РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016Справа №910/28091/15

За позовом: малого приватного підприємства "СІНТ-МАСТЕР";

до: приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ";

про: стягнення 22.983,18 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Морозов О.В. - за довіреністю від 23.10.2015, № б/н;

відповідача: Комаровська А.І. - за довіреністю від 04.01.2016 № 12.

С У Т Ь С П О Р У :

Мале приватне підприємство "СІНТ-МАСТЕР" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 22.983,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який належить позивачу у зв'язку з чим у приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" виник обов'язок здійснити страхове відшкодування у розмірі 18.156,91 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 4.431,27 грн, 3 % річних в сумі 237,28 грн та інфляційних втрат в сумі 157,72 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/28091/15.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив частково з урахуванням такого. Відповідач вказує, що заяву позивача на виплату страхового відшкодування від 17.02.2015 відповідач отримав 10.03.2015, за умови, що повідомлення про страховий випадок було подано на адресу останнього 06.01.2015. Оскільки повідомлення про страховий випадок було подано 06.01.2015, а заяву на виплату страхового відшкодування отримано відповідачем 10.03.2015, кількість днів для прийняття рішення та проведення виплати збільшується згідно з вимогами статті 35, п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до 10.07.2015. Позивачем до позову долучено копію звіту № 026-01-15, при складанні якого експертом не було визначено значення коефіцієнту фізичного зносу, який підлягає врахуванню при розрахунку витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля строк експлуатації становить 5 років.

В судовому засіданні 11.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

27.12.2014 на Соборній площі біля будинку № 14 у місті Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля "ЗАЗ" із державним номерним знаком ВН 3657 СР, що належить малому приватному підприємству "СІНТ-МАСТЕР" (далі - пошкоджений транспортний засіб) та транспортного засобу "SUZUKI" із державним номерним знаком НОМЕР_1, яким керував гр. ОСОБА_3

Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/392/15-п (провадження № 3/522/167/15) встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. ОСОБА_3 (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП транспортний засіб, який належить позивачу отримав механічні пошкодження.

В матеріалах справи наявна заява позивача від 17.02.2015 на виплату страхового відшкодування, яка 17.02.2015 отримана уповноваженою особою товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС" відповідно до договору про надання консультаційних послуг від 31.07.2014 № 105-07/14, а саме: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 про що свідчить відмітка останнього про отримання вказаної заяви.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, транспортний засіб - "SUZUKI" із державним номерним знаком НОМЕР_1, яким керувала винна особа, станом на момент настання ДТП, забезпечено приватним акціонерним товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ", як страховиком обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, (далі - відповідач), що підтверджується Страховим полісом серії АІ № 1047607 (далі - Договір обов'язкового страхування). Відповідно до Договору обов'язкового страхування, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн., а франшиза - 0 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач вимоги, викладені у вказаній вище заяві позивача про виплату грошових коштів по страховому випадку від 27.12.2014 не задовольнив.

Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача 22.983,18 грн., з яких: сума страхового відшкодування складає - 18.156,91 грн, пеня в сумі 4.431,27 грн, 3 % річних в сумі 237,28 грн та інфляційні втрати в сумі 157,72 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Виходячи з приписів п. 9.1 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За приписом п. 22.1. ст. 22 та ст. 29 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм права, положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають відшкодування страховиком цивільно-правової відповідальності лише оціненої шкоди, тобто вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу, визначеної за результатами проведеної суб'єктом оціночної діяльності оцінки.

У відповідності до звіту № 026-01-15, здійсненого замовленням позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, який діє на підставі Сертифікату від 19.08.2013 № 15104/13 суб'єкта оціночної діяльності, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, становить 18.175,00 грн.

12.01.2015 між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРУПП" укладено договір про надання послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Згідно виставленого товариством з обмеженою відповідальністю "АВТО ГРУПП" рахунку на оплату від 15.01.2015 № АП-00000070 загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ складає 18.156,91 грн, яка сплачена позивачем відповідно до платіжних доручень від 20.01.2015 № 35, від 03.02.2015 № 98 та від 09.02.2015 № 119.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву судом відхилені частково, з урахуванням такого.

По-перше: факт отримання відповідачем 17.02.2015 заяви на виплату страхового відшкодування підтверджується відміткою про отримання заяви уповноваженою особою відповідача;

По-друге: відповідно до звіту № 026-01-15 вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу визначена як сума вартості відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу. Вказана оцінка виконана у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-ІІІ та методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Крім того, роком випуску пошкодженого транспортного засобу є 2010 рік, а ДТП трапилося 27.12.2014, тому строк експлуатації даного транспортного засобу не перевищує п'яти років.

Приймаючи до уваги вказані норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, підлягає задоволенню в розмірі 18.156,91 грн, з урахуванням розміру оціненої шкоди відповідно до звіту № 026-01-15.

Пунктом 36.5. статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки заява на отримання страхового відшкодування отримана відповідачем 17.02.2015 то кінцевий строк прийняття рішення про виплату згідно з вимогами п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" становить 18.05.2015.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 4.431,27 грн, 3 % річних в сумі 237,28 грн та інфляційні втрати в сумі 157,72 грн є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 77; ідентифікаційний код 22945712, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь малого приватного підприємства "СІНТ-МАСТЕР" (65010, м. Одеса, проспект Адміральський, буд. 33-А; ідентифікаційний код 30628985, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) страхове відшкодування в сумі 18.156 (вісімнадцять тисяч сто п'ятдесят шість) грн 91 коп.; пеню в сумі 4.431 (чотири тисячі чотириста тридцять одна) грн 27 коп.; 3 % річних в сумі 237 (двісті тридцять сім) грн 28 коп.; інфляційні втрати в сумі 157 (сто п'ятдесят сім) грн. 72 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15 січня 2016 року

Суддя С.В. Балац