РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/21572/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»
до За участю про Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Україна» стягнення заборгованості у розмірі 13 474 938 грн. 20 коп.
Представники:

від Позивача: Мельник М.А. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 13 474 938 грн. 20 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.06.2009 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» (Новий кредитор) було укладено Договір уступки права вимоги, відповідно до умов якого Банк передає, а Новий кредитор приймає право за кредитним договором і стає кредитором з зобов'язань щодо сплати грошового боргу, що складається з: права вимоги сплати основного боргу в розмірі 12 665 000 грн. 00 коп.; права вимоги сплати суми процентів за користування кредитними коштами (нарахованими на дату укладання цього договору) в розмірі 819 938 грн. 20 коп.; права вимоги сплати процентів за користування кредитними коштами, яке настане відповідно до умов кредитного договору. Як зазначає Позивач, рішенням господарського суду Київської області від 22.02.2011 р. у справі №19/370-09, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2011 року, встановлено факт існування вказаного договору. Позивачем 28.04.2015 р. №50107/1237, 12.05.2015 р. №501/1342 були направлені на адресу Відповідача вимоги про компенсацію отриманого за договором права вимоги. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором уступки права вимоги від 01.06.2009 року становить 13 474 938 грн. 20 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Бондарчук В.В.) від 21.08.2015 року матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" у справі №910/21572/15 повернуто без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено, ухвалу господарського суду м. Києва від 21.08.2015 року у справі №910/21572/15 скасовано, матеріали справи передано до господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 04.12.2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/21572/15 у зв'язку відпусткою судді Бондарчук В.В.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/21572/15 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/21572/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива Україна", судове засідання призначено на 16.12.2015 року.

16.12.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2015 року не виконали.

В судовому засіданні представник позивача подав лист на підтвердження відсутності аналогічного спору на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2015 року. Представник позивача вимоги ухвали суду виконав не в повному обсязі.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) сторін:

- надати належним чином завірену копію Кредитного договору №65 від 18.04.2005 року;

- надати належним чином завірену копію Договору уступки права вимоги від 01.06.2009 року;

- надати докази на підтвердження передачі документів на виконання п.2.1 Договору уступки права вимоги від 01.06.2009 року;

2) Позивача:

- надати належним чином засвідчену копію рішення господарського суду Київської області від 12.04.2011 року по справі №20/70;

- надати докази на підтвердження пред'явлення вимоги про виплату компенсації відповідно до п. 4.1. Договору уступки права вимоги від 01.06.2009 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іпотека - Нова";

3) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості в розмірі 13 474 938, 20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 року відкладено розгляд справи на 13.01.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

28.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

13.01.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили. Представник відповідача вимоги ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2016 року відкладено розгляд справи на 19.01.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 19 січня 2016 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви. Представники Відповідача та Третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 13.01.2016 року у справі № 910/21572/15.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» є 04201, м.Київ, ВУЛ. ПОЛЯРНА, будинок 10, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Україна» є 07700, Київська обл., Яготинський район, місто Яготин, ВУЛ. ПИРЯТИНСЬКА, будинок 27.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/21572/15 направлялись на вказані адреси Відповідача і Третьої особи, зазначені на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Третя особа і Відповідач про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач і Третя особам були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Відповідача і третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 19 січня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

18.04.2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива України» (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 65.

Крім того, з моменту укладення кредитного договору і до 17 березня 2009 року сторонами до Кредитного договору №65 від 18.04.2006 було укладено 16 додаткових угод, договорів щодо внесення змін та доповнень до Кредитного договору.

Згідно з пунктом 1.1. кредитного договору зі змінами внесеними Додатковою угодою №15 від 06 лютого 2009 року, банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію для фінансування весняно-польових робіт (придбання паливно-мастильних матеріалів, засобів захисту рослин, насіння) та на поповнення обігових коштів з загальним лімітом 14000000,00 грн. на строк з 18 квітня 2006 року по 15 грудня 2009 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 16% річних. З наступним графіком користування лімітом: на період з 18 квітня 2006 року по 19 лютого 2008 року - 5500000,00 грн., на період з 20 лютого 2008 року по 13 липня 2008 року - 3500000,00 грн., на період з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року - 4000000,00 грн., на період з 30 грудня 2008 року по 15 грудня 2009 року - 14000000,00 грн.

Пунктом 3.3.1. кредитного договору зі змінами внесеними Додатковою угодою № 16 від 17 березня 2009 року передбачено, що позичальник зобов'язаний використати кредит на зазначені в пункті 1.1 даного договору цілі і повернути кредит в сумі, отриманій згідно пункту 1.1 даного договору, не пізніше 15 грудня 2009 року, на рахунок № 3/980, відкритий в ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Позичальник зобов'язується сплачувати проценти за кредит щомісячно, виходячи із 16% річних, один раз на місяць, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом на рахунок № 3/980 в ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478, або на рахунок № 23.980.50 (у разі погашення процентів у термін до останнього робочого дня місяця за який сплачуються проценти), а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з пунктом 1.1 цього договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору.

Проценти, що нараховані за лютий 2009 року та проценти, які будуть нараховані за період з 01 березня 2009 року по 31 серпня 2009 року включно сплатити в строк по 05 вересня 2009 року, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з пунктом 1.1 цього договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору.

01.06.2009 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» (Новий кредитор) було укладено Договір уступки права вимоги, відповідно до умов якого Банк передає, а Новий кредитор приймає право за кредитним договором і стає кредитором з зобов'язань щодо сплати грошового боргу, що складається з: права вимоги сплати основного боргу в розмірі 12 665 000 грн. 00 коп.; права вимоги сплати суми процентів за користування кредитними коштами (нарахованими на дату укладання цього договору) в розмірі 819 938 грн. 20 коп.; права вимоги сплати процентів за користування кредитними коштами, яке настане відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 Договору з моменту підписання цього Договору Банк вибуває із зобов'язань за кредитним договором, а всі його права переходять до Нового кредитора, Новий кредитор вважається кредитором за кредитним договором по відношенню до боржника з моменту підписання цього Договору сторонами.

Згідно з п.2.1 Договору Банк на підставі статті 517 Цивільного кодексу України зобов'язується в день укладання цього Договору передати Новому кредитору копії документів, що підтверджують дійсне право вимоги, та є невід'ємною частиною цього Договору.

У п. 4.1 Договору зазначено, що Сторони домовились, що в компенсацію отриманого права вимоги Новий кредитор зобов'язаний перерахувати Банку на першу його вимогу протягом 30 календарних днів платіж в сумі зазначеній в п.1.1.1 та 1.1.2 пункту 1.1 цього Договору.

Цей Договір вступає в силу з дати його підписання та діє до повного виконання Сторонами умов цього Договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.02.2011 року у справі 319/370-09, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2011 року, встановлено, що у відповідності з умовами Договору уступки права вимоги від 01 червня 2009 року, на день розгляду справи належним кредитором по стягненню заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом та пені несвоєчасне погашення кредиту і процентів за рахунок заставленого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Іпотека-Нова».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що рішенням господарського суду Київської області від 22.02.2011 р. у справі №19/370-09, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2011 року, встановлено факт існування вказаного договору. Позивачем 28.04.2015 р. №50107/1237, 12.05.2015 р. №501/1342 були направлені на адресу Відповідача вимоги про компенсацію отриманого за договором права вимоги. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором уступки права вимоги від 01.06.2009 року становить 13 474 938 грн. 20 коп.

28.04.2015 року Позивачем була направлена на адресу Відповідача вимога №50107/1237 про сплату заборгованості за Договором уступки права вимоги від 01 червня 2009 року в розмірі 13 474 938 грн. 20 коп., що підтверджується поверненням на адресу відправника поштового конверту у зв'язку з тим, що організація не зареєстрована за вказаною адресою.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору уступки права вимоги від 01.06.2009 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2009 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» (Новий кредитор) було укладено Договір уступки права вимоги, відповідно до умов якого Банк передає, а Новий кредитор приймає право за кредитним договором і стає кредитором з зобов'язань щодо сплати грошового боргу, що складається з: права вимоги сплати основного боргу в розмірі 12 665 000 грн. 00 коп.; права вимоги сплати суми процентів за користування кредитними коштами (нарахованими на дату укладання цього договору) в розмірі 819 938 грн. 20 коп.; права вимоги сплати процентів за користування кредитними коштами, яке настане відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 Договору з моменту підписання цього Договору Банк вибуває із зобов'язань за кредитним договором, а всі його права переходять до Нового кредитора, Новий кредитор вважається кредитором за кредитним договором по відношенню до боржника з моменту підписання цього Договору сторонами.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 22.02.2011 року у справі 319/370-09, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2011 року, яке набрало законної сили, встановлено, що у відповідності з умовами Договору уступки права вимоги від 01 червня 2009 року, на день розгляду справи належним кредитором по стягненню заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом та пені несвоєчасне погашення кредиту і процентів за рахунок заставленого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Іпотека-Нова».

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, Суд зазначає, що рішенням Господарського суду Київської області від 22.02.2011 року у справі 319/370-09, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2011 року, яке набрало законної сили, встановлено також факт передачі вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива України» саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова».

У п. 4.1 Договору зазначено, що Сторони домовились, що в компенсацію отриманого права вимоги Новий кредитор зобов'язаний перерахувати Банку на першу його вимогу протягом 30 календарних днів платіж в сумі зазначеній в п.1.1.1 та 1.1.2 пункту 1.1 цього Договору.

28.04.2015 року Позивачем була направлена на адресу Відповідача вимога №50107/1237 про сплату заборгованості за Договором уступки права вимоги від 01 червня 2009 року в розмірі 13 474 938 грн. 20 коп., що підтверджується поверненням на адресу відправника поштового конверту у зв'язку з тим, що організація не зареєстрована за вказаною адресою.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою. (п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, Суд зазначає, що повернення на адресу відправника поштового конверту у зв'язку з тим, що організація не зареєстрована за вказаною адресою, є належним доказом направлення на адресу Відповідача вимоги відповідно до п.4.1 Договору, а вимоги - пред'явленою.

За таких підстав, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» виникло зустрічне зобов'язання з перерахування Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» компенсації отриманого права вимоги в сумі зазначеній в п.1.1.1 та 1.1.2 пункту 1.1 цього Договору.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк за Договором уступки права вимоги від 01 червня 2009 року становить 13 474 938 грн. 20 коп. (12 655 00 грн. 00 коп. - компенсація отриманого права за основним боргом; 819 938 грн. 20 коп. - компенсація отриманого права за нарахованими процентами).

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк за Договором уступки права вимоги від 01 червня 2009 року у розмірі 13 474 938 грн. 20 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив виплату компенсації в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 13 474 938 грн. 20 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 13 474 938 грн. 20 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іпотека - Нова» (04201, м.Київ, ВУЛ. ПОЛЯРНА, будинок 10, Ідентифікаційний код юридичної особи 34186799) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЄРЕВАНСЬКА, будинок 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 23697280) заборгованість у розмірі 13 474 938 (тринадцять мільйонів чотириста сімдесят чотири тисячі дев'ятсот тридцять вісім) грн. 20 (двадцять) коп. та судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22 січня 2016 року.

Судя О.В. Чинчин