КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р. Справа№ 925/1404/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №02-01/10070/04-14-10-2337 від 29.10.2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року

у справі №925/1404/15 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1»

до 1.ОСОБА_7

2.ОСОБА_8

3.ОСОБА_9

про визнання недійсним рішення зборів засновників, яке оформлене протоколом №01/12/10 від 01.12.2010 року

справа розглядається в режимі відеоконференції

за участю представників сторін:

від позивача (в приміщенні Господарського суду Черкаської області): Юдицький О.В., в.о. керівника

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

від відповідача-3: ОСОБА_10, довіреність від 19.08.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_7 (відповідач-1), ОСОБА_8 (відповідач-2), ОСОБА_9 (відповідач-3) про визнання недійсним рішення зборів засновників, яке оформлене протоколом 01/12/10 від 01.12.2010 року.

Позов обґрунтовано тим, що рішення зборів засновників, яке оформлене протоколом №01/12/10 від 01.12.2010 року, було прийнято за відсутності кворуму зборів учасників товариства, а саме протокол від імені ОСОБА_9 - засновника товариства, який володіє 50% голосів, був підписаний не ОСОБА_9, а іншою особою з наслідуванням підпису, що було встановлено за результатами проведення почеркознавчої експертизи в рамках кримінального провадження, а відтак позивач стверджує, що ОСОБА_9 участі у зборах засновників товариства 01.12.2010 року не брав, а тому прийняте рішення підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року у справі №925/1404/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем не доведено існування тих обставин, з якими чинне законодавство пов'язує недійсність рішень загальних зборів, не доведено порушення прав та інтересів товариства, порядку скликання і проведення загальних зборів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» подав апеляційну скаргу №02-01/10070/04-14-10-2337 від 29.10.2015 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» у повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі позивач посилається на те, що висновки Господарського суду Черкаської області не відповідають дійсним обставинам справи, рішення суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, що, на думку апелянта, є підставою для скасування прийнятого рішення у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 року у справі №925/1404/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» прийнято до провадження колегією суддів: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Суховий В.Г. та призначено до розгляду на 07.12.2015 року.

04.12.2015 року через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від ОСОБА_9 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач-3 стверджує про безпідставність доводів апелянта та вважає, що чинне законодавство не передбачає можливості самого товариства подавати позов до його учасників про визнання рішення зборів учасників товариства, оскільки таке право як нерозривно пов'язане з особистим немайновим правом учасника, має виключно учасник товариства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року розгляд справи було відкладено на 11.01.2016 року у зв'язку з неявкою у судове засідання представників позивача, відповідача-1 та відповідача-3.

В судовому засіданні 11.01.2016 року, яке проводилося в режимі відеоконфернеції, представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» у повному обсязі.

Представник відповідача-3 в судовому засіданні 11.01.2016 року заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, та просив рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 11.01.2016 року представники відповідача-1 та відповідача-2 не з'явились, про причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» створено рішенням засновників від 17.06.1998 року та відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстроване в Єдиному державному реєстрі 01.07.1998 року.

Відповідно до п.3.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», затвердженого загальними зборами товариства, Протокол №16 від 22.02.2002 року, до складу учасників товариства входять: ОСОБА_7 (частка у статутному фонді якої складає 3,66%), ОСОБА_8 (частка у статутному фонді якого складає 46,34%) та ОСОБА_9 (частка у статутному фонді якого складає 50%).

В пункті 7.1. Статуту вказано, що вищим органом управління товариства є збори учасників, які складаються із всіх учасників або призначених ними представників.

Збори учасників можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності товариства (п. 7.6. Статуту).

Як визначено у п. 7.9., 7.12 Статуту, збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності більше як 60 відсотків голосів. Збори учасників товариства скликаються не менше як 2 рази на рік.

01.12.2010 року відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», які оформлені Протоколом від 01.12.2010 року №01/12/10 (а.с. 26-27).

До порядку денного зборів учасників товариства відповідно до Протоколу були віднесені питання щодо відчуження нерухомого майна товариства.

Згідно протоколу на зборах були присутні та голосували учасники товариства ОСОБА_9 (який володіє 50% голосів) та ОСОБА_8 (46,34% голосів), які в сукупності володіють 96,34 відсотками голосів. У протоколі вказано, що необхідний кворум для проведення зборів є. Загальні збори повноважні приймати рішення, що відносяться до компетенції загальних зборів учасників Товариства.

Як вбачається з протоколу №01/12/10 з усіх питань порядку денного учасники загальних зборів проголосували одноголосно «за».

Звертаючись з даним позовом до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» вказує на те, що рішення Загальних зборів учасників товариства від 01.12.2010 року (Протокол №01/12/10 від 01.12.2010 року) повинно бути визнане недійсним, оскільки є таким, що прийняте з порушенням вимог законодавства - за відсутності кворуму, оскільки ОСОБА_9, який володіє 50% голосів, не підписував Протокол зборів, що свідчить про те, що він не приймав участі у зборах 01.12.2010 року. Також позивач вказує, що відсутні жодні докази, які б підтверджували дотримання порядку скликання загальних зборів учасників, а рішення, які були прийняті, порушують права та інтереси товариства.

Колегія суддів зазначає, що згідно ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦК України та ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства», товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Статтею 97 ЦК України унормовано, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 145 ЦК України та ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент проведення загальних зборів учасників, 01.12.2010 року) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов'язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб'єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення загальних зборів від 01.12.2010 року приймалось за відсутності кворуму, з огляду на наступне.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії протоколу загальних зборів товариства, 01.12.2010 на зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» були присутні учасники товариства у складі: громадянин України ОСОБА_9 - 50% голосів, та громадянин України ОСОБА_8 - 46,34% голосів.

Твердження апелянта про те, що громадянин ОСОБА_9 не підписував протокол загальних зборів №01/12/10, з посиланням на висновок експерта від 16.06.2015 року №1/546 суд відхиляє. Даний висновок не приймається як належний та допустимий доказ в рамках даної справи, оскільки відповідно до ч.4 ст. 42 ГПК України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього кодексу, при повному, всебічному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, вказаний висновок від 16.06.2015 року експертного дослідження у кримінальній справі № 0000218 про те, що підпис в протоколі №01/12/10 від 01.12.2010 року виконаний не гр. ОСОБА_9, а іншою особою з наслідуванням підпису гр. ОСОБА_9 є лише одним із доказів в кримінальному проваджені, порушеному за фактом зловживання посадовців своїм службовим становищем, вироку у якій, на момент розгляду даної справи, немає.

Крім того, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява ОСОБА_9 від 08.10.2015 року, про те, що він, являючись засновником (учасником) товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1», ідентифікаційний код 25658686, приймав рішення та підписував протокол загальних зборів учасників товариства №01/12/10 від 01 грудня 2010 року стосовно відчуження нерухомого майна товариства «Сван-1».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент проведення загальних зборів), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, аналогічні положення також закріплено у п. 7.9. Статуту.

Враховуючи зазначене, заяву ОСОБА_9 про присутність та його голосування на зборах учасників 01.12.2010 року, відсутність заперечень іншого засновника ОСОБА_8 щодо участі ОСОБА_9 у зборах, колегія суддів дійшла висновку, що загальні збори товариства були проведені та рішення були прийняті за наявності кворуму.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість тверджень позивача про порушення порядку скликання загальних зборів, які відбулися 01.12.2010 року, оскільки ці твердження ґрунтуються виключно на тому, що у товариства відсутні документи на підтвердження скликання цих зборів і такі документи не надані відповідачами. При цьому, апеляційний суд зазначає, що чинне законодавство не визначає обов'язковий спосіб повідомлення учасників про скликання загальних зборів, цей спосіб може визначатись статутом товариства, однак у Статуті ТОВ «Сван-1» не визначено порядку та способу повідомлення учасників товариства про скликання загальних зборів, а відтак таке повідомлення могло бути зроблено як шляхом публікації у газеті, чи повідомленні електронною поштою, чи поштою шляхом направлення простого повідомлення тощо. Відсутність у товариства документів (обов'язковість збереження яких ні Статутом товариства, ні чинним законодавством України не передбачена), які б могли підтвердити скликання та проведення загальних зборів учасників товариства 01.12.2010, тобто близько п'яти років тому, не спростовують наявний протокол зборів учасників товариства від 01 грудня 2010 року, а самі учасники Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» не заперечують факт проведення загальних зборів, наявності на них кворуму, і не оспорюють прийняті зборами 01.12.2010 року рішення.

Беручи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не наведені факти та обставини щодо порушення спірним рішенням загальних зборів учасників товариства прав і охоронюваних законом інтересів самого товариства, чи порушення порядку скликання і проведення зборів, які могли бути підставою для визнання оспорюваного рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» від 01.12.2010 року (Протокол №01/12/2010 від 01.12.2010 року) недійсним.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне також звернути увагу на те, що відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» №13 від 24.10.08 відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, а не його учасники (акціонери), що також свідчить про безпідставність заявленого позову, оскільки жоден із учасників товариства - позивача не оспорює рішення зборів від 01.12.2010, вказаної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах у справі №916/2200/14 від 18.02.2015 року та у справі №2-7/249-2009 від 03.04.2013 року.

Київський апеляційний господарський суд також погоджується з висновком Господарського суду Черкаської області про відмову в задоволенні позову саме у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю, а не через пропуск строку позовної давності.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року у справі №925/1404/15 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сван-1» на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року у справі №925/1404/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2015 року у справі №925/1404/15 залишити без змін.

3. Справу №925/1404/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

В.Г. Суховий