ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"18" січня 2016 р. Справа № 911/86/16

Суддя Антонова В.М. розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Комунального підприємства «Київпастранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряне взуття»

про стягнення 47 637,29 грн

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) Комунального підприємства «Київпастранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряне взуття» про стягнення 47 637,29 грн.

Вказана позовна заява не може бути прийнята судом до провадження з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України.

Аналогічна позиція зазначена в п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Судовий збір з позовних заяв, що подаються до господарського суду Київської області сплачується на наступні реквізити: отримувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби Украиїни у Київській області, код банку отримувача (МФО) 821018, рахунок отримувача3001, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір, за позовом _______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Київської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

При подачі позовної заяви, позивачем, в якості доказу сплати судового збору, надано платіжне доручення № ДБ1493 від 26.10.2015 про сплату судового збору в розмірі 1 218,00 грн, в якому у рядку «одержувач» зазначені реквізити господарського суду м. Києва.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Втім, вказане платіжне доручення не містить доказів зарахування судового збору у розмірі 1 218,00 грн. за розгляд позовної заяви до ТОВ «Шкіряне взуття».

Крім того, як вбачається з інформації, яка міститься в автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» (ДСС), платіжне доручення № ДБ1493 від 26.10.2015 було використане Комунальним підприємством «Київпастранс» в якості доказу оплати судового збору за подання позовної заяви до МПП «Гетьман» та до ФОП ОСОБА_1 Тобто, фактично позивачем тричі використано платіжний документ про сплату судового збору за подання різних позовів.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд не може вважати платіжне доручення №ДБ1493 від 26.10.2015 належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) Комунального підприємства «Київпастранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряне взуття» про стягнення 47 637,29 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

До позовної заяви б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) позивач надав копію фіскального чеку № від 30.12.2015 та копію опису вкладення у лист №175.

З даного опису вкладення у цінний лист вбачається, що позивач направив відповідачу позовну заяву (кількість предметів 27). Проте, в даному описі відсутній перелік направлених документів разом із позовною заявою.

Згідно ст. 32, 36 ГПК України та п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Враховуючи вищенаведене, у господарського суду відсутні підстави вважати, що відповідачем отримано копію позовної заяви та доданих до неї документів, як то передбачено вимогами статті 56 ГПК України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підставі наведеного, керуючись п. 4, 6 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Позовну заяву б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) Комунального підприємства «Київпастранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряне взуття» про стягнення 47 637,29 грн та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя В.М. Антонова