлений газ розрахувалось лише частково в сумі 786 690,68 грн., внаслідок чого за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 утворилась заборгованість у розмірі 35 740 740,79 грн., непогашення якої слугувало підставою для звернення ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до суду з відповідним позовом до покупця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічну норму містить частина 1 статті 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини щодо поставки ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" газу за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 та його отримання КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу за січень - грудень 2013 року, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками підприємств, а також відсутність доказів повної оплати поставленого природного газу, суди попередніх інстанцій, керуючись вказаними приписами законодавства визнали обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за згаданим договором у розмірі 35 740 740,79 грн., з чим погоджується колегія суддів касаційної інстанції.

Стосовно позовних вимог про стягнення з КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для їх часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Місцевим господарським судом, позицію якого підтримав апеляційний суд, перераховано наданий ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства у зв'язку з невірним визначенням позивачем періодів нарахування інфляційних втрат, в результаті чого суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" інфляційних втрат на суму 18 090 312,72 грн.

Судами попередніх інстанцій було враховано положення пункту 1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 року, яким встановлено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. (Якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, (частина друга статті 252 Цивільного кодексу України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну.

Встановивши, що ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" невірно розраховано 3% річних за зобов'язаннями січня 2013 року та при здійсненні розрахунку включено дні фактичної сплати КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" сум заборгованості в періоди часу, за який здійснювалось нарахування 3% річних, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 1 924 578,93 грн., а отже - часткове задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно пункту 3 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Умовами договору купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012, зокрема пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" нараховано та заявлено до стягнення з КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" 2 634 716,19 грн. пені з дотриманням вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Разом з тим, розглянувши клопотання КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про зменшення розміру пені на 50%, суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, дійшов висновку про наявність підстав для його часткового задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з'ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Пунктом 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" не є фактичним споживачем газу, оскільки за пунктом 1.2 договору купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" посилалось на ті обставини, що прострочення зобов'язання виникло внаслідок відсутності коштів та неприбутковості підприємства, та наголошувало на тому, що основною причиною порушення зобов'язання відповідача за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 є велика кредиторська заборгованість, що утворилась через несвоєчасні і не в повному обсязі платежі населення, бюджетних організацій та інших суб'єктів господарювання за спожиту теплову енергію, а також невідшкодування Державою різниці в тарифах, які не покривають витрат відповідача на вироблення теплової енергії. Єдиним видом діяльності КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" є вироблення та постачання теплової енергії, і саме з коштів, отриманих за надані послуги, відповідач здійснює розрахунки з кредиторами.

Разом з тим судами встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що свідчать про те, що внаслідок порушення КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012 ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазнало збитків.

До того ж суди дійшли висновку, що загальна сума нарахованої позивачем пені є надмірно великою в порівнянні з невиконаним відповідачем за договором купівлі-продажу природного газу зобов'язанням.

З огляду на викладене та беручи до уваги тяжкий фінансовий стан КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", ступінь виконання останнім своїх зобов'язань за договором (часткова оплата), поважність причин несвоєчасного виконання розрахунків з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", часткову вину відповідача у неналежному виконанні своїх зобов'язань перед позивачем, а також те, що сума, яка підлягає стягненню, буде прямим збитком підприємства і після її сплати відповідач не зможе в подальшому своєчасно та в повному обсязі розрахуватися з продавцем природного газу за отриманий товар, місцевий господарський суд, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, керуючись частиною 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України дійшов обґрунтованого висновку про можливість зменшення розміру пені на 30% від заявленої позивачем суми.

Враховуючи зазначене судова колегія вважає, що викладені у касаційній скарзі доводи ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стосовно порушення та неправильного застосування судами попередніх інстанцій приписів статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України та статті 83 Господарського процесуального кодексу України при зменшенні штрафних санкцій, нарахованих за несвоєчасне виконання з боку КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2619-ТЕ-5/ПТ від 28.12.2012, не спростовують правильні висновки суду першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для зменшення розміру пені, та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судом обставин, що в силу положень статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до повноважень касаційної інстанції.

При цьому перевіривши у відповідності до частини другої статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим та апеляційним господарськими судами в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи, їм дана належна юридична оцінка, порушень норм чинного законодавства не вбачається, у зв'язку з чим підстави для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваних рішення і постанови відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 у справі № 904/6408/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді: О.А. Кролевець

О.В.Попікова