ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Справа № 911/4968/15

за позовом Спільного підприємства Завод будівельних матеріалів

до Товариства з обмеженою відповідальністю Гранд ОСОБА_1

про стягнення 251730,74 грн. та витребування майна.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (дов. №1 від 05.01.2016);

від відповідача ОСОБА_3 (дов. б/н від 02.10.2015).

Суть спору: Спільне підприємство «Завод будівельних матеріалів» звернувся з позовом до Товариства з обмеже6ною відповідальністю «Гранд ОСОБА_1» про стягнення заборгованості по орендній платі за період з липня 2013 року по вересень 2013 року у сумі 14400грн, нарахованих за період з 01.10.2013 по 16.08.2015 на цю суму заборгованості 3% річних у сумі 810,74грн, та нарахованих за період прострочення за період з липня 2013 року по липень 2015 року інфляційних у сумі 10656,00грн і пені у сумі 9864,00грн, а також про стягнення неустойки за користування автомобілем після припинення договору оренди у розмірі подвійної орендної плати за період прострочення з 01.10.2013 по 16.08.2015 у сумі 216000,00грн. Позивач заявив також вимогу про витребування автомобіля марки КРАЗ 65055, номерний знак НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, номер шасі VINY7А4404.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на статті 193 Господарського кодексу України, статті 387, 525, 526, 610, 612, 762, 785, 1212 Цивільного кодексу України та невиконання відповідачем зобовязань по договору оренди транспортного засобу №1103 від 01.11.2012 щодо сплати орендної плати і повернення майна після припинення договору.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що договір не був в установленому порядку припинений, що він не сплачує орендну плату по причині наявності заборгованості позивача перед відповідачем, що позивачем невірно нараховані пеня, відсотки та інфляційні (арк. с.54-56).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Спільним підприємством «Завод будівельних матеріалів» (орендодавець) та Товариством з обмеже6ною відповідальністю «Гранд ОСОБА_1» (орендар) укладений договір оренди транспортного засобу №1103 від 01.11.2012, відповідно до якого орендодавець передає в строкове платне користування орендарю для комерційної діяльності автомобіль марки КРАЗ 65055, номерний знак НОМЕР_1, балансова вартість 251700грн, номер двигуна НОМЕР_2, номер шасі VINY7А4404 у користування строком на три місяці (арк..с. 14-16).

Згідно пунктів 3.1, 3.2, 3.1 договору орендна плата за користування автомобілем становить 4800,00грн за місяць з урахуванням її індексації; орендна плата сплачується шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок у 10-денний строк по закінчення звітного місяця; у разі прострочення сплати орендної плати орендар зобовязаний сплатити орендодавцеві пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що договір буде пролонгований ще на 3 місяці, якщо ні одна зі сторін не заявила про його розірвання.

За умовами пункту 5.7 цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві.

По акту приймання-передачі від 01.11.2012 відповідно до вказаного договору автомобіль був переданий орендодавцем і прийнятий орендарем (арк. с. 17).

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Договір найму відповідно до статті 763 Цивільного кодексу України укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 764 цього Кодексу якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Статтею 799 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Позивач стверджує, що дія договору закінчилася 01.11.2013 з посиланням на те, що листом №113 від 31.08.2013 він повідомив відповідача про небажання продовжувати строк дії договору на новий період і про розірвання договору з 01.10.2013 (арк. с. 18).

Суд не приймає до уваги зазначені доводи позивача про припинення договору, оскільки надана Спільним підприємством «Завод будівельних матеріалів» в підтвердження направлення листа №113 від 31.08.2013 на адресу Товариства з обмеже6ною відповідальністю «Гранд ОСОБА_1» копія фіскального чеку підприємства Укрпошти від 30.08.2013 не містить жодної інформації про зміст вкладення у це поштове відправлення (арокс с. 18, 66).

Докази щодо наявності іншої заяви позивавча або відповідача у порядку, передбаченому пунктом 1.3 договору або статтею 764 Цивільного кодексу України, про припинення договірних відносин по оренді вказаного у договорі автомобіля, а також докази розірвання договору сторонами у досудовому чи судовому порядку відсутні.

За таких обставин договір оренди транспортного засобу №1103 від 01.11.2012 є діючим на теперішній час.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання відповідно до статті 611 цього Кодексу настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач стверджує, що відповідач у порушення умов договору не сплатив орендну плату за період з липня по вересень 2013 року у сумі 14400грн (4800х3=14400).

Відповідач не тільки не заперечує, а підтверджує у відзиві на позов наявність такої заборгованості, яка не була ним сплачена, як вказує відповідач, у звязку наявністю заборгованості позивача перед відповідачем.

Докази оплати заявленої до стягнення заборгованості по орендній платі за період з липня по вересень 2013 року у сумі 14400грн відсутні, а тому вимоги позивача про її стягнення обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення нарахованих за період з 01.10.2013 по 16.08.2015 на цю суму заборгованості 3% річних у сумі 810,74грн, та нарахованих за період прострочення за період з липня 2013 року по липень 2015 року інфляційних у сумі 10656,00грн і пені у сумі 9864,00грн.

Відповідно до пункту 3.2 договору орендна плата сплачується шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок у 10-денний строк по закінчення звітного місяця. А тому у разі несплати у встановлений термін орендної плати за звітний місяць орендар є таким що прострочив, починаючи з 11-го числа наступного за звітним місяця (10-те число у період прострочення не включається).

Оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних за період з 01.10.2013 по 16.08.2015, які нараховані за на суму простроченої орендної плати за липень, серпень і вересень 2013 року, то в межах заявленого позивачем позовного періоду по стягненню відсотків підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних, які нараховані на суму прострочених платежів за липень і серпень 2013 року 9600грн, а за прострочення платежу 4800грн за вересень 2013 року - 3% річних, нараховані за період починаючи з 11.10.2013 і по вказане позивачем 16.08.2013, згідно з наступним розрахунком у сумі 806,79грн:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
960001.10.2013 - 16.08.20156853 %540.49
480011.10.2013 - 16.08.20156753 %266.30
Щодо вимог про стягнення нарахованих за період з липня 2013 року по липень 2015 року інфляційних у сумі 10656,00грн суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок і враховуючи, що платіж у сумі 4800грн за липень 2013 року є простроченим з 11.08.2013, платіж у сумі 4800грн за серпень 2013 року є простроченим з 11.09.2013, платіж у сумі 4800грн за вересень 2013 року є простроченим з 11.10.2013, вважає, що заявлена позивачем сума інфляційних визначена у встановлених діючим законодавства межах, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Зважаючи на встановлені судом періоди прострочення орендної плати за липень, серпень і вересень 2013 року та приписи частини шостої статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його таким, що суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки пеня нарахована позивачем більше ніж за шість місяців і з перевищенням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно розрахунку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 8128,88грн:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
480001.10.2013 - 11.02.2014134 6.5000 % 0.036 %*229.08
480001.10.2013 - 11.03.2014162 6.5000 % 0.036 %*276.95
480011.10.2013 - 11.04.2014183 6.5000 % 0.036 %*312.85

Оскільки договір оренди транспортного засобу №1103 від 01.11.2012 є діючим, то підстави для стягнення неустойки за користування річчю за час прострочення та витребування майна з чужого незаконного володіння відсутні, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимолг.

Беручи до уваги викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеже6ною відповідальністю «Гранд ОСОБА_1» (09100, АДРЕСА_1, код 38168858) на користь Спільного підприємства «Завод будівельних матеріалів» (09000, Київська область, м.Сквира, вул. Карла Лібкнехта, 153, код 05521718) грошові кошти у сумі 33991,67грн (тридцять три тисячі девятсот девяносто одну грн. 67коп), з яких: заборгованість по орендній платі за період з липня по вересень 2013 року у сумі 14400грн, 3% річних у сумі 806,79грн, інфляційні у сумі 10656,00грн, пеня у сумі 8128,88грн, а також судовий збір у сумі 509,85грн (пятсот девять грн. 88коп).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог у відмовити.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата складання повного рішення 16.01.2016