РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016Справа №910/30605/15

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 40 745,65 грн.

Представники:

від позивача Кобець Р.Ю. - представник за довіреністю № ГН-20-Ю/2016 від 04.01.2016

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 20.01.2016, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу 40 745,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між сторонами було укладено договір про виплату страхового відшкодування в порядку регресу від 08.072015, згідно з умовами якого відповідач як боржник визнав свої зобов'язання перед позивачем як кредитором на суму 40 745,65 грн та зобов'язався виплатити вказану суму згідно з графіком до 29.09.2015. За доводами позивача, відповідачем в порушення взятих на себе зобов'язань так і не було сплачені кошти за договором, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 40 745,65 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30605/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 20.01.2016.

14.01.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав клопотань про долучення документів на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання 20.01.2016 року з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав та проси суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового від

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, незважаючи на те, що відповідач не з'явився в судове засідання, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

08 липня 2015 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «ВУСО» (надалі - позивача, кредитор) та Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» (надалі - відповідача, страховик) було укладено договір про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (надалі - договір).

У п. 1 договору зазначено, що у в'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася 11.07.2013 в м. Києві за участі автомобіля І-VAN, державний реєстраційних номер НОМЕР_1, під управлінням водія ОСОБА_2 (поліс ОСЦПВВНТЗ № АС/0442921, виданий страховиком) та автомобілем Renault Sandero, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 (договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 13.07.2012, укладений з кредитором) де водій ОСОБА_2 визнаний винний за постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2014, узгодили розмір виплати страхового відшкодування в порядку регресу кредитору у сумі 40 745,65 грн, яке сплачується страховиком кредитору в термін до 29 вересня 2015 включно у відповідності з наступним графіком:

- до 29 липня 2015 року - 15 000,00 грн

- до 29 серпня 2015 року - 15 000,00 грн,

- до 29 вересня 2015 року - 10 745,63 грн.

У 2. договору сторони передбачили реквізити за якими перераховується страхове відшкодування за цим договором страховиком кредитору.

Відповідно до п. 3 договору сторони зазначили, що страховик та кредитор гарантують, що діють добровільно (без будь-якого примусу), у відповідності до чинного законодавства України, добре розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, і бажають їх настання, а також те, що умови договору у повній мірі регулюють усі існуючі між ними правовідносини, що виникли у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, опис якої наведено у п. 1 договору, страховик та кредитор вважатимуть свої зобов'язання виконаними повністю та належним чином, що виникли за страховим випадком внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначеної п. 1 даного договору.

Даний договір набирає чинності з дати його укладення (п. 5 договору).

За доводами позивача, відповідачем в порушення взятих на себе зобов'язань за договором так і не було здійснено жодних виплат страхове відшкодування, у зв'язку з чим у відповідач існує борг перед позивачем у розмірі 40 745,65 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, у п. 1 договору сторони узгодили розмір та графік виплати страхового відшкодування в порядку регресу кредитору, зокрема:

- до 29 липня 2015 року - 15 000,00 грн

- до 29 серпня 2015 року - 15 000,00 грн,

- до 29 вересня 2015 року - 10 745,63 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов, а також заперечень щодо заявлених позивачем доводів суду не надав.

За таких обставин, позов ПрАТ «ВУСО» про стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заборгованості за договором у розмірі 40 745,65 грн судом задовольняється в повному обсязі.

У зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145; ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул.. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код 31650052) грошові кошти у сумі 40 745 (сорок тисяч сімсот сорок п'ять) грн 65 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмір 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.01.2016.

Суддя Пукшин Л.Г