КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Справа№ 910/30690/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

за участю представників:

від заявника: Бородкін Д.І. (довіреність №234-12 від 15.12.2015 );

від боржника: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

приватного акціонерного товариства "Інститут розвитку передових технологій"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2015

у справі № 910/30690/15 (суддя Пасько М.В.)

за заявою приватного акціонерного товариства "Інститут розвитку передових технологій"

до Державного підприємства "Інформаційний центр"

Міністерства юстиції України

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі №910/30690/15 заяву приватного акціонерного товариства "Інститут розвитку передових технологій" про порушення справи про банкрутство Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, приватне акціонерне товариство "Інститут розвитку передових технологій" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити матеріали справи до господарського суду міста Києва для розгляду питання щодо порушення провадження у справі.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник приватного акціонерного товариства "Інститут розвитку передових технологій" апеляційну скаргу підтримав.

Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в судове засідання апеляційної інстанції представників не направило, про причини неприбуття суд не повідомило. Враховуючи те, що учасники провадження у справі про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі представників Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву приватного акціонерного товариства "Інститут розвитку передових технологій" про порушення справи про банкрутство Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України без розгляду, місцевий господарський суд керувався тим, що скаржником не додано належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду попередньої інстанції з наступних підстав.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Чинним законодавством не встановлено спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Доказом сплати судового збору у безготівковій формі слід вважати платіжні інструменти, що відповідають Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N22, виконані банком шляхом перерахування коштів платника на рахунок державного бюджету.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 вказаної Інструкції, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку; банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів вимогам додатка 8 до цієї Інструкції; якщо розрахункові документи, у яких перевірені реквізити заповнено з порушенням, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання.

Отже, до повноважень господарського суду не входить перевірка правильності заповнення реквізитів розрахункового документа та відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів вимогам додатка 8 до цієї Інструкції.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що до заяви приватного акціонерного товариства "Інститут розвитку передових технологій" додано докази сплати судового збору, з яких вбачається, що платіжне доручення №500 від 23.11.2015 про сплату судового збору прийнято до виконання і виконано банком шляхом перерахування коштів платника до державного бюджету, зазначено дату проведення операції та підпис банку, засвідчений відбитком печатки банківської установи.

Місцевий господарський суд наведеного не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про неналежність поданих приватним акціонерним товариством "Інститут розвитку передових технологій" доказів сплати судвоого збору та наявність підстав для повернення його заяви без розгляду

З наведених підстав, оскаржена ухвала від 08.12.2015 підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Під час вирішення питання про прийняття зазначеної заяви до розгляду, суду першої інстанції слід врахувати наведене, перевірити, чи відповідає вона за формою і змістом вимогам статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрута", після чого прийняти рішення про наявність або відсутність підстав для прийняття заяви про порушення справи про банкрутство до розгляду.

Колегія суддів відхиляє клопотання Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи у зв'язку із звільненням працівників юридичного відділу, окрім двох, які знаходяться у відпустці по догляду за дитиною, оскільки в силу статті 28 Господарського процесуального кодексу України юридичних осіб чи громадян не обмежено у виборі осіб, котрі будуть здійснювати їх представництво в господарському суді, що знайшло своє підтвердження в Рішенні Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000. Крім того, заявником зазначеного клопотання не вказано поважних причин перенесення судового розгляду, якими можуть вважатися ті, існування яких зумовлено факторами об'єктивного характеру, та які не залежать від волі сторін, тобто ні за яких обставин не можуть бути ними змінені чи усунуті.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі №910/30690/15 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.В. Шипко