ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.01.2016 № 905/156/16 Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є., без виходу в судове засідання, розглянувши матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк розвитку, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Макіївка

про стягнення заборгованості в розмірі 25115,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк розвитку, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 25115,88 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як встановлено судом, документів, які підтверджують сплату судового збору позивачем до позовної заяви не надано.

Стаття 5 Закону України Про судовий збір, в редакції від 01.09.2015р., містить вичерпний перелік осіб та підприємств, які звільняються від сплати судового збору, проте уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до них не відноситься.

Одночасно, до позовної заяви надана заява позивача № 311 від 30.12.2015 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі. Заява вмотивована тим, що майновий стан ПАТ ВБР не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки з 21.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнята постанова №914 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 РОЗВИТКУ, якою постановлено відкликати ліцензію та ліквідувати ПАТ ВБР. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №234 від 22.12.2015 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВБР та делегування повноважень ліквідатора банку та наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №441 від 22.12.2015 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВБР та делегування повноважень ліквідатора банку розпочату процедуру ліквідації ПАТ ВБР з 23.12.2015 до 22.12.2017 включно, та призначено уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 23.12.2015 по 22.12.2017 включно.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які підтверджують об'єктивну неможливість сплатити судового збору.

Відповідно до вказаних положень Вищий господарський суд України п. 3.1. Постанови Пленуму №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказав, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору №484-VIII, уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору, а тому посилання позивача на те, що з 22.12.2015 розпочату процедуру ліквідації ПАТ ВБР не може бути тією обставиною, що унеможливлює сплату судового збору. Сама по собі ліквідаційна процедура без подання відомостей щодо наявних на рахунках коштів чи іншого ліквідного майна не може отожнюватись з суб'єктивною неможливістю сплати судового збору через майновий стан.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження існування обставин, які б свідчили про неможливість сплати судового збору на час подання позовної заяви до господарського суду Донецької області.

Водночас, звертаючись з позовом, позивач не надав суду доказів, які б свідчили про можливість сплати ним судового збору до ухвалення судового рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування передбачених ст. 8 Закону України Про судовий збір підстав для відстрочення сплати судового збору.

За змістом п. 4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню заявникові без розгляду.

На підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 банк розвитку, м.Київ в задоволенні заяви про відстрочку сплати судового збору.

Повернути без розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк розвитку, м.Київ.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток на адресу позивача: позовна заява з додатками на 78 ми аркушах, конверт.

Суддя Г.Є. Курило