ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"05" січня 2016 р. №926/46/16
Суддя Дутка В.В. розглянувши матеріали

за позовом приватного акціонерного товариства Інвікта-Маяк, м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Елко Пак, м.Чернівці

про стягнення 182 488,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Чернівецької області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства Інвікта-Маяк до товариства з обмеженою відповідальністю Елко Пак про стягнення 182 488,38 грн.

Подана позовна заява не може бути прийнята до розгляду господарським судом Чернівецької області, оскільки вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона майнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Проте, позивач не надав до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, позивач на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить суд звільнити його від сплати судового збору, про що подав відповідне клопотання, яке мотивоване тим, що постановою господарського суду м.Києва від 24.06.2015р. по справі №910/2526/14 приватне акціонерне товариство Інвікта-Маяк визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 З часу визнання товариства банкрутом виробнича діяльність не здійснюється, будь-якого доходу товариство не отримує. За даними звіту про фінансові результати за 2014р. розмір чистого збитку підприємства становить 125,8 тис.грн., а за даними балансу на 30.09.2015р. вартість основних засобів складає 9 639,6 тис.грн. Загальний розмір визнаних судом кредиторських вимог до боржника становить 48 826 716,15 грн. За боржником також не зареєстровано обєктів нерухомого майна, транспортних засобів, техніки. Отже, розмір заборгованості підприємства є значно вищим за його майнові активи. Відтак, наведені обставини доводять обєктивну неможливість сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Суд розглянувши зазначене клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору зазначає наступне.

Приписами ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно абз. 1 підпункту 3.1 пункту 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 та п. 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 року № 01-06/1175/2011 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Посилання позивача на факт перебування підприємства в процедурі ліквідації, відсутність доходу від господарської діяльності, перевищення заборгованості підприємства над балансовою вартістю майна підприємства-банкрута, не є тією підставою з якою закон пов'язує можливість звільнення від сплати судового збору.

При вирішені даного питання суд також враховує, що звільнення сторони від сплати судового збору є правом суду, а не обовязком, а також суд враховує принцип рівності сторін перед законом і судом визначений в ст. 42 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, в звязку з чим відмовляє в задоволенні клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору.

З огляду на зазначене, позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, яким встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

При повторному зверненні з даним позовом заявнику необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви та надати суду документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву приватного акціонерного товариства Інвікта-Маяк та додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Суддя В.В.Дутка