ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016р. Справа№ 914/4019/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Сервіс», м.Пустомити Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м.Львів

про стягнення 139978,42грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть спору: позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Сервіс», м.Пустомити Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м.Львів про стягнення 139978,42грн., з яких 133571,22грн. основного боргу, 5789,20грн. пені, 388,21грн. 3% річних та 229,79грн. індексу інфляції.

Ухвалою суду від 25.11.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.12.2015р. Ухвалою суду від 16.12.2015р. розгляд справи відкладено на 13.01.2016р. у звязку з неявкою відповідача.

Представнику позивача розяснено права, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання 13.01.2016р. зявився, долучив до матеріалів справи додаткові докази (вх.№1412/16 від 13.01.2016р.), позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що в січні 2015 року між позивачем та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» укладено договір, на виконання умов якого за період з 06.08.2015р. по 07.10.2015р. відповідачу поставлено товар, який ним, всупереч умовам договору, оплачено лише частково, внаслідок чого утворилась заборгованість, що й зумовило звернення ТзОВ «Нова Сервіс» до суду із позовною заявою про стягнення 133571,22грн. основного боргу, 5789,20грн. пені, 388,21грн. 3% річних та 229,79грн. індексу інфляції. Просив позов задоволити.

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 13.01.2016р. не забезпечено, відзиву та витребуваних судом документів не подано, поважності причин невиконання вимог ухвал суду та неявки суду не повідомлено, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином.

У відповідності до ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Сервіс» (постачальник за договором; позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (покупець за договором; відповідач по справі) укладено договір №ПМР-037 поставки товару під реалізацію від 01.01.2015р., за яким постачальник на умовах, передбачених цим договором, виготовляє та передає виключно покупцю товар (надалі продукція або товар), зазначений в специфікації до цього договору (додаток №1 до договору), з нанесенням па неї (на продукцію чи упаковку продукції) захищеної торгівельної марки, право використання якої на території України належить виключно покупцю, а покупець здійснює своєчасну оплату отриманої від постачальника продукції (п.1.1).

Поставка товару, відповідно до п.3.1 договору, здійснюється силами постачальника та за його рахунок. Поставка здійснюється на умовах DDP (Delivered Duty Paid Поставка з оплатою мита) у редакції Інкотермс 2010 року.

За умовами договору, постачальник зобов'язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації, ствердженій Сторонами (Додаток №1). Ціна товару включає вартість упаковки (п.4.1). Розрахунки за реалізований покупцем кінцевим споживачам товар здійснюються в безготівковому порядку кожні 30 календарних днів за товар, який реалізований покупцем кінцевим споживачам (фізичним та/або юридичним особам) протягом 30 календарних днів за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на товар, що постачається. У випадку несвоєчасного надання постачальником всіх передбачених даним Договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування (п.4.3).

Позивач стверджує, що за період з 06.08.2015р. по 07.10.2015р. ним здійснено поставку товару, а покупцем прийнято такий товар на підставі видаткових накладних №1943 від 06.08.2015р. на суму 38016,00грн.; №2002 від 13.08.2015р. на суму 14256,00грн.; №2085 від 19.08.2015р. на суму 19008,00грн.; №2156 від 26.08.2015р. на суму 14256,00грн.; №2223 від 02.09.2015р. на суму 4752,00грн.; №2304 від 09.09.2015р. на суму 14256,00грн.; №2520 від 25.09.2015р. на суму 26524,80грн. та №2650 від 07.10.2015р. на суму 31795,20грн. Не зважаючи на те, що строк оплати поставленого товару настав, відповідачем, всупереч умовам договору, здійснено лише часткову оплату товару, поставленого згідно видаткової накладної №1943 від 06.08.2015р. на суму 29292,78грн. В решті, поставлений згідно вказаних накладних товар не оплачено, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 133571,22грн.

Надіслану на адресу ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» претензію вих.№108 від 21.10.2015р. про сплату заборгованості за отриманий товар, залишено останнім, як вбачається з матеріалів справи, без відповіді та задоволення.

Зазначене зумовило звернення ТзОВ «Нова Сервіс» до суду із позовною заявою, в якій окрім 133571,22грн. основного боргу до стягнення заявлено також 5789,20грн. пені, нарахованих відповідно до умов договору, та 388,21грн. 3% річних і 229,79грн. індексу інфляції, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, відповідно до умов договору поставки, покупець зобов'язаний здійснити розрахунок за отриманий товар згідно видаткової накладної №1943 від 06.08.2015р. не пізніше 07.09.2015р., видаткової накладної №2002 від 13.08.2015р. не пізніше 14.09.2015р., видаткової накладної №2085 від 19.08.2015р. не пізніше 18.09.2015р., видаткової накладної №2156 від 26.08.2015р. не пізніше 25.09.2015 р., видаткової накладної №2223 від 02.09.2015р. не пізніше 02.10.2015р., видаткової накладної №2304 від 09.09.2015р. не пізніше 09.10.2015р., видаткової накладної №2520 від 25.09.2015р. не пізніше 26.10.2015р., видаткової накладної №2650 від 07.10.2015р. не пізніше 09.11.2015р. Проте, як вже зазначалось, ним здійснено лише часткову оплату за товар, отриманий згідно видаткової накладної №1943 від 06.08.2015р. на суму 29292,78грн., внаслідок чого утворилась заборгованість.

Так, відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зокрема, до матеріалів справи долучено копію акту звірки взаєморозрахунків між сторонами, підписаного їх повноважними представниками та скріпленого печатками товариств, за яким заборгованість на користь ТзОВ «Нова Сервіс» станом на 31.10.2015р. складає 133571,22грн.

Враховуючи вищенаведене, а також з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» зобовязання із оплати вартості отриманого товару, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 133571,22грн. заборгованості за поставлений за договором товар обґрунтовані матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобовязання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобовязаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст.230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У п.7.1 договору сторонами встановлено, що за несвоєчасну оплату за поставлений товар покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової станки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний протермінований день від несвоєчасно сплаченої, несплаченої чи сплаченої в неповному обсязі суми.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Проаналізувавши долучений до позовної заяви розрахунок, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення 5789,20грн. пені підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, проаналізувавши долучений до позовної заяви розрахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 388,21грн. 3% річних та 229,79грн. індексу інфляції підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (м.Львів, вул.Городоцька, буд.359; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Сервіс» (Львівська область, м.Пустомити, вул.Грушевського, буд.90; ) 133571,22грн. основного боргу, 5789,20грн. пені, 388,21грн. 3% річних, 229,79грн. індексу інфляції та 2099,68грн. судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 16.01.2016р.

Суддя Щигельська О.І.