РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2016Справа №910/29870/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФПРОДИВ"

До Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

Про визнання недійсним рішення,

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Позивача - Пак П.В. представник

Відповідача - Клюсова Т.М. - представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОФПРОДИВ» (далі - ТОВ «ОФПРОДИВ») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним рішення Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення АМК) від 16.09.2015 №134/01-р/к «Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» зі справи №128-01/08.15 (далі - рішення №134/01-р/к).

Позов мотивовано тим, що: рішення №134/01-р/к, яким визнано, що ТОВ «ОФПРОДИВ» вчинило порушення, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон), у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) ТОВ «ОФПРОДИВ», що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливими за умов існування значної конкуренції на цьому ринку, є незаконним, що відповідно до статті 59 Закону є підставою для визнання рішення №134/01-р/к недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 порушено провадження у справі.

29.12.2015 Відділення АМК подало суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке:

- відповідно до ст. 12 Закону ТОВ «ОФПРОДИВ» за результатами діяльності у період з 01.02.2014 по 01.10.2014 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) позивача, з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього не має жодного конкурента;

- ТОВ «ОФПРОДИВ» укладено з власниками (наймачами) квартир у будинку № 26а по вул. Петра Запорожця, що знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) позивача, договори про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, за результатами аналізу таких договорів встановлено, що їх положення не відповідають Типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 (далі - Постанова КМУ №529); укладені договори не містять повного переліку прав споживачів, які передбачені Типовим договором; крім того, договорами не визначено повного переліку обов'язків виконавця послуг; при цьому, умови договорів містять положення, які не передбачені Типовим договорам;

- висновки, викладені в Рішенні №134/01-р/к, свідчать про те, що дії ТОВ «ОФПРОДИВ» щодо пропонування/укладення із споживачами договорів у редакції позивача можуть ущемлювати інтереси споживачів і були б неможливими за умов існування значної конкуренції на такому ринку.

У судовому засіданні 06.01.2016 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представник Відділення АМК проти задоволення позовних вимог заперечив, наголошуючи на доводах, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Відділення АМК надійшло звернення прокуратури міста Києва від 17.09.2014 №07/1/1-905 вих. 14 (вх. від 17.09.2014 №09-9/2698) щодо перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист економічної конкуренції при наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у місті Києві.

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням № 134/01-р/к:

- визнано, що ТОВ «ОФПРОДИВ» протягом періоду з 01.02.2014 по 01.10.2014 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Перта Запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) ТОВ «ОФПРОДИВ», з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього немає жодного конкурента (пункт 1);

- визнано дії ТОВ «ОФПРОДИВ», які полягали в укладенні із споживачами (власниками (наймачами) квартир у будинках) «Договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», редакція яких не відповідає Типовому договору, затвердженому Постановою КМУ №529, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) ТОВ «ДФПРОДИВ», що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливими за умов існування значної конкуренції на цьому ринку (пункт 2);

- за вчинене порушення, викладене в пункті 2 резолютивної частини рішенням №134/01-р/к, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону накладено на ТОВ «ОФПРОДИВ» штраф у сумі 50 000 грн. (пункт 3);

- зобов'язано ТОВ «ОФПРОДИВ» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини рішення №134/01-р/к, шляхом приведення «Договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» у відповідність до Типового договору, затвердженого Постановою КМУ №529, у двомісячний строк з дня отримання рішення (пункт 4).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

У зверненні до суду з даним позовом ТОВ «ОФПРОДИВ» посилається на те, що:

- висновок Відділення АМК щодо монопольного (домінуючого) становища ТОВ «ОФПРОДИВ» зроблений з порушенням Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за №317/6605 (далі - Методика);

- позивач не є виконавцем послуг у будинку за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, так як не визначений відповідним рішенням органу місцевого самоврядування;

- в змісті договору про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, який укладається виконавцем послуг та споживачем можуть міститися інші умови договору, визначені на розсуд сторін; укладаючи зі споживачами договори позивач використовував Типову форму договору, затверджену Постановою № 529, але деякі умови були конкретизовані за згодою сторін, що дозволено законодавством.

Судом встановлено, що рішення №134/01-р/к ґрунтується на тому, що:

ТОВ «ОФПРОДИВ» є юридичною особою, зареєстроване Деснянською районною у місті Києві держаною адміністрацією 29.07.2004 (номер запису 0000044), має самостійний баланс, розрахункові рахунки в установах банків; основними видами діяльності позивача за КВЕД є: 81.10 комплексне обслуговування об'єктів; відповідно до акту підсумкової перевірки відповідності збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та готовності його до експлуатації виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 12.03.2011 року ТОВ «ОФПРОДИВ» обслуговує (експлуатує) житловий будинок у м. Києві, який розташований за адресою вул. П. Запорожця, 26а, як забудовник.

ТОВ «ОФПРОДИВ» за період з 01.02.2014 по 01.10.2014 було єдиною житлово-експлуатаційною організацією, яка надавала послуги з утриманнябудинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) позивача; таким чином, відповідно до статті 12 Закону ТОВ «ОФПРОДИВ» за результатами діяльності у період з 01.02.2014 по 01.10.2014 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) ТОВ «ОФПРОДИВ», з часткою 100%, оскільки на цьому ринку у нього немає жодного конкурента.

Типовий договір, затверджено Постановою КМУ № 529; отже, виконавець житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти із споживачем договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з Типовим договором.

ТОВ «ОФПРОДИВ» укладено з власниками (наймачами) квартир у будинку №26а по вул. Петра Запорожця, що знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) позивача, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які не містять повного переліку прав споживачів та обов'язки виконавця, що передбачено Типовим договором; позивачем включено у договори положення щодо розширення зобов'язань споживача, прав виконавця, що не передбачено Типовим договором та можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів (власників наймачів) квартир, шляхом ненадання позивачем в повному обсязі (неналежної якості) послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За приписами статті 59 Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Беручи до уваги наведене, господарський суд міста Києва дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Пунктами 1 і 11 частини першої статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

У пунктах 15.4 та 15.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що водночас за змістом приписів статті 12 Закону суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема, Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням названого Комітету від 05.03.2002 N 49-р. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку.

Монопольне (домінуюче) становище ТОВ «ОФПРОДИВ» з часткою 100% на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) ТОВ «ОФПРОДИВ», з'ясовано Відділенням АМК і не спростовано позивачем шляхом подання ним відповідних належних і допустимих доказів. Так, Відділенням АМК встановлено, що позивач протягом періоду з 01.02.2014 по 01.10.2014 здійснював обслуговування будинку №26а по вул. Петра Запорожця.

Твердження позивача з приводу того, що він не є виконавцем послуг у будинку № 26а по вулиці Петра Запорожця, так як не визначений відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, судом не приймається до уваги з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 631 затверджено Порядок проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг, зокрема, пунктом 1 якого передбачено, що конкурс проводиться у житлових будинках державної і комунальної власності.

Крім того, пунктом 1.4 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 № 60 Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, передбачено, що виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Позивач обслуговує (експлуатує) житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, як забудовник.

Положенням статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово - комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до Статуту ТОВ «ОФПРОДИВ», затвердженого протоколом № 13/07-30 загальних зборів учасників товариства від 30 липня 2013 року, основним предметом діяльності є, зокрема, обслуговування будинків і територій, комплексне обслуговування об'єктів.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг згідно з типовим договором.

Так, Відділенням АМК було встановлено, що позивачем укладено з власниками (наймачами) квартир у будинку за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а договори «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», відповідно до пункту 1.1. яких позивач є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Отже, суд погоджується з висновком відповідача про те, що у власників (наймачів) квартир в будинках, які знаходяться на обслуговуванні (експлуатації) ТОВ «ОФПРОДИВ» та розташовані на території м. Києва, відсутня альтернатива в отриманні житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої та третьої статті 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

За приписами пункту 2 частини першої статті 50 Закону порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Пунктом 1.3 Методики визначено, що територіальні (географічні) межі ринку - це територія зі сферою взаємовідносин купівлі-продажу товару (групи товарів), в межах якої за звичайних умов споживач може легко задовольнити свій попит на певний товар і яка може бути, як правило, територією держави, області, району, міста тощо або їхніми частинами.

Рішенням №134/01-р/к визначено, що територіальними (географічними) межами ринку є територія міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, який знаходиться в експлуатації позивача.

Згідно з частиною третьою статті 24 Житлового кодексу Української РСР жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією. Якщо для експлуатації будинків відомчого або громадського житлового фонду не може бути створено житлово-експлуатаційну організацію, експлуатація будинків здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією.

Як було встановлено, ТОВ «ОФПРОДИВ» за період з 01.02.2014 по 01.10.2014 було єдиною житлово-експлуатаційною організацією, яка надавала послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26а, який знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) позивача.

При цьому, відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з частиною першою статті 648 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

За приписами частини четвертої статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Судом було встановлено, що ТОВ «ОФПРОДИВ» укладено з власниками (наймачами) квартир у будинку №26а по вул. Петра Запорожця, що знаходиться в експлуатації позивача, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг, зокрема: від 03.02.2014 №03/02-14-9, від 03.02.2014 №03/02-14-4, від 03.02.2014 №03/02-14-11, копії яких долучено до матеріалів справи.

Проте умови вказаних договорів не відповідають положенням Типового договору, затвердженого Постановою КМУ № 529.

Так, вказані договори не містять повного переліку прав споживача та обов'язків виконавця, а саме:

Права споживача:

- зменшення розміру плати за перевищення строків проведення ремонтно-профілактичних робіт та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно відбудованих робіт у розмірі встановленому законодавством;

- внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги.

Обов'язки виконавця:

- сплачувати споживачеві компенсацію за перевищення встановлених строків проведення аварійно-будівельних робіт відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства;

- своєчасно ознайомлювати споживача з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг.

Також, у договори були включені не передбачені Типовим договором право виконавця на:

- за наявності заборгованості споживача за Договором виконавець зараховує усі кошти, що надійшли від споживача, в погашення заборгованості за минулі періоди по цьому договору, незалежно від вказаного споживачем призначення платежу (пункт 2.7 Договору);

- за наявності заборгованості споживача за договором повністю або частково призупинити надання комунальних послуг до повної сплати заборгованості, попередивши про це споживача, але не пізніше ніж за десять днів (пункт 4.1.5 Договору);

- споживач зобов'язаний оплатити виконавцю надані комунальні послуги з моменту набуття права власності на приміщення. Незалежно від дати укладання та дії цього договору (пункт 7.5 Договору).

Згідно з частиною першою та третьою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв.

Отже, висновок Відділення АМК про те, що редакція договорів про надання житлово-комунальних та інших послуг, укладених із споживачами (власниками (наймачами) квартир у будинках), що знаходиться на обслуговуванні (експлуатації) позивача, не відповідають редакції Типового договору, затвердженого Постановою КМУ №529, а за умов існування значної конкуренції на ринку надання житлово-комунальних послуг на території м. Києва споживачі мали б можливість відмовитися від послуг ТОВ «ОФПРОДИВ» та обрати послуги іншого суб'єкта господарювання, підтверджується матеріалами даної справи.

Отже, з встановлених у даній справі обставин вбачається, що ТОВ «ОФПРОДИВ» не подано суду доказів на підтвердження наявності підстав для визнання недійсним рішення №134/01-р/к у розумінні статті 59 Закону, натомість Відділенням АМК підтверджено обставини, наведені в рішенні №134/01-р/к, а тому зазначене рішення є законним, обґрунтованим і визнанню недійсним не підлягає.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.01.2016.

Суддя Л.В. Прокопенко