РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016Справа №910/29994/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомпублічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО»
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 11694,22 грн,
за участю представників сторін:
від позивачаКравчик С.М. (довіреність від 11.11.2015 № 91/2015/11/11-7);
від відповідачане з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ФОП ОСОБА_1, яким заявлено вимоги про стягнення з останнього заборгованості в сумі 13725,22 грн, з яких: 8030,69 грн - основна заборгованість; 318,10 грн - 3 % річних та 5376,43 грн - втрати від інфляції.

Позов мотивований порушенням відповідачем грошового зобов'язання за угодою від 31.07.2014 № 144-14-е про реструктуризацію заборгованості за актами порушень ПКЕЕ № 21809, 33600.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 прийнято позов ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/29994/15.

Ухвали, винесені судом у даній справі надсилалися, зокрема відповідачеві на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце належним чином. Крім того, в матеріалах справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень з даного приводу до суду від відповідача не надходило. Також відповідач своїм правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов до суду не подав, а тому відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

До господарського суду 14 грудня 2015 року надійшла заява позивача від 11.12.2015 № 94/11/8780 про зменшення позовних вимог, згідно із якою позивачем зменшено позов в частині розміру основної заборгованості до 5999,69 грн, решта позовних вимога залишена без змін.

Заява позивача від 11.12.2015 № 94/11/8780 судом задоволена, а тому спір розглядається з урахуванням зменшених позовних вимог.

У судовому засіданні 12 січня 2016 року повноважений представник позивача звернувся до суду із заявою від 12.01.2016 № 94/11/187 про зменшення позовних вимог в частині основного боргу до 4199,69 грн.

Заяву позивача від 12.01.2016 судом задоволено, а тому спір розглядається з урахуванням зменшення позовних вимог.

У судовому засіданні 12 січня 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши повноважного представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (далі - боржник) укладено угоду від 31.07.2014 № 144-14-е про реструктуризацію заборгованості за актами порушень ПКЕЕ № 21809, 33600 (далі - угода).

У відповідності до п. 1 угоди боржник визнає та підтверджує заборгованість перед кредитором за актами порушень ПКЕЕ від 26.11.2013 № 21809 та від 03.07.2014 № 33600 на загальну суму 20213,22 грн (у т.ч. ПДВ 3368,87 грн), станом на 31 липня 2014 року.

Як визначено у п. 2 угоди боржник зобов'язується сплатити зазначену у п. 1 цієї угоди суму протягом часу з серпня 2014 року по грудень 2014 року до 15 числа кожного місяця по 4038,00 грн.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Спір між сторонами справи виник, як стверджує позивач, внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання за угодою, останній у встановлені угодою терміни заборгованість у повному обсязі не погасив.

У зв'язку із наведеними обставинами позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 4199,69 грн, а також 3 % річних в сумі 318,10 грн та втрати від інфляції в сумі 5376,43 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, що сторонами спору не надано суду доказів належного і повного виконання відповідачем грошового зобов'язання за угодою, а тому суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підсумовуючи сукупність обставин справи і норм права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 5999,69 грн, а також 3 % річних в сумі 318,10 грн та втрат від інфляції в сумі 5376,43 грн підлягають задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем в порядку, визначеному ст. 33, 34 ГПК України, не спростовано. При цьому суд відзначає, що розрахунок нарахувань, здійснених позивачем на підставі ст. 625 ЦК України, судом перевірено і визнано вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За приписами ч. 5 ст. 49 ГПК витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02091, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 00131305) основну заборгованість в сумі 4199,69 (чотири тисячі сто дев'ятсот дев'яносто) грн 69 коп.; 3 % річних в сумі 318,10 (триста вісімнадцять) грн 10 коп.; втрати від інфляції в сумі 5376,43 (п'ять тисяч триста сімдесят шість) грн 43 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 січня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань