ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"06" січня 2016 р.Справа № 922/16/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши матеріали

позовної заяви Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків
до 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт", с. Шестакове Харківської області 2. Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, м. Чугуїв Харківської області
про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків (позивач), 04.01.2016 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт", с. Шестакове Харківської області, 2. Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, м. Чугуїв Харківської області, в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області № 40 від 21.01.2009 року; визнати недійсним договір оренди землі від 20.03.2009 р., який укладений між Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агросвіт", зареєстрований у Чугуївському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2009 р. за № 04.

Згідно з вимогами п. 3 частини 1 статті 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України від 22.05.2015 №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, у частині розміру ставок судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не 150 розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 218,00 грн.

Як вбачається з поданих до господарського суду позовних матеріалів, прокурором заявлено три вимоги немайнового характеру.

Таким чином, прокурором повинно бути подано докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі за три немайнові вимоги.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у п.п. 2.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Проте, всупереч наведеним вище вимогам чинного Закону, прокурором не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі за три немайнові вимоги. Натомість, прокурор клопоче про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивовано тим, що Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" не передбачено видатки на сплату органами прокуратури судового збору і відповідне фінансування не здійснювалось.

Розглянувши клопотання прокурора про звільнення від сплати судового збору, господарський суд дійшов до висновку про відмову в його задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 8 ч.1 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися для господарського суду підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, наведені прокурором обставини не є підставою для звільнення останнього від сплати судового збору.

За вказаних обставин, неподання прокурором доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів статті 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущених порушень, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв та додані до неї документи на 46 арк. без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 46 арк. прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).