ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2016 р. Справа№ 914/2597/15

За заявою Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м.Львів про надання відстрочки виконання рішення суду у справі №914/2597/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТКФ «Схід-постач», м.Луганськ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м.Львів

про стягнення 62745,32грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від заявника (боржника): ОСОБА_1 представник за довіреністю

від стягувача: ОСОБА_2 представник за довіреністю

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява (вх.№6011/15 від 18.12.2015р.) Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м.Львів про надання відстрочки виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. у справі №914/2597/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТКФ «Схід-постач», м.Луганськ до Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м.Львів про стягнення 62745,32грн.

Ухвалою суду від 21.12.2015р. вирішення питання про прийняття вказаної заяви відкладено до повернення справи №914/2597/15 з Львівського апеляційного господарського суду.

24.12.2015р. Львівським апеляційним господарським судом повернуто матеріали справи №914/2597/15 господарському суду Львівської області (вх.№2065 від 24.12.2015р.).

Ухвалою суду від 29.12.2015р. заяву прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.01.2016р.

Представник заявника в судове засідання 12.01.2016р. зявився, вимоги заяви підтримав з підстав, вказаних у ній, а також в поданих ним поясненнях до заяви (вх.№891/16 від 12.01.2016р.). Зазначив, зокрема, що важкий фінансовий стан підприємства ускладнює негайне виконання рішення суду та може призвести до повної зупинки його діяльності, а відтак, просив подану ним заяву задоволити та відстрочити виконання судового рішення до 31.10.2016р.

Представник стягувача в судовому засіданні 12.01.2016р. зявився, подав заперечення та письмові пояснення на заяву (вх.№813/15 від 12.01.2016р.). на основі зазначених у них підстав, просив у задоволенні заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду відмовити, звернувши, зокрема, увагу на неналежність доказів та важкий фінансовий стан товариства стягувача.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. у справі №914/2597/15 cтягнуто з Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТКФ «Схід-Постач» 34059,20грн. основного боргу, 2606,23грн. 3% річних, 20026,81грн. індексу інфляції та 1827,00грн. судового збору. На його виконання 15.09.2015р. видано відповідний наказ.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. зазначене рішення суду залишено без змін. Зважаючи на це новий наказ на примусове виконання рішення не видавався.

Відповідачем подано заяву (вх.№6011/15 від 18.12.2015 р.) про відстрочку виконання рішення суду, а саме постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. у справі №914/2597/15, до 31 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.7.1.1 Постанови №9 від 17.10.2012р. розяснено, що відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

У п.7.2 вказаної Постанови зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України.

Відтак, відстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У поданій на розгляд суду заяві ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» просить відстрочити виконання рішення суду зважаючи на важкий фінансовий стан підприємства. На підтвердження такої обставини заявником надано звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2015р., в якому відображено зменшення доходу підприємства та втрату фінансових ресурсів (збиток). Зокрема, згідно даних графи «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)», чистий дохід підприємства за звітний період склав 66700 тис. грн., тоді як за аналогічний період попереднього року 114024 тис. грн.; інші операційні доходи склали 1135 тис. грн., тоді як за аналогічний період попереднього року 1567 тис. грн.; згідно даних графи «Чистий фінансовий результат», збиток підприємства за звітний період склав 8371 тис. грн., тоді як за аналогічний період попереднього року прибуток підприємства складав 1809 тис. грн. Вказаний звіт підписано керівником та головним бухгалтером підприємства та подано в органи статистики 27.07.2015р., про що свідчить відбиток штемпеля Головного управління статистики у Львівській області, на першому аркуші звіту.

Також заявником подано довідку про стан дебіторської заборгованості №51-Ф, згідно якої станом на 11.12.2015р. дебіторська заборгованість Львівської, Придніпровської, Південно-Західної та Південної залізниць перед підприємством склала 16294,1 тис. грн.; довідку про кредиторську заборгованість, згідно яких кредиторська заборгованість підприємства станом на 01.12.2015р. склала 72766637,98 грн.; довідку №235 від 31.12.2015р. про те, що станом на 31.12.2015р. кількість працівників ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» становить 1389 чоловік. Про важке фінансове становище відповідача відображено також, в наданій суду інформації «Про фінансовий стан товариства» від 07.12.2015 р. та від 11.01.2016р., в яких, зокрема, зазначено, що постійне невиконання договірних зобовязань Укрзалізниці та залізниць України, як головних замовників послуг і продукції, в частині оплати виконаних ремонтів призвело до скорочення робочих днів, та у звязку з недостатністю обігових коштів під загрозою опинилась виплата заробітної плати за грудень в сумі 3,00 млн. грн. та поповнення рахунку на суму 7,0 млн.грн. електронного адміністрування ПДВ.

Також заявником надано суду договір про розрахункове обслуговування в межах зарплатного проекту №3П-839 від 22.12.2014 р., укладений з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та виписку по рахунку у філії АТ «Укрексімбанк», м.Львів, згідно якої залишок коштів ПрАТ «ЛЛРЗ» станом на 11.01.2016р. складає 51413,98грн.; договір №1 про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб від 10.12.2014 р., укладений з ПАТ «Кредобанк», та поточну інформацію по рахунку, згідно якої залишок коштів ПрАТ «ЛЛРЗ» станом на 11.01.2016р. рівний нулю.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зазначені обставини фактично існують та дійсно ускладнюють виконання рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. у справі №914/2597/15.

Водночас, суд зважає також і на майнові інтереси стягувача та бере до уваги його важке фінансове становище, зумовлене обєктивними обставинами, в тому числі проведенням антитерористичної операції на сході України.

Відтак, розглянувши подану заяву, враховуючи фінансовий стан стягувача та боржника, ступінь вини останнього у виникненні заборгованості, а також те, що засновником та єдиним акціонером ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» є держава в особі Міністерства інфраструктури України, беручи до уваги, що негайне виконання рішення суду може вплинути на господарську діяльність підприємства, що призведе до невиконання виробничого плану, робота по виконанню якого є стратегічно важливою для економіки України, створить загрозу по виплаті заробітної плати, ймовірне банкрутство підприємства, а також зважаючи на інфляційні процеси в економіці держави, суд дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню шляхом надання ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» відстрочки виконання рiшення господарського суду Львiвської областi вiд 27.08.2015р. у справі №914/2597/15, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р., до 01.03.2016р.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 36, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» про вiдстрочку виконання рiшення господарського суду Львiвської областi вiд 27.08.2015р. у справі №914/2597/15, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р., задоволити частково.

2. Відстрочити виконання рiшення господарського суду Львiвської областi вiд 27.08.2015р. у справі №914/2597/15, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р., до 01.03.2016р.

3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили в день її винесення та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року.

Суддя Щигельська О.І.