ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.01.16р. Справа № 904/9762/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВІД ПЛЮС",

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ ГРУП", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 209388,98 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: директор ОСОБА_1, наказ № 1-к від 21.10.2010 р.

Від Відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВІД ПЛЮС" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ ГРУП" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму основного боргу в розмірі 110306,00 грн., суму пені за несвоєчасну оплату товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 8739,81 грн., 3% річних як відповідальність за порушення грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України за весь час прострочення з 17.01.2014 року по 17.07.2014 року - в розмірі 5892,90 грн., суму інфляційних витрат за весь час прострочення з 17.01.2014 року по 30.10.2015р - 84450,27грн., а всього суму боргу 209388,98 грн., судовий збір в розмірі 3140,83 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки №1305 від 13.05.2011р.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- копію договору поставки № 1305 від 13.05.2011 року;

- копії додаткових угод до договору;

- копію специфікації №13 від 23.10.2013 року;

- копію рахунку №3701476 від 23.10.2013р. на суму 120306,00 грн.;

- копію платіжного доручення про оплату суму 10 000,00 грн.;

- копію видаткової накладної № РН-0000115 від 03.12.2013р.;

- копію довіреності від ТОВ «Комфорт Груп» на отримання товару;

- копії листів до ТОВ «Комфорт Груп»;

- копію відповіді ТОВ «Комфорт Груп « про визнання боргу;

- розрахунок заборгованості станом на 30.10.2015 року;

- зведена таблиця індексів інфляції;

- фінансова статистика (розмір облікової ставки НБУ);

- копію договору з адвокатом №3/10/15-1 від 15 жовтня 2015 року;

- копію свідоцтва адвоката;

- копію Акт виконаних робіт до договору з адвокатом;

- копію квитанції до прибуткового касового ордеру про оплату послуг адвоката на суму 3000,00 грн.;

- копію виписки позивача, відповідача;

- копію статуту позивача;

- копію протоколу, наказу про призначення директора.

На виконання вимог ухвали суду від 26.11.15р. Позивач подав довідку про суму боргу Відповідача (а.с. 64).

Відповідач представника в судові засідання, призначені на 26.11.2015р., 10.12.2015р., 22.12.2015р. та 11.01.2016р., не направив, клопотання про відкладення слухання справи до справи не подавав. В матеріалах справи наявні поштові конверти з ухвалами суду про виклик у судове засідання, які були направлені на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу Відповідача (50036, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Бикова, буд. 12, офіс 51) та яких повернуто до суду у зв'язку закінченням терміну зберігання (а.с. 68-70). Сповіщення Відповідача про слухання справи також підтверджується реєстрами №272 від 27.11.15р., №114 від 11.12.15р., №245 від 24.12.15р. поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 62, 72, 76).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п/п. 3.9.1 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

У зв'язку з тим, що судом вжито достатніх заходів для сповіщення Відповідача про слухання справи, наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.

В судовому засіданні 11.01.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини частину судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача та дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРИВІД ПЛЮС" (далі-Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ ГРУП" (далі-Покупець) 13.05.2011р. був укладений договір поставки №1305 (далі-Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язався прийняти зазначений товар та оплатити його на умовах, передбачених даним Договором (п. 1.1 Договору).

Найменування товару, асортимент (номенклатура), кількість та якісні характеристики зазначаються в специфікаціях до Договору, які з моменту підписання сторонами складають невід'ємну частину Договору (п. 2.1 Договору).

Поставка товару здійснюється в строк та на умовах поставки, обумовлених сторонами в ОСОБА_2 на кожну партію товару. Датою поставки є дата отримання товару Покупцем, зазначена в ОСОБА_2 (п.п. 3.1, 3.2 Договору).

Оплата товару Покупцем здійснюється на підставі рахунків або рахунків-фактур, виставлених Постачальником (п. 5.1 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2011 року. В разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення чи зміну умов даного договору, протягом одного місяця до одного місяця після закінчення строку його дії, Договір вважається пролонгованим на той же строк та на тих же умовах (п. 11.3 Договору).

Так, 23.10.2013р. між сторонами була укладена ОСОБА_2 №13 до Договору поставки №1305 від 13.05.2011р. (а.с. 17), відповідно до умов якої Постачальник зобов'язався постачити Покупцю Редуктор ВК90-12U-C/IEC225 (код НОМЕР_1) та Електродвигун МЕВК225-М (код НОМЕР_2) на загальну вартість 120306,00 грн. з ПДВ.

ОСОБА_2 між сторонами були погоджені наступні умови оплати товару:

- 8% попередня оплата ціни товару;

- 92% ціни товару протягом 45 днів після поставки товару Покупцю.

Отже, Постачальник 03.12.2013 року здійснив поставку Товару - Редуктор ВК90-12U-C/IEC225 (код НОМЕР_1) та Електродвигун МЕВК225-М (код НОМЕР_2) на загальну вартість 120306,00 грн. з ПДВ, що підтверджується копією видаткової накладної №РН-0000115 від 03.12.2015р. (а.с. 20) та довіреністю №230 від 29.11.2013р. на отримання ТМЦ (а.с. 21). Накладна має підписи з боку Позивача та Відповідача.

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті отриманого Товару здійснив частково в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1571 від 23.10.2013р. (а.с. 19).

На момент вернення Позивача до суду заборгованість Відповідача складала 110306,00 грн. основного бргу.

Пунктом 9.2 Договору встановлено, що при порушенні строків оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,5% від вартості товару за кожний день прострочки.

Згідно з розрахунком Позивача (а.с. 26) сума пені складає 8739,81 грн., яка нарахована за період з 17.01.14р. по 17.07.14р. При перевірці розрахунків Позивача судом встановлено, що нарахована Позивачем сума пені не перевищує дозволений чинним законодавством розмір пені за обставинами справи.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 5892,90 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 17.01.2014р. по 30.10.2015р. та 84450,27 грн. інфляційного збільшення суми боргу за період з січня 2014р. по вересень 2015р. При перевірці розрахунків Позивача судом встановлено, що нарахована Позивачем сума 3% річних не перевищує розмір 3% річних, які можуть бути визначені за обставинами справи.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача лист-вимогу про погашення заборгованості вих.№327/369 від 29.01.15р. (а.с. 22-23), у відповідь на яку (а.с. 24) Відповідач фактично погоджується з наявністю боргу та просить Позивача надати йому ще якийсь час для можливості його погашення.

Під час розгляду справи Відповідач доказів повного погашення заборгованості до справи не подав.

Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов частково з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 і 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт поставки Товару та його неоплату в обумовлені договором строки Відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги Позивача на суму 110306,00 грн. основного боргу, 5892,90 грн. 3% річних та 8739,81 грн. пені.

Що стосується нарахування Позивачем інфляційного збільшення суми боргу, перевіривши розрахунок Позивача, суд вбачає підстави для задоволення цих позовних вимог частково на суму 84059,29 грн. за період прострочки: лютий 2014року - вересень 2015року. Так, Позивач необґрунтовано нарахував інфляційні втрати на заборгованість Відповідача за неповний січень місяць 2014р. Зокрема, відповідно до п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. На такі ж обставини звертає увагу Верховний Суд України в листі від 03.04.1997року №62-97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ".

Із змісту листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" випливає, що розраховані Міністерством статистики України індекси інфляції застосовуються помісячно, при цьому, якщо в індексованому періоді набирається не менше п'ятнадцяти днів.

Отже, Позивач нарахував інфляційні втрати на заборгованість за січень 2014 р., яка існувала менше п'ятнадцяти днів.

Щодо витрат Позивача на адвокатські послуги суд зазначає наступне.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати за послуги адвоката за Договором про надання послуг адвоката №3/10/15-1 від 15.10.2015р. у розмірі 3000,00 грн., які сплачені за квитанцією до прибуткового касового ордеру №3 від 30.10.2015 року (а.с.34). Статус адвоката підтверджений копією Свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю №1775 (а.с.33).

Згідно з п. 12 роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України, наданих в листі від 04.03.98р. №02-5/78 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", вирішуючи питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин, суд, з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема, ціни позову, може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи (У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (абзац третій пункту 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.12.2007р. №01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права").

Враховуючи викладене, суд задовольняє вимоги щодо відшкодування вартості правових послуг, отриманих Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРИВІД ПЛЮС" по даній справі, у розмірі 1500,00 грн., оскільки гонорар адвоката пов'язаний лише з підготовкою позову. До того ж Позивач самостійно представляв свої інтереси в суді.

За результатами вирішення спору судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ ГРУП" (50036, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Бикова, буд.12, офіс 51, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВІД ПЛЮС" (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Б.Хмельницького, 14А, ) суму основного боргу в розмірі 110306,00 грн., суму пені за несвоєчасну оплату товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 8739,81 грн., 3% річних як відповідальність за порушення грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України за весь час прострочення з 17.01.2014 року по 17.07.2014 року - в розмірі 5892,90 грн., суму інфляційних витрат за весь час прострочення - 84059,29 грн., а всього суму боргу 208998,00 грн., судовий збір в розмірі 3134,97 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 1500,00 грн.

В частині позовних вимог про стягнення 390,98 грн. інфляційного збільшення суми боргу - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено-14.01.16р.