ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 925/2059/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго», Черкаська область, м. Умань, вул. Тищика, 12а

до комунального підприємства Уманська міська лікарня, Черкаська область, м. Умань, вул. Шевченка, 50

про стягнення 443 395,95 грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до комунального підприємства Уманська міська лікарня з вимогою про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію згідно договору на закупівлю теплової енергії за державні кошти від 02.07.2012р. №151 в розмірі 443 395,95 грн., та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не наддав, про причини неявки суд не повідомив. Надіслав до суду відзив від 15.01.2016р. №16, в якому визнає суму боргу в розмірі 443 395,95 грн. та у звязку з неможливістю прибуття в судове засідання представника відповідача просить розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача. Ухвалу суду від 29.12.2015р. про порушення провадження у справі вручено уповноваженому представнику відповідача 05.01.2016р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності відповідачем відповідає адресі, вказаній в реєстраційних документах відповідача та у витягу з ЄДР.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

02.07.2012р. між Уманським комунальним підприємством «Уманьтеплокомуненерго» (Теплопостачальником Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, та комунальним підприємством Уманська міська лікарня (Споживачем Відповідач по справі), в особі головного лікаря ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти №151 (а.с. 8-9).

В грудні 2012р. позивачем на опалення приміщень лікарні відповідачу поставлено тепла на суму 443 395,95 грн.

Строк сплати визначений п. 5.3 договору до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки теплової енергії.

Оплата не була проведена. Претензій по якості та кількості тепла не предявлено.

Саме відсутність оплати за спожите тепло стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Між сторонами виникли та існували договірні відносини оплатної поставки енергоносіїв приєднаними мережами на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Сторони за договором є субєктами господарювання на ринку послуг та самостійними юридичними особами, що підтверджено свідоцтвами про державну реєстрацію.

За правовою природою договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти від 02.07.2012р. №151 є договором купівлі-продажу енергоносіїв через приєднані мережі і відповідає вимогам статті 655 ЦК України.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти від 02.07.2012р. №151 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд враховує також презумпцію правомірності правло чину відповідно до положень ст. 204 ЦК України.

Позивач зобов'язаний постачати теплову енергію на опалення приміщень Уманської міської лікарні по вул. Шевченка, 50, вул. Жовтневої Революції, 57 в м. Умань п. 1.1 договору. Позивач в грудні 2012р. передав відповідачу на опалення його приміщень теплову енергію на суму 443 395,95 грн. Передача тепла не спростована і не заперечна відповідачем в належний спосіб. Сума боргу визнана відповідачем.

Факт наявності заборгованості підтверджується Договором, рахунком-фактурою, копією акту звірки розрахунків та відсутністю оплати, що підтвердив позивач. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отримане тепло за спірний період грудень 2012 року, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. 5.3 договору до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки теплової енергії.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки тепла, недопоставки тепла чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриману та використану теплову енергію належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлене тепло за грудень 2012р. у розмірі 443 395,95 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту порушеного права.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 6 650,94 грн. судового збору

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства Уманська міська лікарня, Черкаська область, м. Умань, вул. Шевченка, 50, , номер рахунку в банку невідомий

на користь Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго», м. Умань, вул. Тищика, буд. 12А, , номер рахунку в банку невідомий

443 395,95 грн. заборгованості та 6 650,94 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 22.01.2016р.

Суддя Г.М. Скиба