ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" січня 2016 р. Справа № 903/1254/15

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю Технотек про забезпечення позову(вх.01-67/1/16 від 04.01.2016р.) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Технотек, м. Рівне

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ВІО Продукт, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Волинська митниця ДФС України, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю ПЛАТО-К, м. Луцьк

про захист прав інтелектуальної власності

Суддя Вороняк А. С.

секретар судового засідання Місюк Р.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1 від 16.11.2015р.,

від відповідача: н/з

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: н/з

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: н/з

Права та обовязки розяснені відповідно до ст.ст.20, 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

Встановив: товариство з обмеженою відповідальністю Технотек звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ВІО Продукт про вилучення з цивільного обороту та знищення контрольно-вимірюваних пунктів КИП.ПВЕК 4.2.0-0 105 шт., КИП.ПВЕК 4.2.12-6.БЗС 30-1 21 шт., електроди порівняння не поляризаційні мідно-сульфатні із допоміжним електродом(провід L-5м) ЭСМС-Э.ПВЕК.L-5 142 шт., що знаходиться на митному оформлені Волинської митниці ДФС України, а також просили стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні 04.01.2016р. представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову(вх.01-67/1/16), в якій просять вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони Сумській митниці ДФС України (40020 м. Суми, вул. Воровського, 24, ) здійснювати митне оформлення товару, поданого до митного оформлення за електронною митною декларацією від 29.10.2015 за №205070000/2015/020709 в митному режимі "експорт" товару: контрольно-вимірювальні пункти КИП.ПВЕК 4.2.0-0 - 105 штук, КИП.ПВЕК 4.2.12-6.БЗС 30-1 - 21 штука, електроди порівняння не поляризаційні мідно-сульфатні із допоміжним електродом (провід L-5м) ЗСМС-Э.ПВЕК.L-5 - 142 штуки. 29.10.2015 заявлені до митного контролю та митного оформлення у режимі «експорт» ТОВ «ВІО Продукт» (43006, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Авіаторів, буд. 1., ).

Обґрунтовуючи подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач стверджує, що у випадку задоволення позовних вимог, виконання рішення буде значно утрудненим або навіть неможливим, у звязку з можливою зміною власника спірної продукції чи експорту спірної продукції за межі території України, а також будуть порушені права позивача, як володільця виключних майнових прав(виключна ліцензія) на використання знака для товарів і послуг(торговельну марку) «ПВЕК» (далі Знак) міжнародна реєстрація №1149873 від 22.10.2012р.(згідно ліцензійного договору №01/11/2015/-07 від 01.10.2013р.). При цьому позивач вважає, що невжиття заходу до забезпечення позову по цій справі призведе до ще більшого порушення права, захист якого є предметом спору по цій справі.

Представник позивача у судовому засіданні 04.01.2016р. просив вказану заяву задовольнити та додатково повідомив, що позивач не укладав жодних договорів та не давав дозволів(субліцензії) ні відповідачу(ТОВ «ВІО Продукт») ні третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ТОВ ПЛАТО-К) на придбання(виготовлення) спірної продукції, також зазначив, що вказаний спірний товар проходив замитнення на Волинській митниці ДФС України, а на теперішній час вже знаходиться на складі Сумської митниці ДФС за адресою: Сумська обл., Глухівський р-н, траса Кіпті-Глухів-Бачівськ 242 кілометр + 516 метрів, тобто реально переміщується для здійснення експорту за межі території України.

Згідно ліцензійного договору №01/11/2015/-07 від 01.10.2013р. укладеного між ТОВ «ТехноПром»(м. Москва, Російська Федерація) та ТОВ Технотек, передано ТОВ Технотек виключні майнові права(виключна ліцензія) на використання знака для товарів і послуг(торговельну марку) «ПВЕК» міжнародна реєстрація №1149873 від 22.10.2012р.. Згідно умов вказаного договору ТОВ Технотек має право чинити перешкоди неправомірному використанню Знаку третіми особами, у тому числі забороняти використання Знаку.

Згідно довідки наданої ТОВ «ТехноПром» ТОВ Технотек є єдиною офіційною юридичною особою в Україні, що має ліцензію на використання Знаку.

Згідно листа Волинської митниці ДФС України №03-70-26/20-6863 від 30.10.2015р. позивач дізнався, що Волинською митницею ДФС України проводиться перевірка на предмет можливого порушення митного та податкового законодавства ТОВ «ВІО Продукт», яке здійснює експорт спірної товару під торговою маркою «ПВЕК».

Згідно листа Сумської митниці ДФС України №4609/П/18-70-24 від 11.11.2015р. митне оформлення спірного товару призупинене згідно ст.399, 400 Митного кодексу України(далі - МК України).

Згідно листа №1846-2015 від 11.12.2015р. слідчого Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненьській області відкрито кримінальне провадження за фактом незаконного використання ТОВ «ВІО Продукт» Знаку «ПВЕК».

Відповідно до статті 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ч.1 ст.67 ГПК України, позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011р. №16 судам розяснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Основоположні правові принципи регулювання відносин власності в Україні визначені статтями 13, 41 Конституції, і такими принципами є, зокрема, рівність перед законом усіх суб'єктів права власності, конституційна гарантія державного захисту прав усіх суб'єктів права власності, а також і такий важливий принцип, як обов'язкове додержання законності при набутті права власності.

Положеннями п.7 ст.399 МК України передбачено, що у разі якщо протягом перших 10 робочих днів після отримання повідомлення про призупинення митного оформлення товарів правовласник письмово не поінформує орган доходів і зборів, що призупинив митне оформлення таких товарів, про звернення до суду з метою забезпечення захисту прав інтелектуальної власності або не звернеться до такого органу доходів і зборів з письмовим вмотивованим клопотанням про продовження строку призупинення митного оформлення, то за відсутності ознак порушення митних правил товари, митне оформлення яких було призупинено, підлягають митному оформленню в установленому порядку.

У разі якщо протягом перших 10 робочих днів після отримання повідомлення про призупинення митного оформлення товарів правовласник письмово поінформує орган доходів і зборів про звернення до суду з метою забезпечення захисту прав інтелектуальної власності або звернеться до такого органу доходів і зборів з письмовим вмотивованим клопотанням про продовження строку призупинення митного оформлення, то призупинення митного оформлення вказаних товарів може бути продовжено органом доходів і зборів, але не більш як на 10 робочих днів (п.8 ст.399 МК України).

Відповідно п.9 ст.399 МК України, у разі якщо протягом строків, зазначених у частині другій цієї статті, правовласник подасть органу доходів і зборів, що призупинив митне оформлення товарів, ухвалу суду про заборону вчинення певних дій у справі про порушення прав інтелектуальної власності або інше рішення з цього питання, винесене (прийняте) іншими уповноваженими державними органами, орган доходів і зборів продовжує призупинення митного оформлення товарів на строк, встановлений цими органами.

У разі якщо протягом строків, зазначених у частині другій цієї статті, до органу доходів і зборів, що призупинив митне оформлення товарів, не буде подано ухвалу суду про заборону вчинення певних дій у справі про порушення прав інтелектуальної власності або відповідне рішення іншого уповноваженого державного органу, то за відсутності ознак порушення митних правил товари, щодо яких було прийнято рішення про призупинення митного оформлення, підлягають митному оформленню в установленому порядку(п.10 ст.399 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Суд, дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, встановивши обставини справи та доводи, що являються підставами для подання даної заяви, погоджується з позицією позивача щодо пов'язаності заявлених до вжиття заходів забезпечення позову з предметом позовних вимог та наявності достатніх підстав вважати, що невжиття таких заходів, у разі задоволення позовних вимог, значно утруднить або зробить неможливим виконання такого рішення.

Крім того, застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Такі заходи мають на меті, зокрема, запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, вибуття товару за межі території України, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, врахувавши ймовірність утруднення виконання або взагалі невиконання рішення господарського суду(у разі задоволення позову), господарський суд вважає за доцільне заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст.66, 67, 86 ГПК України, суд, -

ухвалив:

1. Заяву позивача про забезпечення позову (вх.01-67/1/16 від 04.01.2016р.) - задовольнити.

2. Вжити заходів до забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю Технотек до товариства з обмеженою відповідальністю ВІО Продукт, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Волинська митниця ДФС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю ПЛАТО-К про захист прав інтелектуальної власності, шляхом заборони Сумській митниці ДФС України (40020 м. Суми, вул. Воровського, 24, ) здійснювати митне оформлення товару: контрольно-вимірювальні пункти КИП.ПВЕК 4.2.0-0 - 105 штук, КИП.ПВЕК 4.2.12-6.БЗС 30-1 - 21 штука, електроди порівняння не поляризаційні мідно-сульфатні із допоміжним електродом (провід L-5м) ЗСМС-Э.ПВЕК.L-5 - 142 штуки, поданого 29.10.2015р. ТОВ «ВІО Продукт» (43006, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Авіаторів, буд. 1, ) до митного оформлення за електронною митною декларацією від 29.10.2015р. за №205070000/2015/020709 в митному режимі "експорт", на строк до прийняття судом рішення по даній справі.

3. Боржником за даною ухвалою є: Сумська митниця ДФС України (40020, м. Суми, вул. Воровського, 24, ).

4. Стягувачем за даною ухвалою є: товариство з обмеженою відповідальністю "Технотек (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Будівельників, 1Д, ).

5. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 04.01.2016р..

6. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання складає один рік з моменту її винесення, тобто до 05.01.2017р..

Суддя А. С. Вороняк