ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.01.16р. Справа № 9/228-10

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чесна музика", м. Київ

про заміну Позивача у справі і стягувача у виконавчому провадженні

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чесна музика", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення компенсації 147 200 грн.;

стягнення штрафу 14 720 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від Позивача - представник не з'явився

Від Відповідача - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2010р. по справі №9/228-10 стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чесна музика" суму 147200,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2008 року 19.10.2010р. видано наказ.

15.12.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Авторське агентство "Чесна музика" подало заяву про заміну Позивача у справі і стягувача у виконавчому провадженні, в якій просить суд замінити Позивача у справі №9/228-10 та стягувача у відповідному виконавчому провадженні за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2010р. по справі №9/228-10 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чесна музика" (ідентифікаційний код 33628584, місцезнаходження: 03141, м.Київ, вул.Солом'янська, буд.33) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авторське агентство "Чесна музика" (ідентифікаційний код 37508360, місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул.Панаса Мирного, буд. 16/13).

До заяви про заміну сторони виконавчого провадження Позивач подав:

копію договору відступлення права вимоги від 20.11.2015р.;

копію постанови про відкриття виконавчого провадження;

копію виписки про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ "Чесна музика";

копію довіреності на представника Позивача.

В обґрунтування заяви Позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чесна музика" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авторське агентство "Чесна музика" (Новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги, за яким Новий кредитор набуває належне Первісному кредиторові право вимоги до ОСОБА_1 (Боржника), в межах якого Первісний кредитор став кредитором за позадоговірними зобов'язаннями Боржника, що виникли у період дії ліцензійного договору №ИК/07-90/2 від 01.04.2007р., укладеного між Первісним кредитором та ТОВ "Издательство Монолит".

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду заяви повідомлені.

За результатами розгляду заяви суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Умовами договору відступлення права вимоги від 20.11.2015 року передбачено наступне:

в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредиторові, а Новий кредитор набуває належне Первісному кредиторові право вимоги до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) (далі - Боржник), в межах якого Первісний кредитор стає кредитором за позадоговірними зобов'язаннями Боржника, що виникли у період дії ліцензійного договору №ИК/07-90/2 від 01.04.2007 р., укладеного між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Издательство Монолит» (далі - Ліцензійний договір), внаслідок завдання Боржником майнової (матеріальної) шкоди Первісному кредитору порушенням виключних майнових прав останнього (як суб'єкта авторського права відповідно до умов Ліцензійного договору); що потягло за собою виникнення у Первісного кредитора права як у потерпілого на подання позову до Боржника про виплату компенсації, замість відшкодування збитків або стягнення доходу (в порядку підпункту «г» частини 2 ст. ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» №3792-ХП від 23.12.1993р.) та обов'язку Боржника як порушника авторських прав сплатити таку компенсацію (далі - Зобов'язання);

за цим Договором Новий кредитор набуває право вимагати від Боржника реального та належного виконання (у добровільному та/або примусовому порядку) на свою користь рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2010 р. у справі №9/228-10, яке набрало законної сили 19.10.2010р., (далі - рішення суду), відповідно до якого судом вирішено стягнути з Боржника на користь Первісного кредитора суму 147200,00 гривень компенсації за порушення майнових авторських прав;

на дату укладання цього Договору продовжують існувати безспірні зобов'язання Боржника за Рішенням суду, виконання якого здійснюється у примусовому порядку. Тому на підстав/і цього Договору відбувається повне правонаступництво за Зобов'язанням, і до Нового кредитора переходять усі права та обов'язки Первісного кредитора стосовно рішення суду;

цей Договір є підставою для звернення Нового кредитора до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні (сторони у господарському процесі) на його правонаступника (Нового кредитора). Правонаступництво на підставі цього Договору передбачає можливість його здійснення (вчинення заміни сторони у процесуальному правовідношенні) на будь-якій стадії господарського процесу, в тому числі, але не виключно, і на стадії виконання рішення суду; '

право вимоги, що відступається Новому кредитору за цим Договором, засновано на Ліцензійному договорі та документах і матеріалах, що підтверджують порушення Боржником виключних майнових авторських прав та стали підставою винесення рішення суду.

При розгляді поданої заяви про заміну сторони суд керується наступним.

Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у

виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі у разі заміни кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права.

Матеріали справи свідчать про те, що зобовязанням у справі є обовязок Відповідача (Боржника) сплатити грошову компенсацію у звязку з фактом порушення майнових авторських прав Позивача (Первісного кредитора), що ґрунтуються на Ліцензійному договорі №АК/07-90/2 від 01.04.2007 року, укладеному між ним (Позивачем) та ТОВ "Издательство Монолит".

Умовами п.3.1.9 Ліцензійного договору №ИК/07-09/2 від 01.04.2007року встановлено, що ліцензіату (первісний кредитор) надано право забороняти третім особам будь-яке неправомірне використання творів, а також припиняти подібні факти такого використання, здійснюючи для цього будь-які юридичні дії, за власним вибором, вживаючи заходи для компенсації збитків та витрат. Умовами п.3.2.2 договору Ліцензіат також зобовязаний виплачувати Ліцензіару роялті за отримані за договором права в порядку і строки, визначені даним договором.

Договори щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності регулюються Главою 75 ЦК України.

Статтею 1109 Глави 75 ЦК України передбачено, що за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об'єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, а також з дослідження умов ліцензійного договору, а також договору відступлення права вимоги від 20.11.2015 року суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах заміна сторони у зобовязанні не відбулася, оскільки майнові права первісного кредитора (ТОВ "Чесна музика") саме за ліцензійним договором, у відповідності з вимогами чинного законодавства з інтелектуальної власності, не передавалися Товариству з обмеженою відповідальністю "Авторське агентство "Чесна музика". Крім того, Первісний кредитор як ліцензіат має зобовязання перед ліцензіаром у вигляді сплати роялті з усіх сум, що він отримує від осіб, які використовують обєкт майнових прав за ліцензійним договором. Матеріали справи свідчать про те, що це зобовязання, яке повязано з отриманням компенсації від боржника, також не передавалося Новому кредитору.

Отже, при укладенні договору відступлення права вимоги від 20.11.2015 року сторони цього договору, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення.

Слід зазначити, що Верховний Суд України у постанові Суду від 19.08.2014 по справі №923/945/13|3-56гс14 зазначив, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Отже, первісний кредитор у справі як ліцензіат залишається належним кредитором щодо права отримання грошової компенсації від боржника, тому правових підстав для заміни сторони у справі та у виконавчому провадженні в порядку ст.25 ГПК України суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 25, 32, 33, 86 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Авторське агентство "Чесна музика" в задоволенні заяви про заміну Позивача у справі і стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом 5-ти днів в порядку встановленому для оскарження судових рішень.

Суддя ОСОБА_2