РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016Справа №914/3622/15
За позовом приватного підприємства "Архітектура і будівництва"

до 1) Львівської обласної державної адміністрації

2) Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації

про стягнення 104 078,68 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача : Батюкевич О.О. (дов. за вих. № 073 від 28.12.2015)

Від відповідача 1: не з'явився

Від відповідача 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне підприємство "Архітектура і будівництва" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Львівської обласної державної адміністрації та Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації про стягнення 104 078,68 грн. у зв'язку з неналежним виконанням договору підряду № 21 від 18.10.2012 року.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.10.2015 матеріали справи № 914/3622/15 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 суддею Головатюком Л.Д. справу № 914/3622/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.12.2015.

Представники позивача та відповідачів в судове засідання 14.12.2015 не з'явилися, витребувані судом докази не надали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином

Розгляд справи відкладено на 29.12.2015.

Відповідачі в судове засідання 29.12.2015 представників не направили, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судове засідання 29.12.2015 прибув представник позивача, дав пояснення по справі, документи для доручення до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладено на 13.01.2016.

Представники відповідачів в судове засідання 13.01.2016 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судове засідання 13.01.2016 прибув представник позивача, дав пояснення по справі та заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої повідомив про часткове погашення боргу на суму 85 326, 58 грн., у зв'язку з чим просив стягнути з відповідачів суму 20 686,66 грн. боргу. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Представники відповідачів в судове засідання 13.01.2016 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвала суду від 29.12.2015 отримана відповідачем 1 - 04.01.2016 та відповідачем 2 - 04.01.2016, що підтверджується відміткою на звороті ухвали та повідомленнями про вручення поштового відправлення № 79 6 та 79 4 відповідно (в матеріалах справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідачі були належним чином повідомлені, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2012 між Управлінням капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації (відповідач-2, замовник за договором) та ПП «Архітектура і будівництво» (позивач, генпідрядник за договором) був укладений договір підряду № 21 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору, генпідрядник зобов'язався відповідно до проектної документації та умов договору на свій ризик, власними і залученими силами і способами виконати роботи по об'єкту: «Реконструкція фельдшерсько-акушерського пункту в с.Зелений Гай Городоцького району Львівської області», а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

За умовами пп.3.1-3.2 договору, договірна ціна визначається відповідно до вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, на основі ПКД становить 603 392,46 грн. Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін, фінансування на 2012 рік за рахунок коштів державного бюджету (п.3.2).

Згідно пп.4.1-4.2 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення генпідрядником рахунка на оплату робіт та після підписання сторонами акта приймання виконаних робіт, або попередньої оплати, яка здійснюється на підставі постанови Кабміну від 09.10.2006 № 1404 (зі змінами). До рахунка додаються (крім авансового рахунку): акт форми КБ-2в та довідка форми КБ-3.

Сторони у п.4.8 погодили, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися проміжними платежами із урахуванням положень Загальних умов на підставі актів форми КБ-2в і довідки форми КБ-3, що приймаються в міру виконання робіт виключно по фактичному надходженні коштів з відповідного бюджету (інвестора) на рахунок замовника.

Проміжні платежі здійснюються в розмірі 95% від загальної вартості робіт за договірною ціною до прийняття об'єкту в експлуатацію.

Відповідно до п.4.10 договору, генпідрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику до 20 числа звітного місяця. Замовник зобов'язаний підписати подані генпідрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 5 днів з дня одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 15 днів з дня підписання документів замовником у разі надходження таких коштів від інвестора на рахунок замовника.

В подальшому додатковою угодою № 2/14 від 30.12.2014 до договору сторони шляхом узгодили, що виконано робіт у 2012 році - 167 149,54 грн. У зв'язку з несвоєчасним фінансуванням, роботи у 2013-2014 роках не виконувались. Вартість робіт, які підлягають виконанню у наступному бюджетному періоді буде визначатись після затвердження кошторисних призначень.

Згідно додатку до розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації № 649/0/5-15 від 23.10.2015, функції замовника об'єкту: Реконструкція ФАПу в с.Зелений Гай Городоцького району було передано новому замовника - Мильчинській сільській раді Городоцького району.

Спір у даній господарській справі виник у зв'язку з тим, що за доводами позивача, ПП «Архітектура і будівництво» було виконано підрядні роботи по договору за актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за травень 2014 року на суму 83 392,02 грн., який відповідачем безпідставно не підписаний, вимога про оплату боргу (претензія за вих. № 007 від 02.03.2015) у розмірі 83 392,02 грн. та 20 686,66 грн. залишена без задоволення.

У позовній заяві позивач стверджує, що дії відповідачів, а саме: лист відповідача-2 за № 234/2-8 від 16.04.2015) з повідомленням про прийняття Львівською обласною радою рішення № 1320 від 17.03.2015 щодо передбачення в обласному бюджеті коштів на фінансування об'єкту будівництва, а також прийняття Львівською обласною державною адміністрацією розпорядження № 250/0/5-15 від 03.06.2015 року, відповідно до додатку № 2 до якого передбачено субвенцію з обласного бюджету на погашення заборгованості за виконані роботи на ФАП в с.Зелений Гай у розмірі 90 000,00 грн. свідчать про визнання відповідачами боргу на заявлену суму, що станом на час звернення до господарського суду залишився непогашеним.

Згідно розрахунку позивача, заявлена до стягнення сума 104 078,67 грн. боргу складає: 83 392,02 грн. вартості виконаних робіт згідно акту № 2 від 28.05.2014 року, 5158,04 грн. пені за період з 19.06.2014 по 18.12.2014 прострочення виконання зобов'язання, 13 801,38 грн. інфляційних втрат, 1727,24 грн. 3% річних.

У процесі розгляду справи представник відповідача подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до змісту якої повідомив про часткову оплату боргу у розмірі 85 326,58 грн. Мельницькою міською радою у зв'язку з чим просить стягнути з відповідачів 20 868,66 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що внаслідок укладення договору підряду № 21 від 18.10.2012 року між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Укладений між сторонами договір має ознаки договору підряду, а відтак суд застосовує норми що регулюють даний вид договорів.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 7.2.2.1 договору передбачено, що за порушення грошових зобов'язань, при надходженні коштів з бюджету (від інвестора) на рахунок замовника (несвоєчасну оплату виконаних робіт) замовник сплачує пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від простроченої суми за весь час прострочення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, посилаючись на прострочення виконання відповідачами своїх зобов'язань по договору, позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути 5158,04 грн. пені за період з 19.06.2014 по 18.12.2014 прострочення виконання зобов'язання відповідно до 7.2.2.1 договору, 13 801,38 грн. інфляційних втрат, 1727,24 грн. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи встановлено, що наданий позивачем в якості доказу виконання підрядних робіт на об'єкті по договору на суму 83 392,02 грн. акт № 2 від 28.05.2014 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в замовник підрядних робіт (відповідачем 2) не підписаний.

При цьому, доказів надсилання позивачем відповідачу 2 рахунка на оплату вказаних робіт разом з актом № 2 від 28.05.2014 за травень 2014 на суму 83 392,02 грн., довідки форми КБ-3 до нього, як це передбачено умовами п.4.1 договору, суду не надано.

Докази виконання позивачем положень п.4.10 договору, зокрема визначення позивачем, як генпідрядником, обсягів та вартості робіт, надання замовнику на підписання відповідних документів, що підтверджують виконання робіт до 20 числа звітного місяця, що було б підставою для їх оплати замовником протягом 15 днів з дня підписання документів замовником, у матеріалах справи відсутні.

Твердження позивача про надсилання замовнику разом із заявою № 025 від 28.05.2014: акта № 2, підсумкової відомості витрачених ресурсів витрат підрядника та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 належними засобами доказування не підтверджені.

Посилання позивача на визнання відповідачем-2 (замовником) заборгованості перед ПАТ «Архітектура і будівництво» листом № 234/2-8 від 16.04.2015 грунтуються на невірному розумінні його змісту, а прийняття Львівською обласною радою рішення № 1320 від 17.03.2015, яким передбачено в обласному бюджеті коштів на фінансування об'єкту будівництва, а також прийняття Львівською обласною державною адміністрацією розпорядження № 250/0/5-15 від 03.06.2015 року на виділення субвенції з обласного бюджету на погашення заборгованості за виконані роботи на ФАП в с.Зелений Гай у розмірі 90 000,00 грн. не підтверджує перерахування спірних коштів інвестором на рахунок замовника по договору підряду № 21 від 18.10.2012, проте їх неотримання позивачем, що було б підставою для притягнення замовника до відповідності згідно п.7.2.2.1 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Факт оплати новим замовником підрядних робіт заявленої до стягнення суми основної заборгованості, яка зарахована позивачем як погашення боргу по акту № 2 свідчить про їх прийняття та узгодження новим замовником, проте не підтверджує прострочення виконання відповідачами своїх зобов'язань щодо їх оплати.

Таким чином, позивачем не доведено та не надано належних доказів, які б підтверджували обставини викладені в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення 20 686,66 грн. боргу, а саме: 5158,04 грн. пені, 13 801,38 грн. інфляційних втрат, 1727,24 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, покладаються судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Архітектура і будівництва" відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Л.Д. Головатюк

Дата підписання повного тексту рішення 18.01.2016