ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.01.16 Справа № 922/6094/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Птахогосподарство "ОСОБА_1", м. Київ

до Приватного підприємства "МАЙСТЕР-ЛЮКС", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Птахогосподарство "ОСОБА_1 прапор" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Майстер Люкс" про стягнення 38264, 97 грн. основної заборгованості, 9550. 08 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, 2190 грн. 5% штрафу, 8760 грн. 20 % штрафу, 723, 60 грн. трьох відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.11.2015 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Птатхогосподарство "ОСОБА_1 прапор" , відповідно до ст. 17 Господарського процесуального кодексу України, передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 21.12.2015.

Ухвалою суду від 21.12.2015 розгляд справи відкладено на 18.01.2016.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, за адресою: 49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, буд. 6, відповідно до витягу з ЄДРПОУ станом на 30.11.2015 (арк. с. 48-49), оскільки поштові конверти (арк. с. 50, 73) з ухвалами суду, які направлялись на вищезазначену адресу відповідача, повернулись з поштовими відмітками: "за закінченням терміну зберігання" та "з зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 18.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.01.2014 між Публічним акціонерним товариством "Кросс-п/ф "Зоря" (Філія "Кросс-п/ф "Зоря" Публічного акціонерного товариства "Птахогосподарство "ОСОБА_1 прапор" відповідно до статуту ПАТ "Птахогосподарство "ОСОБА_1 прапор" від 13.07.2015 № 0031649 та Положення про філію "Кросс-п/ф "Зоря" Публічного акціонерного товариства "Птахогосподарство "ОСОБА_1 прапор", затвердженого протоколом № 2 від 23.04.2015, арк. с. 19-31) - є правонаступником ПАТ "Птахогосподарство "ОСОБА_1 прапор" (далі - позивач, покупець) та Приватним підприємством "Майстер-Люкс" (далі - відповідач, постачальник) було укладено договір поставки № 16012014 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити канати (далі - товар).

Згідно з п. 3.4 договору право власності на товар і ризик випадкової загибелі товару переходить від постачальника до покупця після підписання покупцем видаткової накладної.

За окремою домовленістю сторін в розрахунках може застосовуватись попередня оплата товару. У випадку попередньої оплати товару, постачальник зобов'язується здійснити поставку товару протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту здійснення платежу покупцем (п. 4.4 договору).

Пунктом 4.5 договору встановлено, що у випадку порушення строку поставки відповідно до умов пункту 4.4 цього договору більше ніж на 1 день, постачальник зобов'язується негайно повернути усю суму попередньої оплати. здійсненої покупцем.

03.09.2014 відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000090 на оплату вартості канату сталевого у кількості 10000 м на загальну суму 87600 грн. (арк. с. 14).

27.11.2014 позивач здійснив передплату товару на суму 43800 грн., що підтверджується копією банківської виписки по особовому рахунку (арк. с. 16-17).

08.12.2014 відповідач здійснив поставку позивачу канату сталевого у кількості 2000 м на загальну суму 17520 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000066, підписаною обома сторонами (арк. с. 15).

Відповідач поставку товару на суму 26280 грн. (43800 грн. - 17520 грн.) не здійснив, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з претензією від 07.07.2015 вих. № 49, в якій просив повернути грошові кошти у сумі 26280 грн. та сплатити пеню, штрафи, три відсотки річних та інфляційні втрати (арк. с. 18, 34-35). Відповідач залишив дану претензію без відповіді, суму передплати не повернув.

На момент звернення позивача із позовом до суду, відповідач товар на суму 26280 грн. не поставив та передплату на вищезазначену суму позивачу не повернув.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 26280 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання попередньої оплати за представленою банківською випискою та не надано доказів повернення передплати на суму 26280 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 26280 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки товару, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 9550, 08 грн. за період з 08.12.2014 по 08.06.2015, на підставі п. 6.7 договору, та 5% штрафу у сумі 2190 грн. відповідно до п. 6.3 договору та 20% штрафу у сумі 8760 грн. згідно п. 4.5 договору.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.7 договору за невиконання грошових зобов'язань, крім визначених умовами договору, сторона, що прострочила сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення за кожен день такого прострочення.

Згідно з п. 4.5 договору у випадку порушення строку поставки відповідно до умов пункту 4.4 договору, більше ніж на 3 (три) дні, постачальник окрім повернення суми попередньої оплати, зобов'язується сплатити покупцю штраф у розмірі 20 % від суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Отже, поняття що нарахування пені можливо лише за невиконання саме грошового зобов'язання.

Пунктом 1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що грошовим, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 9550, 08 грн., оскільки зобов'язання поставки товару не є грошовим зобов'язанням. Крім того, пункт 6.7 договору, на підставі якого позивачем нараховано відповідачу пеню, передбачає нарахування пені за невиконання саме грошового зобов'язання.

Щодо позовної вимоги про стягнення 20 % штрафу у сумі 8760 грн. на підставі п. 4.5 договору, господарський суд, перевіривши правильність нарахування штрафу, задовольняє дану вимогу повністю у розмірі 8760 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення 5 % штрафу у сумі 2190 грн. на підставі п. 6.3 договору.

Пунктом 6.3 договору у випадку прострочення поставки або недопоставки товару в строки, зазначені у специфікаціях до договору, постачальник зобов'язується на вимогу постачальника сплатити останньому штраф в розмірі 0,5 % від вартості непоставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 5% вартості партії товару.

Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов'язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, є пенею.

Тобто, штраф у розмірі 0,5% від вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 5% вартості партії товару, за своєю правовою природою є пенею.

Однак, відповідно до діючого законодавства, пеня нараховується за порушення саме грошового зобов'язання, а не будь - якого іншого, зокрема, недопоставка товару.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5% на підставі п. 6.3 договору необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 11984, 97 грн. за період грудень 2014 року - листопад 2015 року та трьох відсотків річних у сумі 723, 60 грн. за період з 08.12.2014 по 08.11.2015, нарахованих позивачем у зв'язку з неповерненням відповідачем суми передплати, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 11984, 97 грн. та трьох відсотків річних у сумі 723, 60 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 717, 43 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Майстер-Люкс" (49021, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, буд. 6; ідентифікаційний код 32510726) на користь Публічного акціонерного товариства "Птахогосподарство "ОСОБА_1 прапор" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121В; ідентифікаційний код 00851519) суму попередньої оплати у розмірі 26280 грн., штраф у сумі 8760 грн. та 717, 43 грн. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.01.2016

Суддя ОСОБА_2