РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/31088/15

За позовом приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА"

до товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ДОМІНАНТА"

про стягнення 7.781,66 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ДОМІНАНТА" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 7.781,66 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного договору було виплачено страхувальникові страхове відшкодування.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 7.781,66 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/31088/15. Розгляд справи призначено на 18.01.2016, про що сторони судового процесу повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями поштового зв'язку про вручення поштових відправлень.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що договір добровільного страхування наземного транспорту від 17.12.2014 № 016393/4002/0000003 укладений між позивачем, як страховиком, та гр. Слупіцьким І.О., як страхувальником, не був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди , оскільки вказаний договір набуває чинності після отримання від страхувальника страхової премії, докази сплати якої до позову не долучено. Крім того, у зв'язку з отриманням відповідачем заяви на виплату страхового відшкодування 20.10.2015 термін виплати страхового відшкодування спливає 21.01.2016 згідно з вимогами п. 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

До господарського суду м. Києва надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без участі останнього.

В судовому засіданні 18.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА", як страховиком, (далі - позивач) та гр. Слупіцьким І.О. (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу від 17.12.2014 № 016393/4002/0000003 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "KIA RIO", із державним знаком АН5507НВ (далі - застрахований ТЗ).

01.09.2015 о 15:18 на вул. Балківській, 54 у м. Одеса, відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "HONDA", із державним знаком ВН5379СО, яким керував гр. Дяченко В.К.

Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 33/12-717 (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2015 у справі № 522/19706/15-п (н.п. 3/522/5064/15) встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм Дяченко В.К. (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля в результаті його пошкодження у вказаній вище ДТП визначено позивачем на підставі рахунку-фактури від 04.08.2015 № 544 та становить 9.975,00 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, з урахуванням рахунку-фактури від 04.08.2015 № 544, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 8.781,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 08.10.2015 № 034544, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована страховим товариством з додатковою відповідальністю "СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО "ДОМІНАНТА" (далі - відповідач), що підтверджується Полісом серії АЕ № 3007408 (далі - Договір обов'язкового страхування). Виходячи з Договору обов'язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є - "HONDA", із державним знаком ВН5379СО, тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні ДТП особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн, а франшиза - 1.000,00 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із претензією від 20.10.2015 № 6814 про відшкодування страхової виплати.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу, на думку позивача, виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на претензію позивача від 20.10.2015 № 6814 відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 7.781,66 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

В матеріалах справи наявна засвідчена копія заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 20.10.2015 № 6814, яка отримана відповідачем 20.10.2015.

Оскільки, заяву на виплату страхового відшкодування отримано відповідачем 20.10.2015 то силу вимог статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" термін виплати страхового відшкодування позивачу по вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді спливає 21.01.2016.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням фактичних обставин справи та в їх сукупності, позовна вимога приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 7.781,66 грн задоволенню не підлягає, оскільки на момент подання позову до суду та на момент вирішення спору по суті передбачений законом строк виконання грошового зобов'язання відповідача за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті позивачу страхового відшкодування не сплив.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 січня 2016 року

Cуддя С.В. Балац