ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 914/250/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м.Київ

на ухвалу господарського суду Львівської області від 24.11.2015р.

про відстрочку виконання рішення господарського суду від 19.03.2015р.

у справі № 914/250/15

за позовом: публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м.Київ

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» м.Львів

про стягнення 4 845 600,20 грн.

за участю представників сторін від:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №14-10 від 14.01.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю б/н 18.08.2015 р.;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.05.2015 р. (суддя Н.Мороз) заяву ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 13.11.2015р. вх. №5292 про відстрочення виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2015р. у справі № 914/250/15 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2015р. у справі № 914/250/15 до 15 квітня 2016р.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідач є єдиним підприємством, яке надає послуги населенню та бюджетним установам у сфері теплопостачання в м. Львові, а також наявністю дебіторської заборгованості та збитків, несвоєчасного погашення з державного бюджету заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що унеможливлює своєчасне виконання рішення суду.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти рішення про відмову у відстроченні виконання рішення суду. В своїй апеляційній скарзі скаржник загалом посилається на те, що при прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції взяв до уваги лише фінансовий стан відповідача, який документально не підтверджений, оскільки до заяви боржника не було додано жодних документів на обґрунтування своєї позиції.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено апеляційним господарським судом, рішенням господарського суду Львівської області від 19.03.2015 р., яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 р., позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 4 012 410, 30 грн. основного боргу, 292 900,52 грн. пені, 92 821,76 грн. 3% річних, 207 821,74 грн. інфляційних втрат та 73 080,00 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

В подальшому 09.07.2015р. на виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015р. видано наказ у справі №914/250/15. Рішення набрало законної сили 02.07.2015р.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2015р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015р. у справі №914/250/15 залишено без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» без задоволення.

02.11.2015р. старшим державним виконавцем ВПВР ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49181889 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області №914/250/15 від 09.07.2015р.

13.11.2015р. Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», м.Львів в порядку ст.121 ГПК України, подано заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.03.2015р. у даній справі.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

З аналізу зазначеної норми випливає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарсько-процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з винятковими (об'єктивними, непереборними) та виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що підприємство заявника знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що підтверджується, зокрема, балансом (звітом про фінансовий стан) станом на 30.06.2015р., згідно якого дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги контрагентів перед підприємством в розмірі 150637 тис. грн., а також звітом про фінансові результати за I півріччя 2015р. згідно якого збиток підприємства становить 52 937 тис. грн.

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з позицією господарського суду першої інстанції про те, що виконання рішення суду у встановлений строк, без надання відстрочки може спричинити негативні наслідки для підприємства боржника та зриву опалювального сезону в м. Львові. Місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що оскільки підприємство боржника є єдиним підприємством, яке надає послуги населенню та бюджетним установам у сфері теплопостачання в м. Львові, стягнення заборгованості за рішенням суду може призвести до аварійної ситуації в опалювальний період, унеможливить надання послуг з теплопостачання споживачам та поставить під загрозу теплопостачання всього міста. Відтак, задоволення поданої боржником заяви дозволить уникнути припинення функціонування підприємства, надасть змогу останньому надавати послуги з теплопостачання в опалювальний період, а також активізувати діяльність по стягненню дебіторської заборгованості боржників (яка на даний час згідно фінансового звіту станом на 30.06.2015р. становить 150637 тис. грн.), і таким чином вирішити фінансові проблеми підприємства, а також сприятиме збереженню майнових фондів підприємства.

А тому, надання боржнику відстрочення виконання рішення суду до квітня місяця базується на принципах співмірності і пропорційності балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала суду прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 24.11.2015 р. у справі

№ 914/250/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.01.2016 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Галушко Н.А.

ОСОБА_1