ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" січня 2016 р.Справа № 924/1827/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Магера В.В., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Вектор, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Полібуд+, м. Хмельницький

про стягнення 43 699,57 грн., з яких 41 449,57 грн. основного боргу, 2 250,00 грн. пені

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 12.11.2015р.,

ОСОБА_2 за довіреністю від 12.10.2015р.;

від відповідача: не прибув

В засіданні суду 11.01.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача 48 699,57 грн. заборгованості, з яких 46 449,57 грн. основного боргу, 2 250,00 грн. пені за невиконання останнім зобовязань по договору оренди №04/05-15 від 04.05.2015р.

У звязку із частковою сплатою 5 000,00 грн. основного боргу, ухвалою суду від 03.12.2015р. провадження у справі №924/1827/15 в частині стягнення із відповідача 5 000,00 грн. основного боргу було припинено згідно п.п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України за відсутності предмета спору в цій частині.

Обгрутнтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за умовами підписаного договору від 04.05.2015р. ТОВ „ВКФ „Вектор передало ТОВ „Полібуд+ в оренду за плату на певний строк двоповерхове приміщення гуртожитку загальною площею 316,7 кв.м, розташоване за адресою: Україна, м. Хмельницький, вул. Толстого, буд. 5/1 (для розміщення адміністративно-офісних приміщень орендаря), що підтверджується Актом прийому-передачі приміщення від 07.05.2015р. При цьому, дане приміщення належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2014 року №419, строк оренди - із 07.05.2015р. до 07.05.2016р.

Позивач зазначає, що розмір орендної плати за п.4.1 даного договору встановлювався у сумі: за перший календарний місяць оренди (до 31 травня 2015р.) - 8 400,00 грн., за кожен наступний місяць, починаючи з другого місяця, оренди -15 000,00 грн.

Вказує, що згідно п.4.2. договору, у розмір орендної плати не включено суми відшкодування експлуатаційних витрат, які сплачуються Орендарем окремо у повному обсязі на підставі отриманих від Орендодавця рахунків чи самостійно на підставі укладених договорів з відповідними підприємствами-виконавцями та постачальниками таких послуг та товарів.

За п.1.1.2 договору, експлуатаційні витрати - будь-які витрати щодо об'єкту оренди з оплати: газо- та електропостачання, послуг стаціонарного телефонного зв'язку, каналізації, водовідведення та вивезення відходів, гарячого та холодного водопостачання, опалення, забезпечення охорони та утримання пожежної та охоронної сигналізації.

При цьому, відповідно до п.п.4.4. договору орендар зобов'язується сплачувати орендну плату та відшкодування експлуатаційних витрат не пізніше десятого числа місяця, за попередній місяць, незалежно від результатів його господарської діяльності. На виконання договору позивач виставив відповідачу наступні рахунки: №ОФ-0006 від 31.05.2015р. на суму 7500,00 грн. за оренду; №ОФ-0007 від 31.05.2015р. на суму 382,51 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0008 від 30.06.2015р. на суму 15000,00 грн. за оренду; №ОФ-0009 від 30.06.2015р. на суму 410,54 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0010 від 31.07.2015р. на суму 15000,00 грн. за оренду; №ОФ-0011 від 31.07.2015р. на суму 592,24 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0012 від 31.08.2015р. на суму 446,79 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0013 від 31.08.2015р. на суму 15000,00 грн. за оренду.

За період дії договору відповідач загалом сплатив експлуатаційні витрати у розмірі 1832,08 грн., що підтверджується рахунками наданими ПАТ „Хмельницькобленерго №2341 від 21.05.2015р., 19.06.2015р., 24.07.2015р., 20.08.2015р., та МКП „Хмельницькводоканал №№5019/3601,5019/3602 від 20.05.2015р., 22.06.2015р., 17.07.2015р., 20.08.2015р. а також платіжними дорученнями ТОВ „ВКФ „Вектор №№УЛ-0101,УЛ-0104, УЛ-0103, УЛ-0102, УЛ-0102, УЛ-0121, УЛ-0122, УЛ-0123, УЛ-0102, УЛ-0139, УЛ-0138, УЛ-0140, УЛ-0154, УЛ-0155, УЛ-0156 про сплату зазначених рахунків.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України), зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.530 ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане у встановлений в договорі строк, тобто в строк вказаний в п.4.4. договору.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендної плати виконав частково: так, 18.06.2015р. ним сплачено 7 882,51 грн. (з них 7500,00 грн. - оплата за 25 днів оренди в травні і 382,51грн. - відшкодування експлуатаційних витрат ТОВ „ВКФ „Вектор), що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку за 18.06.2015р., копія якої додається до позовної заяви.

Однак, після цього ТОВ „Полібуд+ не здійснювало жодної оплати за договором, хоч приміщення залишалось у користуванні відповідача.

При цьому, позивач вказує, що відповідачем не здійснено розрахунку за надані послуги, а саме: не сплачено 15 000,00 грн. орендної плати за червень 2015р. та не відшкодовано суми експлуатаційних затрат за червень 2015р. у розмірі 410,54грн.; не сплачено 15 000,00грн. орендної плати за липень 2015р. та не відшкодовано суми експлуатаційних затрат за липень 2015р. у розмірі 592,24грн.; не сплачено 15000,00грн. орендної плати за серпень 2015р. та не відшкодовано суми експлуатаційних затрат за серпень 2015р. у розмірі 446,79 грн.

Відтак, із врахуванням часткових проплат, позивач підтримав позовні вимоги та просив стягнути із відповідача 41 449,57 грн. основного боргу. Також, позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 2 250,00 грн. за прострочення оплати сум орендної плати.

Обґрунтовуючи нарахування сум пені позивач посилається п.п.6.2 договору, в також вимоги ст.ст. 1, 2 Закону України від 22.11.1996р. №543/96-ВР „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, яким встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, ст.343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Представники позивача в засідання суду 11.01.2016р. прибули, підтримали позовні вимоги та просять стягнути із відповідача 46 449,57 грн. основного боргу, 2 250,00 грн. пені за невиконання останнім зобовязань по договору оренди №04/05-15 від 04.05.2015р. При цьому, повідомили, що на дату розгляду справи заборгованість не погашалась.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, повноважного представника в судове засідання 11.01.2016р. не направив, письмового відзиву на позов та доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надав, про причини неявки та неподання доказів суд не повідомив.

Відповідач повідомлявся про дату та час слухання справи в суді шляхом направлення ухвал за юридичною адресою відповідача, які повернуті на адресу суду із відмітками „за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.п.3.9.1. пункту 3.9. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи судом у разі виконання судом вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом в даному випадку приймається до уваги, що неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою відкладення справи на іншу дату. Тому, для уникнення зловживання процесуальними правами, враховуючи те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача про слухання справи в суді, суд вважає за доцільне розглянути дану справу по суті, на підставі ст.75 ГПК України, за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Вектор, м. Ужгород як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно Спецвитягу з ЄДР від 16.11.2015р. №21426629.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Полібуд+, м. Хмельницький як юридична особа перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно Спецвитягу із ЄДР від 16.11.2015р. №21426597.

04.05.2015р. ТОВ „ВКФ „Вектор (орендодавець) та ТОВ „Полібуд+ (орендар) було підписано Договір оренди №04/05-15, відповідно до якого орендодавець зобовязаний передати орендарю за плату на визначений строк у користування (оренду) обєкт для здіснення останнім господарської діяльності відповідно до цільового призначення обєкту. (п.п. 2.1 договору).

Згідно п.п.1.1, 2.2, 3.1 вказаного договору ТОВ „ВКФ „Вектор передало ТОВ „Полібуд+ в оренду за плату на певний строк двоповерхове приміщення гуртожитку загальною площею 316,7 кв.м, розташоване за адресою: Україна, м. Хмельницький, вул. Толстого, буд. 5/1 для розміщення адміністративно-офісних приміщень орендаря, що підтверджується Актом прийому-передачі приміщення від 07.05.2015р. При цьому, дане приміщення належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2014 року №419, строк оренди - із 07.05.2015р. до 07.05.2016р.

Згідно п.п.1.1.2 договору передбачено, що експлуатаційні витрати - будь-які витрати щодо об'єкту оренди з оплати: газо- та електропостачання, послуг стаціонарного телефонного зв'язку, каналізації, водовідведення та вивезення відходів, гарячого та холодного водопостачання, опалення, забезпечення охорони та утримання пожежної та охоронної сигналізації.

П.п.4.1 договору розмір орендної плати встановлювався у сумі: за перший календарний місяць оренди (до 31 травня 2015р.) - 8 400,00 грн., за кожен наступний місяць, починаючи з другого місяця, оренди -15 000,00 грн.

Відповідно до п.4.2. договору передбачено, що у розмір орендної плати не включено суми відшкодування експлуатаційних витрат, які сплачуються Орендарем окремо у повному обсязі на підставі отриманих від Орендодавця рахунків чи самостійно на підставі укладених договорів з відповідними підприємствами-виконавцями та постачальниками таких послуг та товарів.

Згідно п.п.4.4. договору орендар зобов'язується сплачувати орендну плату та відшкодування експлуатаційних витрат не пізніше десятого числа місяця, за попередній місяць, незалежно від результатів його господарської діяльності.

У відповідності до п.п.6.1 договору сторони передбачили, що у випадку прострочення зобов'язаною стороною передачі об'єкта в порядку, передбаченому Договором, вона зобов'язується сплатити іншій стороні пеню у розмірі 0,1% від місячної сплати ціни договору відповідно до п.п.4.1 за кожний день прострочення.

У випадку несвоєчасної та/або неповної оплати орендарем орендної плати за договором, він зобов'язується сплатити орендодавцю пеню у розмірі 0.1 % від місячної сплата ціни договору відповідно до п. 4.1 віл несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. (п.п.6.2 договору оренди).

На виконання договору оренди від 04.05.2015р. позивач виставив відповідачу рахунки: №ОФ-0006 від 31.05.2015р. на суму 7500,00 грн. за оренду; №ОФ-0007 від 31.05.2015р. на суму 382,51 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0008 від 30.06.2015р. на суму 15000,00 грн. за оренду; №ОФ-0009 від 30.06.2015р. на суму 410,54 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0010 від 31.07.2015р. на суму 15000,00 грн. за оренду; №ОФ-0011 від 31.07.2015р. на суму 592,24 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0012 від 31.08.2015р. на суму 446,79 грн. відшкодування експлуатаційних витрат; №ОФ-0013 від 31.08.2015р. на суму 15000,00 грн. за оренду.

Також, фактичне надання послуг у відповідності до договору оренди підтверджується актами здачі-приймання робіт №0000005, №0000006 від 31.05.2015р., №000007, №0000008 від 30.06.2015р., №0000009, №0000010 від 31.07.2015р., №0000011, №0000012 від 31.08.2015р.

Відповідачем сплачено експлуатаційні витрати у розмірі 1832,08 грн., що підтверджується рахунками наданими ПАТ „Хмельницькобленерго №2341 від 21.05.2015р., 19.06.2015р., 24.07.2015р., 20.08.2015р., та МКП „Хмельницькводоканал №№5019/3601,5019/3602 від 20.05.2015р., 22.06.2015р., 17.07.2015р., 20.08.2015р. а також платіжними дорученнями ТОВ „ВКФ „Вектор №№УЛ-0101,УЛ-0104, УЛ-0103, УЛ-0102, УЛ-0102, УЛ-0121, УЛ-0122, УЛ-0123, УЛ-0102, УЛ-0139, УЛ-0138, УЛ-0140, УЛ-0154, УЛ-0155, УЛ-0156 про сплату зазначених рахунків.

Також, відповідач 18.06.2015р. сплатив 7 882,51 грн., з яких 7500,00 грн. - оплата за 25 днів оренди в травні та 382,51 грн. відшкодування експлуатаційних витрат ТОВ „ВКФ „Вектор, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку за 18.06.2015р.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач не сплатив 15 000,00 грн. орендної плати за червень 2015р. та суми експлуатаційних затрат за червень 2015р. у розмірі 410,54 грн.; не сплачено 15000,00 грн. орендної плати за липень 2015р. та не відшкодовано суми експлуатаційних затрат за липень 2015р. у розмірі 592,24 грн.; не сплачено 15000,00 грн. орендної плати за серпень 2015р. та не відшкодовано суми експлуатаційних затрат за серпень 2015р. у розмірі 446,79 грн.

Натомість, заборгованість відповідача перед позивачем за період червень-серпень 2015р. згідно договору оренди становила 46 499,57 грн., що підтверджено актом звірки розрахунків від 31.08.2015р.

01.09.2015р. сторони підписали угоду про розірвання договору оренди від 04.05.2015р. №04/05-15, відповідно до якого встановили, що договір оренди вважається розірваним із „01 вересня 2015р. З моменту підписання Акту приймання-передачі (повернення) орендованого майна з оренди, зобовязання сторін по договору припиняються, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

01.09.2015р. сторони підписали Акт прийому-передачі (повернення) до договору оренди №04/05/15 від 04.05.2015р. відповідно до якого орендар повернув, а орендодавець прийняв з оренди орендоване майно, а саме: двоповерхове приміщення гуртожитку загальною площею 316,7 кв.м, розташоване за адресою: Україна, м. Хмельницький, вул. Толстого, буд. 5/1. Обєкт знаходиться у справному та належному стані та комплектності, що сторони підтвердили своїми підписами, скріпили печатками підприємств.

У звязку із несплатою боргу, позивач 04.09.2015р. та 30.09.2015р. направив на адресу відповідача претензійні листи за вих.№31/08-15, №30/09-15 із вимогою сплатити суму боргу.

Оскільки заборгованість перед позивачем не була погашена, останній звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача боргу в примусовому порядку.

В ході вирішення справи у звязку із частковою сплатою відповідачем 5 000,00 грн. основного боргу, ухвалою від 03.12.2015р. провадження у справі №924/1827/15 в частині стягнення із відповідача 5 000,00 грн. основного боргу було припинено згідно п.п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України за відсутності предмета спору в цій частині.

Із врахуванням вищенаведеного, позивач підтримав позовні вимоги та просив стягнути із відповідача 43 699,57 грн., з яких 41 449,57 грн. основного боргу та 2 250,00 грн. пені згідно поданих розрахунків.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку про таке:

Згідно ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст.627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із положень ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами укладено договір оренди приміщення від 04.05.20158р. №04/05-15р., який за своєю правовою природою віднесений до договорів найму (оренди).

Частиною 1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Ст.762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ст.286 ГК України).

При цьому, заборгованість по орендній платі в сумі 41 449,57 грн. згідно договору оренди від 04.05.2015р. №04/05-15 підтверджується наявними в матеріалах справи: актом приймання-передачі приміщення від 07.05.2015р., актами здачі-приймання робіт №0000005, №0000006 від 31.05.2015р., №000007, №0000008 від 30.06.2015р., №0000009, №0000010 від 31.07.2015р., №0000011, №0000012 від 31.08.2015р., підписаними представниками обох сторін, актом звірки розрахунків від 31.08.2015р., належним розрахунками заборгованості.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає правомірними позовні вимоги про стягнення із відповідача 41 449,57 грн. основного боргу по орендній платі, що підтверджено належними у справі доказами та документами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ч.1 ст.230 ГК України, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст.231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Із матеріалів справи слідує, що в п.6.2 договору оренди від 04.05.2015р. сторони визначили, що у випадку несвоєчасної та неповної оплати орендарем орендної плати за договором, він зобов'язується сплатити орендодавцю пеню у розмірі 0,1% від місячної плати ціни договору від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Судом враховується, що згідно зі ст.ст.1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. (п.1.9 вищевказаної постанови).

Із наявного в матеріалах справи розрахунку пені в сумі 2 250,00 грн. вбачається, що останній проведено у відповідності до вищевикладених вимог чинного законодавства, обрахований у межах допустимих сум та приймаються судом до уваги як належний та правильний.

Виходячи із змісту ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 ГПК України).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 41 449,57 грн. основного боргу та 2 250,00 грн. пені, всього в розмірі 43 699,57 грн.

У відповідності до вимог ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача у звязку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Вектор, м. Ужгород до Товариства з обмеженою відповідальністю „Полібуд+, м. Хмельницький про стягнення 43 699,57 грн., з яких 41 449,57 грн. основного боргу, 2 250,00 грн. пені задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю „Полібуд+, 29016, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул. Толстого,5/1 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Вектор, 88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, буд. 89 () 41 449,57 грн. (сорок одна тисяча чотириста сорок дев`ять гривень 57 коп.) основного боргу, 2 250,00 грн. (дві тисячі двісті пятдесят гривень 00 коп.) пені, 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 15.01.2016р.

Суддя В.В. Магера

Віддрук.2 прим.:

1- до справи;

2 відповідачу (вул. Толстого, 5/1, м. Хмельницький, 29000) - реконменд. кореспонд.