Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" січня 2016 р. Справа № 906/1680/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - пред. за дов. №б/н від 04.08.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 - пред. за дов. № 10-770 від 01.10.15р. ( дійсна до 01.10.2018р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_3 банку України в особі Фабрики банкнотного паперу НБУ (м. Малин)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Папір-Мал" (м.Малин)

про стягнення 2971,90 грн. ( згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 11.01.16р. - 2584,88 грн.)

Позивачем ОСОБА_3 банком України в особі Фабрики банкнотного паперу НБУ (м. Малин) пред'явлено позов до відповідача ТОВ "Папір-Мал" (м. Малин) про стягнення на його користь 2971, 90 грн., з яких: 2807, 54 грн. пені та 2971, 90 грн. 3% річних з простроченої суми.

В обґрунтування фактичних підстав позову позивачем визначено Договір № 73ф від 27.11.13р. на приймання і очищення стічних вод , правових підстав - ст. ст. 509, 526, 549, 611, 625, ч.1 ст. 901 та ч.1 ст. 903 ЦК України , ч. ч. 1 , 2 та 7 ст. 193 ГК України.

Ухвалою від 27.11.2015р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст. 64-65 ГПК України, призначив засідання суду на 14.12.15р.

До початку розгляду справи позивачем не подано заяву про зміну предмету та підстави позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно, суд перейшов до розгляду справи по суті в засіданні суду 14.12.15р.

Ухвалою від 14.12.15р. розгляд справи відкладено на 11.01.16р.

21 грудня 2015 року на адресу суду надійшла заява позивача від 18.12.15р. № 86/07-003/100932 про збільшення розміру позовних вимог до суми 2983,81 грн. з новим розрахунком позовних вимог.

21 грудня 2015 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позов від 18.12.15р. № 01-1013 згідно якого останній позов на суму 2971, 90 грн. визнає.

В засіданні суду 11.01.16р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та у розмірі 2983,81 грн. згідно заяви від 18.12.15р. № 86/07-003/100932 про збільшення розміру позовних вимог, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в засіданні суду 11.01.16р. подав відзив від 11.01.15р. № 01-05 на заяву від 18.12.15р. № 86/07-003/100932 про збільшення розміру позовних вимог, згідно якого просить відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення (п. 3.10 Постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 18).

Господарський суд в судовому засіданні 11.01.2016р. прийняв заяву позивача від 18.12.15р. № 86/07-003/100932 про збільшення розміру позовних вимог до суми 2983,81 грн. до розгляду по суті.

В судовому засіданні 11.01.2016р. представник позивача скористався правом на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог до суми 2584, 88 грн. Представник відповідача не заперечив проти вчиненої процесуальної дії позивача.

Господарський суд в судовому засіданні 11.01.2016р. прийняв заяву позивача від 11.01.16р. про зменшення розміру позовних вимог до суми 2584,88 грн. до розгляду по суті.

З огляду на вище викладене, на дату винесення рішення у справі спір вирішується з нової ціни позову в розмірі 2584,88 грн.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення позову.

Господарський суд, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2013року між ОСОБА_3 банком України " (позивач) і ТОВ "Папір-Мал" (відповідач) укладено Договір № 73ф на приймання і очищення стічних вод ( далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору позивач взяв на себе зобов'язання забезпечити приймання і очищення стічних вод відповідача на очисних спорудах позивача в об'ємі ( орієнтовно) 547500 куб.м на рік, 46500 куб.м на місяць, 1500 куб.м на добу, а відповідач - зобов'язання з оплати наданих йому послуг на умовах, передбачених цим Договором.

Порядок проведення розрахунків по Договору визначено у розділі 5 , згідно п.п. 5.1 та 5.3 якого споживач проводить розрахунок за фактично надані послуги згідно акту приймання - передавання послуг протягом 5 (п'яти) банківських днів після його підписання шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця або шляхом зарахування споживачем зустрічних однорідних вимог ( а. с. 18).

Відповідальність сторін за порушення умов Договору сторони визначили у розділі 6 зокрема , право позивача нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України за кожен день прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг у визначені договором строки та інші заходи відповідальності згідно законодавства України ( п. п. 6.1 та 6.5 Договору).

01.10.14р. між сторонами укладено Додатковий договір № 1 до Договору в частині викладення в новій редакції Додатку № 1 до основного договору "Протокол погодження договірної ціни на приймання і очищення стічних вод" ( а.с. 23 -24).

На виконання умов Договору 03.08.15 року сторони підписали акт про приймання -передавання послуг по прийманню та очищенню стічних вод за Договором з додатковим договором № 1 на суму 79345,99 грн. ( далі - акт приймання), 01.09.15р. - акт приймання на суму 86168,76 грн., 01.10.15р. - акт приймання на суму 62804,83 грн. та 02.11.15р. - акт приймання на суму 41445,00 грн. ( а. с. 25 -28).

Відповідно до п.5.3 Договору, надані послуги за актом від 03.08.15 року на суму 79345,99 грн. підлягали оплаті протягом 5 (п'яти) банківських днів, тобто по 10.08.15р. включно, за актом від 01.09.15 року на суму 86168,76 грн. - по 08.09.15р. включно, за актом від 01.10.15р. на суму 62804,83 грн. - по 08.10.15р.

Відповідач , прийнявши виконання послуг по прийманню та очищенню стічних вод за вказаний період, допустив прострочення в їх оплаті , сплативши 12.08.15р. кошти в сумі 78000,00 грн., 21.09.15р. - в сумі 86168,76грн. та 16.10.15р. - в сумі 65000,00 грн.

Позивач , скориставшись правом на застосування заходів відповідальності за порушення грошового зобов'язання згідно п. п. 6.1 та 6.5 Договору та ст. 625 ЦК України, нарахував відповідачу пеню на загальну суму 2807,54 грн. та 3 річних на загальну суму 164,36 грн. за прострочення в оплаті за актами від 03.08.15 року на суму 79345,99 грн., від 01.09.15 року на суму 86168,76 грн. та від 01.10.15р. на суму 62804,83 грн., та звернувся з позовом до суду про їх стягнення з відповідача в судовому порядку.

Відповідач позов визнав у визначеному позивачем складі та розмірі позовних вимог.

Однак в ході вирішення спору позивач на підставі ст. 22 ГПК України зменшив розмір позовної вимоги про стягнення пені із загальної суми 2807,54 грн. до суми 2443,64 та 3% річних із загальної суми 164,36 грн. до суми 141,24 грн. , про що подав письмову заяву, та згідно якої і вирішується спір по суті.

Представник відповідача погодився із вчиненою процесуальною дією позивача, оскільки остання є наслідком правильного визначення періоду прострочення.

Дослідивши матеріали справи, повно, об'єктивно та всебічно оцінивши в сукупності всі обставини справи в їх сукупності у відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зокрема у цьому спорі такою підставою є Договір № 73ф на приймання і очищення стічних вод від 27.11.13р.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу дії ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язань настають такі правові наслідки як сплата неустойки (штрафу, пені).

Право позивача на стягнення пені за прострочення оплати наданих послуг по на приймання і очищення стічних вод визначене у п. 6.5 Договору.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 4-7 і ст. 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується (п.1.12 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - Постанова №14).

Розмір пені (подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня) та період її нарахування (не більше шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане) повинні відповідати приписам ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ч.6 ст. 232 , ч. 2 ст. 343 ГК України, ст. 253, ч.5 ст. 254 , ст. 255 ЦК України, оскільки інше не передбачено Договором №26-7/12-Н.

При цьому, виходячи із змісту ч. 6 ст. 232 ГК України, період нарахуванням пені у календарних днях не повинен перевищувати 183 дні.

Пунктом 1.9 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 р. №14 зазначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Окрім того, визначення останнього дня строку виконання грошового зобов'язання є необхідною умовою для визначення початку прострочки у його виконанні, періоду для нарахування пені та перебігу строку позовної давності для її стягнення в судовому порядку.

У ст. 253 ЦК України зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У ч. 5 ст. 254 ЦК України зазначено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Окрім того, згідно ч.1 статті 255 ЦК України у разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Господарський суд також враховує, що при безготівкових розрахунках обов'язок перераховувати грошові кошти за боржника покладено на банк, що несе перед ним відповідне зобов'язання, тому місцем виконання грошового зобов'язання є банк боржника, а момент його виконання є дата списання відповідної суми з кореспондуючого рахунку банку, що обслуговує боржника (ст. 198, 341 ГК і ст. 528, 623, 1088 ЦК України, Закон України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", оскільки інше в договорі не визначено.

Операційний день банку - це діяльність банку протягом робочого дня, що пов'язана з реєстрацією, перевірянням, вивірянням, обліком, контролем операцій (у тому числі прийманням від клієнтів документів на переказ і документів на відкликання та здійсненням їх оброблення, передавання та виконання) з відображенням їх у регістрах бухгалтерського обліку банку. Тривалість операційного дня встановлюється банком самостійно у внутрішньому положенні (абз. 12 п. 1.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою НБУ від 18.06.2003 № 254).

З огляду на викладене, судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасно проведені розрахунки за надані послуги та встановлено, що обґрунтованою до стягнення є пеня в загальному розмірі 2443,64 грн., яка і підлягає стягненню за цим рішенням суду.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови ВГСУ № 14).

Суд, перевіривши розрахунки позивача, визнає розмір цієї позовної вимоги обґрунтованим на суму 141,24 грн., яка і підлягає стягненню за цим рішенням суду.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач довів обґрунтованість позовних вимог, відповідач, відповідно, їх не спростував.

Щодо стягнення судового збору.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. замість 1218,00 грн., поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 160,00 грн. грн., сплачений платіжним дорученням № 57112 від 12.11.15р. за ухвалою суду.

В решті, судовий збір розподіляється за правилами ч.5 ст. 49 ГПК України з відповідача.

Керуючись ст.ст.4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Папір-Мал (11602, Житомирська область, м. Малин, вул. Неманихіна, буд. 2, ідентифікаційний код 30477405) на користь ОСОБА_3 банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд.9, ідентифікаційний код 00032106):

- 2443,64 грн. пені,

- 141,24 грн. 3% річних,

- 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.01.16р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу , 2-3 - сторонам (простою)