ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.16р. Справа № 904/180/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна",04073, пр. Московський, 9, оф. 4-403, м. Київ, Київська обл. м. Київ, Київська обл.

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс",49019, Набережна Заводська, б. 11, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська обл.

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна", 61035, вул. Каштанова, 14, м. Харків, Харківська обл.

відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко", 61050, вул. Червоношкільна, 14, м. Харків, Харківська обл.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Третя особа-2, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача SG Transportation Leasing Austria GmbH, 04073, пр. Московський, 9, оф. 4-403, м. Київ, Київська обл.

про спонукання до виконання мирової угоди шляхом стягнення 18226268,71 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Митюк С.П. - представник за довіреністю від 14.12.2015 року

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 Мирошник Т.Ю. - представник за довіреністю від 12.02.2015 року

від відповідача-3 не з'явився

від третьої особи-1не з'явився

від третьої особи-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко" про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013 року за № 5023/6093/12 шляхом стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в сумі 18 226 268,71 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013 року, у справі № 5023/6093/12 затверджено мирову угоду., однак, внаслідок невиконання мирової угоди відповідачами (боржниками) SG Transportation Leasing Austria GmbH (СГ Транспортейшн Лізинг Австрія ГмБХ), як кредитор та стягувач 04.02.14р. звернувся до державного виконавця із заявами про примусове виконання мирової угоди.

Процесуальною підставою для звернення з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі №5023/6093/12 є невідповідність ухвали господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. у справі № 5023/6093/12, як виконавчого документу, вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлена мотивувальними частинами Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2014 року у справі № 5023/6093/12

Відповідач-2 не погоджується з позовними вимогами (відзив на позовну заяву від 16.12.2015 року), посилаючись на те, що:

- зобов'язання за Договором купівлі-продажу № Е312542 від 10.07.2008 р. Припинилися розірванням цього договору SGTransportationLeasingAustriaGmbH (СГ Транспортейшн Лізинг Австрія ГмБХ), що відбулося 05.03.2012 р., а зобов'язання з розрахунків за цим Договором в частині, яка врегульована мировою угодою, - з дати затвердження мирової угоди, тобто 29.04.2013 р.;

- за договором про відступлення права вимоги від 31.07.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" замість SGTransportationLeasingAustriaGmbH (СГ Транспортейшн Лізинг Австрія ГмБХ) з моменту сплати останньому винагороди в розмірі 960 972,03 доларів США (п. 4 Договору про відступлення права вимоги) США набуває статусу кредитора тільки за Договором купівлі-продажу № Е312542 від 10.07.2008 р., який було розірвано 05.03.2012 р. Зобов'язання з розрахунків, визначені мировою угодою, знаходяться поза межами регулювання Договору, що розірвано;

- за договором про відступлення права вимоги від 31.07.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" не є кредитором у Мировій угоді, затвердженій ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013 р. у справі № 5023/6093/12.Підстав для звернення з позовом про спонукання виконання цієї угоди у нього немає.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача SG Transportation Leasing Austria GmbH вважає ,що позовні вимоги є обґрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню.(пояснення від 15.12.2015 року.)

Відповідачем-2 16.12.2015 року подано до суду клопотання від 16.12.2015 року про продовження строку вирішення спору у справі № 904/180/15 терміном на 15 днів.

За приписами ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12 15року строк вирішення спору у справі № 904/180/15 продовжено до 13.01.2016 року.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2013 року, у справі № 5023/6093/12 затверджено мирову угоду. Однак, внаслідок невиконання мирової угоди відповідачами (боржниками) SG Transportation Leasing Austria GmbH (СГ Транспортейшн Лізинг Австрія ГмБХ) кредитор та стягувач 04.02.14р. звернувся до державного виконавця із заявою про примусове виконання мирової угоди.

Процесуальною підставою для звернення з позовом про спонукання до виконання мирової угоди за позовом SG Transportation Leasing Austria Gmb H (СГ Транспортейшн Лізинг Австрія ГмБХ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика етикетки "Мікко" про солідарне стягнення 5 280 153,38 дол. США та вилучення предметів купівлі по договору є невідповідність ухвали господарського суду Харківської області від 29.04.2013р. як виконавчого документу, вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», що встановлено мотивувальною частиною Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2014 року у справі № 5023/6093/12 .Крім того в постанові зазначено,що засвідчення копій ухвал господарського суду Харківської області від 29.04.2013 р. по справі №5023/6093/12 відбитком штампу "Згідно з оригіналом" та відбитком круглої печатки господарського суду Харківської області, а також напис про набрання ухвалою законної сили 29.04.2013 p., здійснене 13.01.2013р. секретарем судового засідання свідчить про те, що таке засвідчення відбулося у цілковитій відповідності до вимог 2.6.11. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013р.

Відповідно до п. 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарський судах України, оригінал судового рішення затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013р., залишається в матеріалах справи.

Відповідно до ст. З Закону України "Про виконавче провадження" ухвала господарського суду, в резолютивній частині якої викладений текст мирової угоди щодо сум і строків оплати їх боржником, є виконавчим документом.

Відповідно до п. 2.6.13. Інструкції з діловодства в господарський судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013р., оригінал наказу господарського суду, підписаний суддею, засвідчується гербовою печаткою суду і видається стягувачеві під розписку або надсилається йому рекомендованим чи цінним листом після набрання судовим рішенням законної сили. Копія наказу засвідчується секретарем судового засідання або іншою відповідальною особою у порядку, передбаченому підпунктом 2.8.11 цього пункту, і долучається до матеріалів справи.

Відповідно до абзацу 9 п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Доказів на підтвердження факту звернення до Господарського суду Харківської області з вимогою про надання йому ухвали про затвердження мирової угоди, оформленої як виконавчий документ, у відповідності до вимог частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» позивач не надав.

Крім того 31.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СГ Еквіпмент Лізинг Україна", як цесіонарієм, та СГ Транспортейшн Лізинг Австрія ГмбХ, як цедентом, було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого сторони погодили, що цесіонарій стає власником майна, яке є предметом купівлі-продажу № Е312542 від 10.07.2008, укладеного між цедентом та ТОВ "Прінт-Сервіс" (боржником). За умовами цього договору цесіонарій стає кредитором за договором купівлі-продажу № Е312542 від 10.07.2008, укладеного між цедентом та боржником.

Отже ,право вимоги за договором купівлі-продажу Е 312542 від 10.07.08р. перейшло від"СГ Транспортейшн Лізинг Австрія ГмБХ "до "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" на підставі договору про відступлення права вимоги від 31.07.14р.,а відтак Товариство з обмеженою відповідальністю до "СГ Еквіпмент Лізинг Україна" є кредитором у зобов'язанні ,а тому й стягувачем за мировою угодою.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з нормами ч. 1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчиненні до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника , обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи , яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи Ії правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

п. 1.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 зазначено, що вищевказаною статтею ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю ( оголошенням померлою ) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання , а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні ( статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні ст.. 25 ГПК допускається на будь - якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їхня явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих чи інших обставин.

За своєю правовою природою Мирова угода є правочином , який як наслідок породжує для сторін певні права та обов'язки .При укладенні мирової угоди сторони повинні керуватись загальними правилами укладання право чинів ,встановлених чинним законодавством України.

Мирова угода підписана уповноваженими особами представниками сторін та скріплені печатками .Крім цього ,вказана мирова угода стосується лише прав і обов'язків сторін щодо предмета спору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у справі 904/180/15 в зв'язку укладенням договору про відступлення права вимоги не звертався до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, тому він не є стороною мирової угоди. . Для правонаступника усі дії, вчиненні до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив з цих підстав необхідно у позовних вимогах відмовити.

Керуючись ст.ст. 1,2, 44,49,82-85,116 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 21.01.2016 року.

Суддя С.П. Панна