ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року Справа № 912/4202/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Алєєва І.В.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.08.2015р.
у справі господарського суду№912/4202/14 Кіровоградської області
за позовомдержавного підприємства "Укрриба"
до1) Онуфріївської районної державної адміністрації 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп"
третя особаТОВ "Станція Придніпровська"
про за участю представників сторін: позивача - відповідача 1- відповідача 2- третьої особи - визнання недійсним договору, зобов'язання вчинити певні дії Кінаш О.А. дов. №11-13/2 від 12.01.2016 не з'явився Крупельницький В.Л. дов. б/н від 18.11.2015 Кінаш О.А. дов. б/н від 10.12.2014
Розпорядженням №03-05/13 від 11.01.2016р. змінено склад колегії суддів у справі №912/4202/14, призначеної до розгляду колегією у складі головуючого судді Корсака В.А., суддів Данилової М.В., Данилової Т.Б., утворено колегію суддів у складі головуючий суддя Алєєва І.В., судді Данилова М.В, Данилова Т.Б.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Державне підприємство "Укрриба" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Онуфрієвської районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Успенський рибгосп", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-ТОВ "Станція Придніпровська" про визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 903,4 га, кадастровий номер :02:000:7529, укладеного між Офрієвською РДА та ТОВ "Успенський рибгосп" від 26.06.2012, який зареєстровано у відділі Держкомзему в Онуфрієвському районі 09.07.2012 за №01167; зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачем гідротехнічною спорудою н/б лиману ТРГ в с.Успенка Онуфрієвського району площею 76,1га та заборонення ТОВ "Успенський рибгосп" здійснювати рибогосподарську діяльність на земельній ділянці з використанням гідротехнічної споруди.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2015 (головуючий суддя Поліщук Г.Б., судді Колодій С.Б., Шевчук О.Б.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 ( суддів Дарміна М.О., Іванов О.Г., Чус О.В.) відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, третя особа на стороні позивача ТОВ "Станція Придніпровська" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення і постанову по справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У запереченнях на касаційну скаргу ТОВ "Успенський рибгосп" та Онуфрієвська РДА проти доводів касаційної скарги заперечують, вважають судові рішення законними і обґрунтованими, просять залишити їх в силі, а касаційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши присутніх представників сторін та третьої особи, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Наказом Регіонального відділення ФДМУ по Кіровоградській області №166 від 19.03.1999 затверджено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Придніпровського державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства, а 21.05.1999 в.о. начальника регіонального відділення ФДМУ по Кіровоградській області затверджено план приватизації майна Придніпровського державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства, відповідно до п.3.2 якого з вартості цілісного майнового комплексу вилучена вартість майна, що не підлягає приватизації, в тому числі незавершене будівництво лиманного господарства с. Успенка.

Рішенням Онуфріївської районної ради Відкритому акціонерному товариству "Станція Придніпровська" надано в тимчасове короткострокове користування строком на 3 роки земельну ділянку площею 76.1га земель, зайнятих піщаною дамбою із земель запасу (водний фонд) Успенської сільської ради для рибогосподарських потреб.

Як встановлено судами з листа Генерального директора Українського виробничого державно-колективного об'єднання рибного господарства "Укррибгосп" будівництво Успенського лиману розпочато в 1990 році і проводилось у відповідності до рішення Кіровоградського облвиконкому від 30.08.1990р. Наказом Державного комітету рибного господарства України від 13.01.2000р. №1 створена державна комісія, яка 17.01.2000 затвердила Акт про прийняття в експлуатацію пускового комплексу, чим підтвердила використання Успенського лиману як рибоводного об'єкту.

Наказом Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003 №126/752 "Про передачу гідротехнічних споруд" до сфери управління Міністерства аграрної політики України передано ряд гідротехнічних споруд та інше майно, яке на момент приватизації не увійшло до статутних фондів господарських товариств, утворених в процесі приватизації на базі підприємств рибного господарства, та зобов'язано Регіональні відділення ФДМУ забезпечити передачу на баланс позивача зазначене майно.

На виконання Наказу Актом приймання-передачі гідротехнічних споруд, які під час приватизації не увійшли до статутного фонду господарського товариства ВАТ "Станція Придніпровська" від 08.08.2003 на баланс ДП "Укрриба" було передано недобудоване будівництво лиману товарного рибного господарства в с.Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області.

Наказом Міністерства аграрної політики №298 від 20.10.2003 затверджено Акт приймання-передачі гідротехнічних споруд на баланс ДП "Укрриба", які не увійшли до статутного фонду ВАТ "Станція Придніпровська", і зобов'язано ДП "Укрриба" поставити на облік державне майно відповідно до акту приймання - передачі гідротехнічних споруд станом на дату передачі, а Наказом №87 від 24.05.2005р. доповнено п.1 Наказу №298 від 20.10.2003 словами: "Закріпити зазначене в Акті майно за ДП "Укрриба" на праві повного господарського відання".

Відповідно до Довідки ДП "Укрриба" №11-13/1 від 06.01.2015, на балансі підприємства "Укрриба" з 2003 року обліковується гідротехнічна споруда н/б лиману ТРГ с.Успенка з балансовою вартістю 315346,00грн., а відповідно до Довідки ДП "Укрриба" №10-04/47 від 22.06.2015 гідротехнічні споруди обліковуються на балансі державного підприємства.

Судом першої інстанції з пояснень позивача від 29.01.2015 встановлено, що право власності на гідротехнічні споруди не реєструвалось в органах державної влади у відповідності із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Позивачем не надано судам належних і допустимих доказів оформлення державним підприємством "Укрриба" права користування земельною ділянкою під гідротехнічною спорудою.

Спірна земельна ділянка водного фонду площею 903,4 га, кадастровий номер :02:000:7529 перебувала в оренді у ТОВ "Станція Придніпровська", яка використовувала зазначені гідротехнічні споруди за договором простого товариства від 22.06.2006 з державним підприємством "Укрриба", а саме 16.05.2003 між Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ВАТ "Станція Придніпровська" було укладено договір оренди №11 , відповідно до якого останньому в оренду строком на п'ять років передано земельна ділянка водного фонду загальною площею 903,4 га, в т.ч. дзеркало 812,2 га та дерево-чагарниковими насадженнями 91.2 га.

Договором простого товариства №1 від 22.06.2006 ДП "Укрриба" вклало в просте товариство, що утворено на підставі цього договору майно, в тому числі гідротехнічні споруди н/б лиману ТРГ у селі Успенка Кіровоградської області. Передача вищезазначеного майна підтверджена Актом приймання-передачі.

Листом від 08.09.2011 №08-06/714 позивач ДП "Укрриба" звернувся до Онуфріївської районної державної адміністрації з заявою, із змісту якої вбачається, в разі відмови ТОВ "Станція Придніпровська" у праві на продовження строку оренди цієї земельної ділянки, він має намір оформити за собою право постійного користування цією земельною ділянкою в установленому законом порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.03.2013 у справі №К/9991/44728/12 залишено в силі постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2011, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій Онуфріївської РДА зі створення конкурсної комісії з проведення земельних торгів та з проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки водного фонду на території Успенської сільської ради загальною площею 903,3га, в тому числі водного дзеркала 812,2 га.

За наслідками конкурсу Онуфрієвською райдержадміністрацією 23.02.2012 видано розпорядження №258-р, яким внесено зміни до пункту 2 частини 1 розпорядження №765-р від 08.11.2011 та надано дозвіл ТОВ "Успенський рибгосп" на розробку проекту землеустрою, а в подальшому 21.05.2012 Онуфрієвською райдержадміністрацією було прийнято розпорядження №593-р про затвердження ТОВ "Успенський рибгосп" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду та надання цьому товариству в оренду строком на 10 років земельну ділянку водного фонду площею 903,4 га, в тому числі водне дзеркало 812,2га, під гідротехнічними спорудами 76,1га, під дерево-чагарниковою рослинністю 15,1га, яка перебуває в запасі Успенської сільської ради, для рибогосподарських потреб.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2013 у справі №1170/2а-4262/12, залишеним в силі Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.12.2014, відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Станція Придніпровська" до Онуфріївської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпоряджень від 23.02.2012 №258-р та від 21.05.2012 №593-р.

26.06.2012 між Онуфріївською державною адміністрацією та ТОВ "Успенський рибгосп" укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

В оренду передається земельна ділянка водного фонду загальною площею 903,4068 га, в тому числі: під водним дзеркалом: 812,2068 га, гідротехнічними спорудами 76,1 га, вкритих лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю 15,1га із земель водного фонду, які перебувають у землях запасу Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Кадастровий номер земельної ділянки :02:0007529. Згідно п. 3 договору, на земельній ділянці містяться гідротехнічні споруди площею 76,1000 га.

Договір підписаний сторонами, скріплений печатками сторін; зареєстрований у відділі Держкомзему у Онуфріївському району Кіровоградської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 09.07.2012 за №01167.

Земельна ділянка, що є предметом договору оренди, передана орендарю за актом приймання-передачі від 09.07.2012.

Суди попередніх інстанцій встановили, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача ДП "Укрриба" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:7529), який укладено між Онуфріївською районною державною адміністрацією та ТОВ "Успенський рибгосп" 26.06.2012 і зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні гідротехнічною спорудою та заборони ТОВ "Успенський рибгосп" здійснювати рибогосподарську діяльність на спірній земельній ділянці.

У відповідності з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину згідно статті 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач, який не є стороною оспорюваного договору, вважає, що укладеним між відповідачами 26.06.2012 договором оренди земельної ділянки водного фонду порушено його право господарського відання гідротехнічними спорудами.

Вирішуючи справу по суті, суди попередніх інстанцій підставно керувались приписами ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України, згідно яких земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Статтею 79 Земельного кодексу України, яка кореспондується із ст.373 ЦК України, встановлено, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Частиною 1 ст. 58 Земельного кодексу України визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, незайнятими лісами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про аквакультуру" від 18.09.2012 гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) - об'єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Стаття 181 Цивільного кодексу України відносить до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, а згідно статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Метою державної реєстрації є реєстрація фактів, з якими пов'язуються виникнення, перехід або припинення речових прав, а судами попередніх інстанцій встановлено, що речові права, зокрема, право власності за державою Україна в особі уповноваженого органу управління майном, а також право повного господарського відання на гідротехнічні споруди за ДП "Укрриба" позивачем не зареєстровані.

Посилання ДП "Укрриба" в апеляційній скарзі і ТОВ "Станція Придніпровська" в касаційній скарзі на те, що на час приймання лиману в експлуатацію 17.01.2000 Закон України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 ще не діяв, а навпаки, ст.3 цього Закону передбачає, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання цим законом чинності, визнаються дійсними в разі відсутності їх державної реєстрації, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень, - відхиляються колегією суддів Вищого господарського суду України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що на момент затвердження Наказом Міністерства аграрної політики №298 від 20.10.2003 Акту приймання-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ "Станція Придніпровська", на баланс ДП "Укрриба" і зобов'язання ДП "Укрриба" поставити на облік державне майно відповідно до акту приймання - передачі гідротехнічних споруд станом на дату передачі, - діяло Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5, зареєстроване 18.02.2002 за №157/6445, (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2003) передбачало, що обов'язковій реєстрації прав підлягало право власності на нерухоме майно, зокрема, держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

На момент укладення оспорюваного договору оренди земельна ділянка водного фонду перебувала в запасі, що підтверджується довідкою форми 6-зем.

Стаття 122 Земельного кодексу України визначає повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, згідно якої районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для ведення водного господарства.

Таким чином, Онуфріївська районна державна адміністрація діяла в межах своєї компетенції.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі №911/2105/14, яка у відповідності із ст.111-28 ГПК має враховуватись всіма судами.

Позивачем ДП "Укрриба" не надано належних та допустимих доказів оформлення права користування земельною ділянкою під гідротехнічною спорудою, або належного звернення до відповідних державних органів з метою оформлення такого права.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, позивач ДП "Укрриба", звертаючись до господарського суду із даним позовом, з вимогою визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, не будучи стороною такого договору, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний договір порушує або зачіпає права та законні інтереси позивача.

Судами встановлено і матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка водного фонду в с.Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:7529, в постійному користуванні або оренді у державного підприємства "Укрриба" не перебувала.

Зазначена ділянка перебувала в оренді ТОВ "Станція Придніпровська", яка використовувала гідроспоруди ДП "Укрриба" за договором простого товариства.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 10.02.2011 у справі №18/136(9/2), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.04.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2011, визнано недійсним додаток від 11.02.2005 до Договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного між Онуфрієвською РДА та ВАТ "Станція Придніпровська" строком на 49 років.

Також Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 22.11.2011 у справі №5013/2105/11, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.03.2012 та Постановою Вищого господарського суду України від 23.07.2012 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Станція Придніпровська" до Онуфрієвської РДА про визнання поновленим Договору оренди земельної ділянки водного фонду на той же строк і на тих же умовах, починаючи з 21.04.2011.

Таким чином, оспорюваний договір оренди земельної ділянки водного фонду площею 903,4 га, кадастровий номер :02:000:7529, укладений між Офрієвською РДА та ТОВ "Успенський рибгосп" від 26.06.2012, не зачіпає права і законні інтереси касатора, оскільки ТОВ "Станція Придніпровська" не має прав на спірну земельну ділянку водного фонду.

Відмовляючи в задоволенні другої позовної вимоги про зобов'язання відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачем гідротехнічною спорудою н/б лиману ТРГ в с.Успенка Онуфрієвського району площею 76,1 га та заборонити ТОВ "Успенський рибгосп" здійснювати рибогосподарську діяльність, суди попередніх інстанцій виходили з того, що гідротехнічна споруда, що перебуває на балансі у ДП "Укрриба", є земляною дамбою, а позивачем не доведено належними і допустимими доказами неможливість експлуатації або перешкоди з боку відповідачів використання позивачем за цільовим призначенням ці гідротехнічні споруди.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська", оскільки доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів по справі, а судами було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято рішення і постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Станція Придніпровська" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.08.2015р. у справі №912/4202/14 господарського суду Кіровоградської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Алєєва

Судді М. Данилова

Т. Данилова