ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.01.2016р. Справа № 917/2667/15

Суддя Киричук О. А., розглянувши матеріали справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дружба", вул.Леніна, 75, с.Круподеринці, Оржицького району, Полтавської області, 37721

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька,47, м.Гадяч, Полтавської області,37300

про стягнення 2 478 417,06 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 04.01.2016 р.;

від відповідача: не з'явилися.

Встановив:

Позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про про стягнення заборгованості за договором поставки № 199-Д від 30.01.2015р.

11.01.2016р. до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд приймає до уваги наступне.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено що, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. за № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів до забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і змістом позовних вимог, а також обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обгрунтування даної заяви позивач вказує, що відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, не бажає проводити розрахунки з контрагентами, що, на думку заявника, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. При цьому, заявник доказів на підтвердження зазначених обставин суду представлено не було.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в забезпеченні позову.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя Киричук О.А.