РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016Справа №910/29612/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради

про виселення з орендованого майна, демонтаж та стягнення 34 021,76 грн.

Представники сторін:

від позивача: Акімова А.В. - представник за довіреністю № 167 від 25.12.15 року;

від відповідача: Нікітчина А.О. - представник за довіреністю № б/н від 7.12.15 року;

від третьої особи: Захарченко К.П. - представник за довіреністю № 062/02/07-25 від 04.01.16 року.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Київський метрополітен" до товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про виселення з орендованого майна, демонтаж та стягнення 34 021,76 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (яке перейменоване на Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради), товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" та комунальним підприємством "Київський метрополітен", як отримувачем коштів) було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 482 від 07.07.2012 року.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі протоколу постійно діючої комісії Київради з питань власності від 12.06.2012 року за № 121 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП ПІ «Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі- об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 2.1 об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП ПІ «Укрметротунельпроект», огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 13.8 кв.м яка визначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

П. 3.6. договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця на рахунок орендаря.

Згідно п. 9.1 договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 01.07.2012 року по 29.06.2015 року.

Керуючись п. 9.7. договору листом від 30.06.2015 року № 508-НДД повідомлено відповідача про закінчення терміну дії договору та відмову від його продовження з вимогою протягом 30 календарних днів звільнити об'єкт оренди та передати його КП «Київський метрополітен».

Проте, відповідачем не звільнено об'єкт оренди. Також за період з 20.07.2015 року по 20.10.2015 року у відповідача виникла заборгованість по орендній платі в загальному розмірі 31 852,82 грн.

Керуючись п. 6.2. договору позивач нарахував відповідачеві пеню у сумі 2 049,02 грн., а також, керуючись ст. 625 ЦК України, нарахував 3 % річних у сумі 119,92 грн.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду про виселення відповідача з займаного приміщення, зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції, що належать відповідачеві; стягнення заборгованості у сумі 31 852,82 грн., пеню у сумі 2 049,02 грн. та 3 % річних у сумі 119,92 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.11.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.12.2015 року.

08.12.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечував.

У судове засідання 08.12.2015 року з'явились представники сторін.

У судовому засіданні 08.12.2015 року судом оголошена перерва до 12.01.2016 року.

У судове засідання 12.01.2016 року з'явились представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача подав додаткові заперечення проти позовних вимог, заперечував проти позову в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (яке перейменоване на Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради відповідно до п. 2.13 рішення Київської міської ради від 15.03.2012 року № 198/7532), товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" та комунальним підприємством "Київський метрополітен", як отримувачем коштів було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 482 від 07.07.2012 року.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі протоколу постійно діючої комісії Київради з питань власності від 12.06.2012 року за № 121 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП ПІ «Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі- об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до п. 2.1 об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП ПІ «Укрметротунельпроект», огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 13.8 кв.м, яка визначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

У відповідності з п.3.5 договору, орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акта приймання-передачі, останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта прийому-передачі при повернення об'єкту оренди орендодавцеві. .

Відповідно до акту приймання-передачі майна в оренду від 07.07.2012 року орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування згідно з договором оренди № 482 від 07.07.2012 року частину приміщення переходу, що перебуває на балансі Позивача, загальною площею 13.8 кв.м., розташованого за адресою: станція метро «Палац Україна».

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно п. 9.1 договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 01.07.2012 року по 29.06.2015 року.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п 3.1 договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує підприємству орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 року №34/6250 та на дату підписання договору становить без ПДВ 275,31 грн. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає 3799,28 грн.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому в поточному місяці. (п.3.2 договору).

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

П. 3.6. договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця на рахунок орендаря.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Проте за період з 20.07.2015 року по 20.10.2015 року у відповідача виникла заборгованість по орендній платі в загальному розмірі 31 852,82 грн. з яких: 100,68 грн. сума недоплати за попередній період, 7 969,98 грн. орендна плата за червень 2015 року, 8 001,86 грн. - орендна плата за липень 2015 року, 7 921,84 грн. орендна плата за серпень 2015 року та 7 858,46 грн. - орендна плата за вересень 2015 року.

Проте, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що арифметично вірним розміром заборгованості за договором має бути 31 852,70 грн., оскільки 100,68 грн. заборгованість за попередній період, 7 969,94 грн. орендна плата за червень 2015 року, 8 001,83 грн. - орендна плата за липень 2015 року, 7 921,81 грн. орендна плата за серпень 2015 року та 7 858,44 грн. - орендна плата за вересень 2015 року.

За перерахунком суду, розмір орендної плати за червень 2015 року становить 7 969,95 грн., за липень 2015 року - 8 001,83 грн., за серпень 2015 року - 7921,81 грн. та за вересень 2015 року - 7 858,44 грн.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості станом на 20.10.2015 року за період з 20.07.2015 року по 20.10.2015 року включно за договором у відповідача перед позивачем не спростовано, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за перерахунком суду в розмірі 31 852,71 грн. підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 0,11 грн. не підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 049,02 грн. за період прострочення вказаний в розрахунку.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 6.2 договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів, орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України.

У випадку примусового стягнення несвоєчасно сплаченої орендної плати, в порядку встановленому чинним законодавством України з орендаря також стягуються у повному обсязі витрати, пов'язані з таким стягненням.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
7969.9521.07.2015 - 27.08.20153830.0000 %0.164 %497.85
7969.9528.08.2015 - 24.09.20152827.0000 %0.148 %330.15
7969.9525.09.2015 - 20.10.20152622.0000 %0.121 %249.80
8001.8321.08.2015 - 27.08.2015730.0000 %0.164 %92.08
8001.8328.08.2015 - 24.09.20152827.0000 %0.148 %331.47
8001.8325.09.2015 - 20.10.20152622.0000 %0.121 %250.80
7921.8121.09.2015 - 24.09.2015427.0000 %0.148 %46.88
7921.8125.09.2015 - 20.10.20152622.0000 %0.121 %248.29
За перерахунком суду загальний розмір пені становить 2 047,32 грн., а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 2 047,32 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 1,70 грн. не підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 119,92 грн. за період прострочення вказаний в розрахунку.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох відсотків річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
7969.9521.07.2015 - 20.10.2015923 %60.27
8001.8321.08.2015 - 20.10.2015613 %40.12
7921.8121.09.2015 - 20.10.2015303 %19.53
За перерахунком суду загальний розмірі 3% річних становить 119,92 грн., а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 119,92 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивач просить виселити відповідача з нерухомого майна (частини переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) відповідача згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, загальною площею 13.8 кв.м.

Відповідно до ч. 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Керуючись п. 9.7. договору листом від 30.06.2015 року № 508-НДД повідомлено відповідача про закінчення терміну дії договору та відмову від його продовження з вимогою протягом 30 календарних днів звільнити об'єкт оренди та передати його КП «Київський метрополітен». Вказане підтверджується описом вкладення у цінний лист та чеком КМА УДППЗ «Укрпошта» від 30.06.2015 року.

Також листом від 17.07.2015 року за № 062/07/15-8009 « Про припинення договору оренди» відповідача повідомлено про попереднє повідомлення про припинення, звільнення приміщення і передачі його позивачеві (лист від 18.05.2015 року № 062/07/15-5487 про невідповідність приміщення правилам пожежної безпеки в метрополітенах, припинення та передачу майна КП «Київський метрополітен»). Відповідачем вказаний лист отримано 18.08.2015 року (при цьому в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення серед іншого сказано і реквізити даного листа). Щодо заперечень відповідача на надіслання лита на іншу адресу, суд зазначає, що лист надісланий на адресу, зазначену відповідачем в договорі, між тим договором не передбачено обов'язкове надсилання повідомлень на юридичну адресу відповідача.

Проте, відповідачем станом на дату подачі позову не звільнено об'єкт оренди.

Згідно з п. 4.15 договору, орендар в тому числі після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 днів передати майно по акту приймання передачі підприємству.

П. 7.6. договору передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Отже, з припиненням договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 482 від 07.07.2012 року відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки належних доказів щодо підтвердження права користування орендованим приміщенням відповідачем не надано, то вимога позивача про виселення відповідача з нерухомого майна (частини переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) відповідача згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, загальною площею 13.8 кв.м. є обґрунтованою.

Також позивач просить зобов'язати відповідача у строк не пізніше30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски), що належать відповідачеві, та знаходяться за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, загальною площею 13.8 кв.м. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8.5.6. договору передбачено, що у разі припинення дії цього договору орендар звільняє орендовану частину приміщення станції метро «Палац Україна» в термін, визначений п. 4.15. цього договору від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених у цьому пункті договору умов, підприємство, самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями - кіосками.

Отже, з припиненням договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 482 від 07.07.2012 року договором прямо передбачено зобов'язання відповідача звільнити орендовану частину приміщення від своїх тимчасових огороджувальних конструкцій, то вимога позивача у строк не пізніше 30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать відповідачеві, та знаходяться за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, загальною площею 13.8 кв.м. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А, кімната 17; ідентифікаційний номер 24738354) на користь комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, будинок 35, ідентифікаційний код 03328913) заборгованість за оренду приміщення в розмірі 31 852 (тридцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят дві) грн. 71 коп., пеню в розмірі 2 047 (дві тисячі сорок сім) грн. 32 коп., три проценти річних в розмірі 119 (сто дев'ятнадцять) грн. 92 коп. та судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 653 (три тисячі шістсот п'ятдесят три) грн. 88 коп.

3. Виселити товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А, кімната 17; ідентифікаційний номер 24738354) з нерухомого майна (частини переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, загальною площею 13.8 кв.м.

4. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А, кімната 17; ідентифікаційний номер 24738354) у строк не пізніше 30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать товариству з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ", та знаходяться за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, загальною площею 13.8 кв.м.

5. В іншій частині позові відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 21.01.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий