РІШЕННЯ

18 січня 2016 року Справа № 913/936/15

Провадження №3/913/936/15

За позовом Приватного підприємства «Науково виробнича фірма «Юнітек», м. Харків,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Калинівське», с. Гладкове, Білокуракинський район, Луганська область

про стягнення 174 354 грн. 23 коп.

колегія суддів у складі:

головуючий колегії ОСОБА_2

суддя Драгнєвіч О.В.

суддя Якушенко Р.Є.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_3, довіреність б/н від 02.12.2015;

від відповідача ОСОБА_4, довіреність №2011/2015 від 20.11.2015,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Приватне підприємство «Науково виробнича фірма «Юнітек» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Калинівське» (далі - відповідач) заборгованості у розмірі 152 352,24 грн., пені у розмірі 7571,70 грн., штрафу у розмірі 10664,66 грн., 25% річних у розмірі 3756,63 грн. за договором купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015 позивач передав відповідачу товар (продукція виробничо-технічного призначення), відповідач отримав товар але зобовязання по оплаті вказаного товару не виконав у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 152 352,24 грн. Крім того, за порушення строків оплати товару позивачем нараховано та заявлено до стягнення: пеню у розмірі 7571,70 грн., штраф у розмірі 10664,66 грн., 25% річних у розмірі 3756,63 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві.

Відзивом №2711/2015/1 від 27.11.2015 на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнає посилаючись на те, що договір купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015 підписаний учасником ОСОБА_5, який не був підписантом станом на 19.05.2015. Крім того, відповідач зазначає, що товар вказаний у накладних на адресу відповідача не надходив.

18.01.2016 до канцелярії господарського суду Луганської області відповідачем було подано додаткові пояснення №1701/2016/1 від 17.01.2016 в яких зазначає наступне.

На склад відповідача товар не надходив та не був використаний в господарській діяльності. Відповідачем встановлено, що товар був доставлений до ТОВ «Т.Ф.К. ЛТД», де він на даний час і знаходиться. У відповіді на адвокатський запит №2912/2015 ТОВ «Т.Ф.К. ЛТД» повідомляє, що адвокат може за актом приймання-передачі забрати товар зі складу.

Також, відповідач просить суд надати час (до 26.01.2016) для того, щоб передати товар від третьої особи позивачу.

Представник позивача під час судового засідання заперечив щодо заявленого клопотання відповідача, оскільки не збирається приймати товар.

Розглянувши клопотання відповідача, суд відмовляє в його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши присутніх в судовому засіданні під час судового розгляду справи представників позивача та відповідача, суд встановив такі фактичні обставини.

19.05.2015 між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015 (далі договір) відповідно до п.1.1 якого, Продавець зобовязується поставити і передати покупцю в строки, передбачені цим договором, продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, та за цінами згідно відповідних додатків (Специфікацій, видаткових накладних) до цього договору, а Покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму у розмірі та порядку, визначених у цьому договорі. Товаром за цим договором є засоби захисту рослин та/або насіння, та/або мікродобрива (а.с. 12-16).

На підставі п. 2.1 договору ціна товару що поставляється за цим договором, вказується у додатках та накладних в національній валюті та визначається в залежності від товару.

Відповідно до п. 2.4 договору товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення письмових угод додатків), має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною.

Між сторонами було укладено додатки до договору № 1 та №2 від 19.05.2015 у яких встановлено термін оплати за поставлений товар до 01.09.2015 (а.с. 17-18).

Згідно п. 5.2 договору за загальним правилом товар поставляється продавцем на умовах самовивіз (EXW згідно з Інкотермс в редакції 2010 року) зі складу продавця або на умовах поставки у господарство покупця за домовленістю сторін.

Відповідачу, відповідно до накладних був поставлений товар на загальну суму 152 352,24 грн., а саме:

- 19.05.2015 за накладною №668 на суму 111 432,24 грн. (а.с. 19);

- 19.05.2015 за накладною №669 на суму 40 920,00 грн. (а.с. 19).

Відповідні накладні підписано сторонами та скріплено печатками без зауважень та заперечень.

Станом на дату подання позовної заяви сума боргу відповідача перед позивачем становить 152 352,24 грн.

Відповідно до п. 8.6 договору покупець за несвоєчасну оплату за товар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такої несплати за кожен день прострочення оплати. Нарахування пені за прострочення виконання зобовязання щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар триває до дня коли зобовязання щодо оплати фактично виконане покупцем або до моменту звернення продавця до суду з позовом про стягнення заборгованості. Продавець має право вдатися до інших видів захисту своїх інтересів згідно чинного законодавства.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у звязку з простроченням строку оплати виконаних робіт за період з 02.09.2015 по 07.10.2015 в розмірі 7571,70 грн.

Згідно з п. 8.7 договору додатково у випадку порушення покупцем строку оплати товару, зазначеного у відповідних додатках до договору, покупець сплачує продавцю додатково разовий штраф у розмірі 7,0% від загальної ціни товару.

На підставі п. 8.7 договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 10664,66 грн.

Відповідно до п.10.1 договору у випадках прострочення виконання грошових зобовязань по оплаті ціни товару, покупець сплачує на користь продавця проценти за неправомірне користування коштами в розмірі 25 процентів річних з простроченої суми.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України та п.10.1 договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення 25% річних за період з 02.09.2015 по 07.10.2015 в сумі 3756,63 грн., що підтверджено відповідним розрахунком наявним у матеріалах справи.

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт виконання позивачем взятих на себе за договором зобовязань.

Стосовно заперечень відповідача про те, що договір купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015, додатки до нього та видаткові накладні підписані учасником ОСОБА_5, який не був підписантом станом на 19.05.2015 суд зазначає наступне.

Так, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_5 підписант з 26.05.2015.

Станом на 19.05.2015 ОСОБА_5 не був підписантом, проте, суд звертає увагу на наступне.

На договорі купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015, додатках до нього та видаткових накладних є відтиск печатки підприємства відповідача, який відповідає відтиску печатки підприємства. Разом з тим, відповідачем не доведено незаконного використання його печатки.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідна правова позиція також викладена в 3.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 відповідно до якої наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи зясовувати повязані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

В порядку ст. 65 Господарського процесуального кодексу України суд звернувся до Сватівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області з вимогою надати інформацію щодо відображення у податковій звітності з податку на додану вартість суми податкового кредиту за договором купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015, укладеного між ПП «Науково-виробнича фірма «Юнітек» та ТОВ «Калинівське».

У відповіді №4322 від 21.12.2015 Сватівська ОДПІ повідомляє, що згідно податкової декларації за травень 2015 року, яку надано ТОВ «Калинівське» до Білокуракинського відділення Сватівської ОДПІ, товариством відображено (додаток 5 до декларації) податковий кредит від ПП «Науково-виробнича фірма «Юнітек» в сумі 25392,04 грн. (а.с 76-82).

Таким чином, судом встановлено, що договір купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015, додатки до нього та видаткові накладні прийняті до виконання відповідачем, про що свідчить включення до бухгалтерського і податкового обліку відповідача зазначеної суми та прийняття виконаних робіт від позивача.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 152 352,24 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 8.6 договору покупець за несвоєчасну оплату за товар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такої несплати за кожен день прострочення оплати. Нарахування пені за прострочення виконання зобовязання щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар триває до дня коли зобовязання щодо оплати фактично виконане покупцем або до моменту звернення продавця до суду з позовом про стягнення заборгованості. Продавець має право вдатися до інших видів захисту своїх інтересів згідно чинного законодавства.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню за період з 02.09.2015 по 07.10.2015 в розмірі 7571,70 грн.

Перевіривши розрахунок заявленої суми пені в розмірі 7571,70 грн., суд дійшов висновку, що позивачем дана сума нарахована вірно та заявлена обґрунтовано.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.1 договору сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення виконання грошових зобовязань покупець сплачує 25% річних від простроченої суми.

Таким чином, позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення 25% річних за період з 02.09.2015 по 07.10.2015 у сумі 3756,63 грн., що підтверджено відповідним розрахунком позивача в позовній заяві.

Крім того, позивачем у відповідності до п. 8.7 договору обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 7,0% від простроченої суми в розмірі 10 664,66 грн.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню повністю з віднесенням судових витрат на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Калинівське», 92200, Луганська область, Білокуракинський район, с. Гладкове, код 31783472, на користь Приватного підприємства «Науково виробнича фірма «Юнітек», 61072, м. Харків, вул. 23 Серпня, 20А, код 33901332, заборгованість за договором купівлі-продажу №ТК047 від 19.05.2015 в розмірі 152 352 грн. 24 коп. (сто пятдесят дві тисячі триста пятдесят дві гривні 24 коп.), пеню в розмірі 7571 грн. 70 коп. (сім тисяч пятсот сімдесят одна гривня 70 коп.), 25 % річних в розмірі 3756 грн. 63 коп. (три тисячі сімсот пятдесят шість тисяч 63 коп.), штраф 7,0% від простроченої суми в розмірі 10664 грн. 66 коп. (десять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 66 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 2615 грн. 18 коп. (дві тисячі шістсот п'ятнадцять гривень 18 коп.), видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.01.2016

Головуючий суддя А.В. Секірський

Суддя О.В. Драгнєвіч

Суддя Р.Є. Якушенко