ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 січня 2016 р. Справа № 903/1233/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Рівне

до відповідача: Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, м .Луцьк

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

-Озерська сільська рада, с. Озеро Ківерцівського р-ну Волинської обл.

-Сокиричівська сільська рада, с. Сокиричі Ківерцівського р-ну Волинської обл.

-Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 81 523,84грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Захарунь І.О.-дов. від 07.12.2015р. №2560/15/2-15

від третьої особи-Озерської сільської ради: Беденюк Ю.П.- голова сільської ради

від третьої особи- Сокиричівської сільської ради: Мацюк Є.М.-голова сільської ради

від третьої особи- Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області: Ольхова А.В.-дов. від 04.01.2016р. №12-04/4-20

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст.ст. 22, 27 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 20.01.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про стягнення 81 523,84грн., в т.ч. 42 776,52грн.- заборгованості за виконані позивачем роботи згідно договорів на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №10/13/24 від 11.10.2013р. та на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Сокиричівської сільської ради №10/13/31 від 13.09.2013р., 3 833,45грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт за період з 05.11.2013р. по 05.06.2014р. згідно п.п. 32 договорів, 2 636,91грн.-3% річних за період з 05.11.2013р. по 24.11.2015р. та 32 273,67грн.-суми індексу інфляції за період з листопада 2013р. по жовтень 2015р. (включно) згідно ст. 625 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті виконаних позивачем робіт, у встановлені договорами №10/13/24 від 11.10.2013р. та №10/13/31 від 13.09.2013р. строки.

Ухвалою суду від 27.11.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 16.12.2015р. на 14:30год. На підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Озерську сільську раду, Сокиричівську сільську раду та Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області.

09.12.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву №2582/15/2-15 від 09.12.2015р. (вх.№01-54/12252/15), в якому він просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки, на його думку, строк виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт не настав через відсутність надходження відповідних бюджетних коштів на його рахунок.

Повідомив, що відповідачем протягом 2014 року та протягом поточного року вживались та вживаються всі можливі заходи для погашення заборгованості по програмній класифікації видатків державного бюджету 7731810 "Здійснення заходів щодо запобігання підтоплення населених пунктів та сільськогосподарських угідь Волинської області".

Проти нарахування позивачем пені, 3% річних та суми індексу інфляції заперечив, зазначивши, що порядок розрахунків,та умови договорів відповідачем не порушені.

Долучив до матеріалів справи копії клопотань вих.№6468/23/2-14 від 02.12.2014р., №919/23/2-15 від 17.02.2015р., №1836/23/2-15 від 27.03.2015р., №2249/17/2-14 від 28.10.2014р., №7259/26/2-14 від 31.12.2014р., №4564/32/2-15 від 13.07.2015р., №5972/26/2-15 від 14.09.2015р. та звітів по програмній класифікації видатків державного бюджету по класифікації 7731810 за 2013-2015р.р.

10.12.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшли до суду пояснення б/н (вх.№01-54/12319/15), в яких він просив стягнути з відповідача 3 833,45грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт за період з 05.11.2013р. по 05.06.2014р. згідно п.п. 32 договорів та 32 273,67грн.-суми індексу інфляції за період з листопада 2013р. по жовтень 2015р. (включно) згідно ст. 625 ЦК України.

11.12.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-Озерської сільської ради-надійшла до суду заява №167/01.15 від 08.12.2015р. (вх.№01-54/12335/15), в якій вона просила розглядати справу без участі її представника.

11.12.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-Сокиричівської сільської ради-надійшла до суду заява №264/1.15 від 05.12.2015р. (вх.№01-54/12336/15), в якій вона просила розглядати справу без участі її представника.

Представник позивача в судовому засіданні 16.12.2015р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.12.2015р. позов заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області -в судовому засіданні 16.12.2015р. надав суду пояснення б/н від 16.12.2015р. (вх.№01-54/12504/15 від 16.12.2015р.), в яких вказав, що відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України та Положення про Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21.11.2011р. №108, Головне управління Казначейства є юридичною особою, яка здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів.

Відповідно до Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002р. №122 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002р. за №594/6882, Державне казначейство України управляє коштами, що обліковуються на рахунках, відкритих у Головних управліннях Державного казначейства України, і проводяться через систему електронних платежів, шляхом встановлення ліміту технічного рахунку, ліміту початкових оборотів у системі електронних платежів та підкріплень субрахунків єдиного казначейського рахунку з урахуванням дотримання необхідного рівня платоспроможності, який визначається Державним казначейством України.

Повідомив, що наповнення єдиного казначейського рахунка здійснюється органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, які повинні забезпечувати своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів відповідно до законодавства.

Таким чином, виплата коштів можлива лише за наявності підкріплення на єдиному казначейському рахунку на платіжні документи щодо перерахування коштів у межах відповідних бюджетних призначень та надання бюджетних асигнувань.

Питання наповнення єдиного казначейського рахунка, за рахунок якого проводяться усі видатки розпорядників, одержувачів бюджетних коштів, інших клієнтів, не залежить від органів Казначейства України.

Зобов'язання розпорядників та одержувачів коштів реєструються органами Казначейства за процедурами, регламентованими Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012р. №309.

Органи Державної казначейської служби України здійснюють платежі на підставі платіжних доручень розпорядників та одержувачів бюджетних коштів за наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та фінансового зобов'язання у межах залишків коштів на рахунках розпорядників та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету.

Зауважив, що станом на 01.01.2014р. відповідно до договору №10/13/24 від 11.10.2013р., укладеного між позивачем, відповідачем та Озерською сільською радою, відповідач мав зареєстровані та неоплачені фінансові зобов'язання на суму 18 857, 73 грн, відповідно до договору від №10/13/31 від 13.09.2013р., укладеного між позивачем, відповідачем та Сокиричівською сільською радою, відповідач мав зареєстровані та неоплачені фінансові зобов'язання на суму 23 918,79 грн. У Головному управлінні Казначейства на рахунку Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації станом на 31.12.2013 та протягом IV кварталу 2013 року були відкриті асигнування на оплату.

При проведенні видатків розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів протягом IV кварталу 2013 року органи Казначейства в стислі терміни забезпечували виконання насамперед захищених статей видатків бюджету, перелік яких визначений ч. 2 ст. 55 БК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Озерська сільська рада-в судове засідання 16.12.2015р. не з'явилась, вимог суду не виконала, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №1072 від 07.12.2015р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Сокричівська сільська рада-в судове засідання 16.12.2015р. не з'явилась, вимог суду не виконала, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №115 від 07.12.2015р.

Ухвалою суду від 16.12.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК Україниз метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-додаткові письмові пояснення з врахуванням заперечень відповідача, уточнити позовні вимоги, в т.ч. по 3% річних та з врахуванням того, що в прохальній частині позову допущені помилки, обгрунтувати нарахування пені за вказаний період; відповідача-додаткові пояснення по суті позовних вимог; третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Озерську сільську раду-додаткові пояснення по суті позовних вимог; третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Сокиричівську сільську раду-додаткові пояснення по суті позовних вимог.

Позивач в судове засідання 20.01.2016р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду спору повідомлявся належним чином (примірник ухвали направлявся на адресу ФОП ОСОБА_1, зазначену у витязі з ЄДР: АДРЕСА_1 рекомендованою кореспонденцією та до суду без вручення адресату повернутий не був), що стверджується витягом зі списку рекомендованої кореспонденції господарського суду Волинської області від 21.12.2015р.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.01.2016р. позов заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Озерської сільської ради- в судовому засіданні 20.01.2016р. та в письмових поясненнях б/н від 20.01.2016р. (вх.№01-54/485/16 від 20.01.2016р.) вказав, що дійсно згідно договору на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (капітальний ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі) №10/13/24 були проведені роботи, зауважень щодо якості робіт не було. Розпорядником коштів являвся Департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Сокиричівської сільської ради- в судовому засіданні 20.01.2016р. та в письмових поясненнях б/н від 20.01.2016р. (вх.№01-54/484/16 від 20.01.2016р.) вказав, що дійсно в 2013 році були проведені заходи щодо запобігання підтоплення в с. Муравище Сокиричівської сільської ради. Заходи були проведені в повному обсязі підприємцем ОСОБА_1 Договір підряду №10/13/31 від 13.09.2013р. був погоджений усіма сторонами. Роботи по даному договору були виконані добросовісно, якісно і вчасно. Кошти за виконані роботи по вищевказаному договору повинен був перерахувати Департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації.

Визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, заслухавши пояснення представників відповідача та третіх осіб та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2013р. між Департаментом агропромислового розвитку Волинської обласної держаної адміністрації (замовник-розпорядник коштів), Сокиричівською сільською радою (замовник-власник меліоративної мережі) та Підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Сокиричівської сільської ради (капітальний ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі) №10/13/31. (а.с.18-22).

Відповідно до п. 1, 5 даного договору сторони передбачили, що замовники доручають, а виконавець забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Сокиричівської сільської ради (капітальний ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі) власника меліоративної мережі (Сокиричівської сільської ради). Склад та обсяги робіт, що доручаються виконавцю визначені проектно-кошторисною документацією. Вартість виконаних робіт з капітального ремонту складає 23 918,79 грн. згідно протоколу погодження договірної ціни, підписаного та скріпленого печатками сторін, що є невід'ємною частиною договору.

Залучення до виконання робіт робочої сили повністю забезпечує виконавець (пункт 14 договорів).

В розділі "Фінансування робіт з капітального будівництва" передбачено, що фінансування робіт здійснюється відповідно до ст. 2, 91 Бюджетного кодексу України, ст. 2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.07.2013 р. № 427 "Про перерозподіл видатків та передачу бюджетних призначень, передбачених у 2013 р. Міністерству фінансів". Замовник - розпорядник коштів здійснює фінансування даних заходів за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно п.30 договору приймання-передача виконаних робіт здійснюється протягом 7 днів з дати підписання акту приймання-передачі робіт.

В п.26 розділу "Проведення розрахунків за виконані роботи" вказано, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися із урахуванням положень Загальних умов на підставі типових форм №КБ-2в, №КБ-3 проміжними платежами в міру виконання робіт за місяць.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх печатки.

11 жовтня 2013р. між Департаментом агропромислового розвитку Волинської обласної держаної адміністрації (замовник-розпорядник коштів), Озерською сільською радою Ківерцівського району Волинської області (замовник-власник меліоративної мережі) та Підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (капітальний ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі) №10/13/24. (а.с.28-32).

Відповідно до п. 1, 5 даного договору сторони передбачили, що замовники доручають, а виконавець забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору на здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь на території Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (капітальний ремонт внутрішньогосподарської меліоративної мережі) власника меліоративної мережі (Озерської сільської ради Ківерцівського району Волинської області). Склад та обсяги робіт, що доручаються виконавцю визначені проектно-кошторисною документацією. Вартість виконаних робіт з капітального ремонту складає 18 857,73 грн. згідно протоколу погодження договірної ціни, підписаного та скріпленого печатками сторін, що є невід'ємною частиною договору.

Залучення до виконання робіт робочої сили повністю забезпечує виконавець (пункт 14 договорів).

В розділі "Фінансування робіт з капітального будівництва" передбачено, що фінансування робіт здійснюється відповідно до ст. 2, 91 Бюджетного кодексу України, ст. 2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.07.2013 р. № 427 "Про перерозподіл видатків та передачу бюджетних призначень, передбачених у 2013 р. Міністерству фінансів". Замовник - розпорядник коштів здійснює фінансування даних заходів за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно п.30 договору приймання-передача виконаних робіт здійснюється протягом 7 днів з дати підписання акту приймання-передачі робіт.

В п.26 розділу "Проведення розрахунків за виконані роботи" вказано, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися із урахуванням положень Загальних умов на підставі типових форм №КБ-2в, №КБ-3 проміжними платежами в міру виконання робіт за місяць.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх печатки.

Факт виконання позивачем робіт по договору №10/13/31 від 13.09.2013 року на суму 23 918,79 грн. підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт, типова форма КБ-3 та актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 04.11.2013 року, типова форма КБ-2в (а.с.24-27); факт виконання робіт по договору №10/13/24 від 11.10.2013 року на суму 18 857,73 грн. підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року, типова форма КБ-3 та актом №1а від 04.11.2013 року, типова форма КБ-2в. (а.с.34-37)

Зазначені довідки та акти підписано всіма сторонами договорів та скріплено їх печатками.

В п.26 розділу "Проведення розрахунків за виконані роботи" вказано, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися із урахуванням положень Загальних умов на підставі типових форм №КБ-2в, №КБ-3 проміжними платежами в міру виконання робіт за місяць.

Тобто, за умовами договорів сторони чітко визначили порядок розрахунків.

Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати робіт по договорах підряду №10/13/31 та №10/13/24 не виконав.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами були укладені договора, що за своєю правовою природою є договорами підряду.

Договора підряду №10/13/31 та №10/13/24 предметом судових розглядів не виступали, недійсними судом не визнавалися, сторонами розірваними не були (доказів суду не надано).

Згідно із частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України, статті 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 837 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина 4 статті 882 даного Кодексу передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК України.

Згідно статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (статті 599 ЦК України).

Згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має викопуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відсутність бюджетних коштів не є достатньою підставою для звільнення від виконання зобов'язання з огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України", яка підлягає обов'язковому врахуванню в силу ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446, постанові Вищого господарського суду України від 24.11.2014 р. № 903/344/14.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду" № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р., в якому передбачено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (постанова Вищого господарського суду України від 23.08.2012 № 15/5027/715/2011 р.).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем договору, в останнього виникла заборгованість в сумі 42 776,52грн. Дана сума підставна та підлягає до стягнення із відповідача в повному обсязі.

У зв'язку із невиконанням умов договору позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 2 639,91грн. за період з 05.11.2013р. по 24.11.2015р. та 32 273,67 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язання за період з листопада 2013р. по жовтень 2015 р. (включно).

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначив, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", і ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення суми трьох процентів річних та суми індексу інфляції, перевіривши методику їх нарахування, господарський суд вважає, що останні підлягають до задоволення частково, оскільки при нарахуванні 3 % річних допущено арифметичні помилки, а тому підставними є стягнення з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3% річні в розмірі 2 636,91грн. за період прострочки платежів з 05.11.2013р. по 24.11.2015р. і 32 273,67 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язання за період з листопада 2013р. по жовтень 2015 р. (включно).

Відповідно у стягненні з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3,00грн.-3% річних слід відмовити.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 3 833,45грн. за період з 05.11.2013р. по 05.06.2014р., то дана задоволенню не підлягає з врахуванням наступного.

При заявлені зазначеної вимоги позивач посилається на пункт 32 договорів, Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання",, ч.6 ст.231 ГК України та нараховує пеню на суму заборгованості 42 776,52 грн. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Водночас пунктом 32 договорів, сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання умов договору винна сторона сплачує штрафні санкції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується штрафні санкції з суми невиконаних або неналежно виконаних договірних зобов'язань.

Суд вважає, що входячи з редакції даного пункту договору сторони не встановили нарахування пені, яка заявлена до стягнення.

За визначеним ч.3 ст.549 ЦК України пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання", на який посилається позивач, лише обмежує нарахування пені подвійною обліковою ставкою НБУ від суми простроченого платежу.

Тому оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 77 687,10 грн., з яких 42 776,52 грн. заборгованість, 32 273,67 грн. інфляційні втрати, 2 636,91 грн. - 3% річних, в стягненні пені в сумі 3 833,45 грн. та 3% річних в сумі 3,00грн. слід відмовити.

Оскільки спір до розгляду справи в суді доведено з вини відповідача, судові витрати по справі на підставі ст.49 ГПК України, слід покласти на нього пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 173, 174, 175, 181, 193 ГК України, ст.ст. 11, 202, 205, 526, 530, 625, 837, 838, 853, 882 ЦК України, ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (43000, Волинська обл., м.Луцьк, пр.Перемоги, буд.14, код 00730282) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) 77 687,10грн., в т.ч. 42 776,52грн.-заборгованості, 2 636,91 грн. - 3% річних, 32 273,67грн.-інфляційних втрат та 1 165,31 грн. судового збору.

3.В стягненні пені в сумі 3 833,45 грн. та 3,00грн.-3% річних відмовити.

Повний текст рішення складено

21.01.2016р.

Суддя С. В. Бондарєв