ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.01.16р. Справа № 904/222/16

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство", м.Новомосковськ Дніпропетровська область

до відповідача-1 - Павлоградська районна державна адміністрація, м.Павлоград Дніпропетровська область

до відповідача-2 - Селянське-фермерське господарство "Ставки", с.Кочережки Павлоградский район Дніпропетровська область

до відповідача-3 - Приватне підприємство "Фірма "Комус", м.Павлоград Дніпропетровська область

про визнання недійсним розпорядчих актів та договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 - Павлоградська районна державна адміністрація, м.Павлоград Дніпропетровська область, до відповідача-2 - Селянське-фермерське господарство "Ставки", с.Кочережки Павлоградский район Дніпропетровська область, до відповідача-3 - Приватне підприємство "Фірма "Комус", м.Павлоград Дніпропетровська область, у якому просить суд:

1) відновити пропущений процесуальний строк на оскарження розпорядження голови Павлоградської райдержадміністрації:

- № 128р-03 від 12.03.2003 року;

- № 275р-03 від 15.05.2003 року;

- № 198-р-04 від 07.04.2004р. ;

- № 296-р-04 від 21.05.2004р. та оскарження договору оренди земель водного фонду від 15.04.2004 року укладений між Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та селянсько-фермерським господарством «Ставки»;

2) скасувати розпорядження голови Павлоградської райдержадміністрації від 12.03.2003 року № 128р-03 «Про переоформлення права постійного користування землею»;

3) касувати розпорядження голови Павлоградської райдержадміністрації від 15.05.2003 року №275р-03 «Про надання дозволу на відведення земель водного фонду в оренду для рибогосподарських потреб»;

4) скасувати розпорядження голови Павлоградської райдержадміністрації від 07.04.2004р. №198-р-04 про надання в оренду земель водного фонду селянсько-фермерському господарству «Ставки»;

5) скасувати розпорядження голови Павлоградської райдержадміністрації від 21.05.2004р. № 296-р-04 про надання в оренду земельної ділянки Приватному підприємству «Фірма «Комус»;

6) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 15.04.2004р., укладений між Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та Селянсько-фермерським господарством «Ставки», посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу ОСОБА_1 зареєстровано в реєстрі за № 275 та зареєстровано у ПРВ ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 16.04.2004р. за № 41.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач не надав доказів сплати судового збору, натомість просить суд звільнити від сплати судового збору в порядку статті 8 Закону України "Про судовий збір", в обґрунтування якого посилається на важкий фінансовий стан підприємства позивача та тривалі розгляди спірних відносин між сторонами.

Між тим, здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

За змістом приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п.3 листа Вищого господарського суду України N 01-06/2093/15 від 12.11.2015р. "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)).

Разом з тим, відповідно до положень пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013р. у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, законодавець визначив право суду враховувати майновий стан сторони, здійснювати його оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідження наданих доказів стороною.

За приписами наведеної норми, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, котрі свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Отже, у розумінні приписів зазначеної норми закону, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Посилання позивача на важкий фінансовий стан підприємства не є виключною обставиною, а тому, враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками.

Суддя ОСОБА_2