Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" січня 2016 р. Справа № 906/1607/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2М - представники за довіреностями

- від відповідача: ОСОБА_3 - представник за дов.№26/1282 від 20.11.2015

- від третьої особи: ОСОБА_4І - НОМЕР_1

- в засіданні суду присутня: ОСОБА_5 - НОМЕР_2;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "ВЖРЕП 4" (м. Житомир)

до Житомирської міської ради (м. Житомир)

за участю третьої особи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 (м. Житомир)

про визнання протиправним та скасування рішення Житомирської міської ради №881 від 20.03.2015

Приватним підприємством ВЖРЕП 4 подано до господарського суду Житомирської області позов до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Житомирської міської ради № 881 від 20.03.2015 "Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/ зміна цільового призначення" .

Ухвалою від 16.11.2015 господарський суд порушив провадження у справі; призначив засідання суду; залучив ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду від 26.11.2015 розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою представника позивача.

Ухвалою від 10.12.2015 господарський суд розгляд справи відклав; зобов'язав відповідача та третю особу надати необхідні документи; зобов'язав в порядку ст. 30 ГПК України надати: ПАТ "Житомиргаз" - правовстановлюючі документи на земельну ділянку і газорегуляторний пункт у м. Житомирі по пр. Прудний,13; ОСОБА_6 містобудування архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міськради - пояснення щодо видачі 08.05.2015 паспорту прив'язки, за умови надання дозволу ОСОБА_4 на складання проекту землеусторою щодо відведення земельної ділянки по пров. Прудному, 13 у м. Житомирі відповідно до рішення Житомирської міської ради від 20.03.2015 №881.

23.12.2015 до суду від ПАТ "Житомиргаз" надійшов супровідний лист з копіями Акту встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки №40 від 12.07.1997 по пров. Прудний,13 у м. Житомирі та додатків (а. с. 118 - 132).

В засіданні суду 23.12.2015 представник ОСОБА_6 містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міськради надав пояснення від 23.12.2015, вих. №457/12, в якому зазначено, що порядок розміщення тимчасових споруд у м. Житомирі регулюються наказом Мінрегіонбуду №244 від 21.10.2011 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" і додатком №4 до рішення виконкому Житомирської міської ради №416 від 03.10.2012, за якими паспорт прив'язки на земельну ділянку не надається за умови неповного пакета документів, а також недостовірних відомостей, зазначених у п. 2.6 Порядку. У випадку розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці, наданій у власність чи користування, замовником надається нотаріально посвідчена згода її власника або користувача. Спірна земельна ділянка не надана у власність чи користування, тому підстави для відмови у видачі паспорта прив'язки від 08.05.2015 були відсутні. Разом з тим, висновок управління №283/2015 від 26.06.2015 для розгляду і погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по пров. Прудному, 13 також є чинним та відповідає вимогам державних будівельних норм, положенням Водного кодексу України, Закону України "Про трубопровідний транспорт", оскільки заборона на відведення земельної ділянки вказаними нормами у користування фізичним особам не встановлена (а. с. 146 - 149).

Ухвалою від 23.12.2015 господарський суд розгляд справи відклав, зобов'язав відповідача надати належним чином засвідчену копію Правил з впорядкування розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених рішенням виконкому Житомирської міської ради від 03.10.2012 №416.

До господарського суду надійшли такі документи:

- 29.12.2015 - від позивача - пояснення від 29.12.2015, вих. №818 з клопотанням щодо скасування рішення Житомирської міської ради №881 від 20.03.2015 в частині виділення земельної ділянки по пров. Прудному, 13 у м. Житомирі (а. с. 166);

- 05.01.2016 - від відповідача - копія рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 03.10.2012 №416 "Про впорядкування розгляду деяких питань у сфері містобудування та архітектури у м. Житомирі" з додатком №4 "Правила з впорядкування розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" (а. с.171);

-12.01.2016 - від позивача - клопотання від 12.01.2016 вих. №6 про витребування додаткових доказів, а саме, результатів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000283 від 05.06.2015, матеріалів які засвідчують правонаступність земельної ділянки по пров. Прудний 12 у м. Житомирі та матеріали щодо надання в користування вказаної земельної ділянки ПАТ "Житомиргаз" (а. с. 176).

Представники позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали в повному об'ємі; вважають, зокрема, що Житомирська міська рада порушила право позивача, оскільки надала дозвіл на розроблення технічної документації на одну і ту ж земельну ділянку двом замовникам; при зверненні до Житомирської міської ради позивач отримав письмову відповідь, що дана земельна ділянка є вільною; спірна земельна ділянка межує з водним об'єктом, є прибережною смугою згідно з Водним кодексом України, межує з ГРП та знаходиться в зоні "червоних ліній", будівництво на якій заборонено.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві від 26.11.2015 (а. с. 78 - 80).

ОСОБА_4 в засіданні суду пояснила, що земельну ділянку по пр. Прудному, 13 у м. Житомирі в розмірі 0,0750 га отримала у приватну власність на підставі рішення виконкому міської ради від 23.02.1994 №113 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 163); до Житомирської міськради звернулася за отриманням дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 0,4 га за цією ж адресою згідно з поданою заявою від 23.01.2015 та копіями правовстановлюючих документів (а. с. 73 - 77). Надала для долучення до матеріалів справи копію листа Житомирської міської ради від 17.07.2015, копії листів Генеральної прокуратури України від 17.04.2015 №19-р та від 06.04.2015, №19-50914-15, звернення до ГПУ стосовно ПП "ВЖРЕП-4" та відповідь Житомирської міської ради від 22.05.2015 про розгляд звернення (а. с.179 -185).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, третьої особи та в порядку ст. 30 ГПК України посадових осіб, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1.3 Постанови пленуму ВГСУ від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях ст. 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III-V Земельного кодексу України.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі -продажу, оренди та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватно - правового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК України, підвідомчі господарським судам.

Так, позивач в позовній заяві зазначив, що оскаржуване рішення Житомирської міської ради № 881 від 20.03.2015 "Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/ зміна цільового призначення" в частині надання дозволу гр. ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2368 га у м. Житомирі по пров. Прудному, 13, порушує законні права та інтереси ПП "ВЖРЕП № 4" на встановлення тимчасового павільйону згідно з ОСОБА_7 прив'язки тимчасового павільйону продовольчих товарів з виконанням благоустрою прилеглої території від 08.05.2015.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки здійснюється відповідною місцевою державною адміністрацією або сільською, селищною, міською радою.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2015 гр. ОСОБА_4 звернулася до міського голови із заявою про отримання рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою (розроблення проекту землеустрою) щодо відведення земельної ділянки площею 0,4 га у м. Житомирі по пров. Прудному, 13 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; до заяви додано викопіювання з кадастрової книги та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.07.1984, за яким спадкоємцями зазначеного в заповіті майна в рівних частинах є ОСОБА_4 та ОСОБА_8П; спадкове майно складається з жилого будинку, розташованого у м. Житомирі по пров. Прудному, 13 на земельній ділянці розміром 2367 кв. м (а. с. 73 - 77).

Житомирська міська рада рішенням від 20.03.2015 №881 "Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/ зміна цільового призначення" (пункт 1) надала дозвіл громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/зміна цільового призначення та виготовлення детального плану території, згідно з додатком, згідно з п. 71 якого надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтовною площею 0,2368 га, розташованій по пров. Прудний, 13 (а. с. 27 - 29).

З приводу заявленої вимоги позивача про визнання протиправним та скасування цього рішення Житомирської міської ради в частині надання дозволу гр. ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,2368 га у м. Житомирі по пров. Прудний, 13, судом враховується таке.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з вимогами Земельного кодексу України, відведення земельної ділянки можливе лише за умови відповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, а також Генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до висновку ОСОБА_6 містобудування архітектури та дизайну міського середовища №283/2015 від 26.06.2015 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0767 га за адресою: пров. Прудний 13 в оренду для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, без права нового будівництва (а. с. 39)

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. „в ст.5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на принципі невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Однак, підстави для визнання протиправним та скасування вищевказаного рішення Житомирської міської ради, на думку господарського суду, відсутні.

Одночасно, слід зазначити, що згідно із ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь -яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку їх порушення;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

З аналізу зазначеної норми суд приходить до висновку, що саме власник або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, що є визначальним.

Користування землею згідно з Главою 15 Земельного кодексу України може здійснюватись на праві постійного користування, тобто користування без обмеження строку, або тимчасового користування на умовах оренди, яке, в свою чергу, поділяється на короткострокове (до 5 років) або довгострокове (до 50 років).

Стаття 125 Земельного кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Так, позивач в позовній заяві зазначає що Житомирська міська рада при наданні дозволу ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки порушила право ПП ВЖРЕП 4, так як стосовно тіє ж самої земельної ділянки видала позивачу ОСОБА_7 прив'язки тимчасового павільйону продовольчих товарів з виконанням благоустрою прилеглої території від 08.05.2015, чим створила конфліктну ситуацію.

У зв'язку з цим слід зазначити, що відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, зокрема, Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України (далі - Порядок) №244 від 21.10.2011.

Відповідно до п. 2.2. даного Порядку замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди. До заяви додаються:

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 з кресленнями контурів тимчасової споруди з прив'язкою до місцевості;

- реквізити замовника (найменування, ПІБ, адреса, контактна інформація);

- виписка з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- копія державного акту на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою або договору оренди (за наявності).

Цей перелік документів є вичерпним (п.2.3. Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2015 (на місяць пізніше від дати подання відповідної заяви гр. ОСОБА_4 - 23.01.2015 (а. с. 73)), позивач направив заяву В.о. міського голови ОСОБА_9 та її копію начальнику ОСОБА_6 містобудування архітектури та дизайну міського середовища ОСОБА_10 про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, а саме, павільйону площею 30 кв. м. по пров. Прудному,13 з додатками (а. с. 48, 49).

ОСОБА_6 містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради листом від 06.03.2015, вих. №324/11 повідомлено позивача, що місце розташування заявленого тимчасового павільйону відповідає Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Житомира (територія зони "В"), затвердженій рішенням міськвиконкому від 18.12.2013 №611, а також про необхідність звернення з додатковою заявою в Центр надання адміністративних послуг міської ради із додатковою заявою (а. с. 47).

Відносини щодо розміщення малих архітектурних форм регулюються Законом України "Про місцеве самоврядування" - в частині повноважень, зокрема, міських рад та обов'язковості рішень органів місцевого самоврядування, Земельним кодексом України - в частині набуття та здійснення права власності та права користування земельною ділянкою під малою архітектурною формою.

08.05.2015 ОСОБА_6 містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради видано позивачу ОСОБА_7 прив'язки тимчасового павільйону продовольчих товарів з виконанням благоустрою прилеглої території за адресою: м. Житомир, провулок Прудний, 13, реєстраційний номер 110, з терміном дії до 08.05.2016 (а. с. 21, 22).

Разом з тим, рішенням Житомирської міської ради від 18.12.2013 №611 "Про затвердження комплексної схеми розміщення та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Житомира" затверджено комплексну схему розміщення ТС і архітектурні типи тимчасових споруд (а. с. 137-142).

Відповідно до п. 3.1. Комплексної схеми фактичне місце розміщення тимчасової споруди повинно відповідати схемі розміщення тимчасової споруди, що міститься у паспорті прив"язки тимчасової споруди. Зовнішній вигляд тимчасової споруди має відповідати затвердженому архітипу тимчасової споруди.

Проте, як вказує позивач тимчасову споруду до даного часу так і не встановлено, так як позивачу стало відомо про оспорюване рішення Житомирської міської ради в частині надання дозволу громадянці ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.

У зв'язку з цим, слід зазначити, що відповідно до ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Частинами 5 та 6 ст. 87 Водного кодексу України передбачено, що зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, п. 2 ст. 58 ЗК України унормовано, що для створення сприятливого режиму водних об'єктів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 затверджено Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них (далі - Порядок), яким визначено, що цей Порядок встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88 - 91 Водного кодексу України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.

Згідно з п. п. 1,5 Порядку розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентством та територіальними органами Держземагентства і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку проекти водоохоронних зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами рад.

Пунктом 12 Порядку визначено, що прибережні захисні смуги у межах водоохоронної зони можуть використовуватися для провадження господарської діяльності за умови обов'язкового виконання вимог, передбачених, зокрема, ст. 89 Водного кодексу України.

Статтею 87 ВК України передбачено, що контроль за створенням водоохоронних зон прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій покладено на місцеві органи державної виконавчої влади, виконавчі комітети рад, органи охорони навколишнього природного середовища.

Виконавчі комітети місцевих рад зобов'язані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях (частина сьома статті 87 ВК України).

Таким чином, виконавчий комітет Житомирської міськради є суб'єктом контролю у місті Житомирі за дотриманням підприємствами усіх форм власності меж водоохоронних зон відповідно до вимог законодавства.

Згідно із вказаним Порядком, прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

- для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

- для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

- для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Аналогічні положення містяться в ст. ст. 60, 61 Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи поруч з земельною ділянкою, розташовано водний об"єкт (ставок) (а. с. 110) дане підтверджується висновком ОСОБА_6 містобудування архітектури та дизайну міського середовища від 26.06.2015, №283/2015.

Крім того, при зверненні до органів міської ради та управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища позивач направив відповідно до Порядку №244 від 21.10.2011 топографо-геодезичну основу М 1:500 з кресленнями контурів тимчасової споруди з прив'язкою до місцевості, де вбачається що неподалік бажаного місця розташування тимчасової споруди розташований водний об"єкт (ставок) (а.с. 49). Також вказаний ставок зазначений на викопіюванні з плану "червоних ліній" (а.с. 81).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 24.02.2015, №20/17 спірна земельна ділянка відноситься до категорії - житлова та громадська забудова, а тому Житомирська міська рада мала затвердити межі водоохоронної зони прибережної захисної смуги відповідно до ст. 87 ВК України та при видачі паспорту прив"язки ОСОБА_6 містобудування , архітектури та дизайну міського середовища, повідомити щодо встановленого розміру прибережної смуги.

Статтею 89 ВК України встановлено обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У п. 3.8. Комплексної схеми (додаток 1 до рішення виконавчого комітету від 18.12.2013 р. №611) зазначено, що розміщення тимчасових споруд забороняється, серед іншого, у водозахисних зонах, на територіях, зайнятих інженерними мережами і в їх охоронних зонах (або при умові обов"язкового погодження з відповідними організаціями) (а. с. 140).

Однак, всупереч названим нормам законодавства, ОСОБА_6 містобудування, архітектури та дизайну міського середовища видано позивачу паспорт прив"язки без погодження з відповідними фахівцями управлінь екології та природних ресурсів,, Держводгоспу і Держкомзему.

У зв"язку з вищевикладеним господарський суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 прив"язки від 08.05.2015 №283/2015 виданий позивачу ОСОБА_6 містобудування архітектури та дизайну міського середовища без дотримання вимог чинного законодавства, а саме без врахування ст. ст. 88, 89 Водного кодексу України, ст. ст. 60,61 Земельного кодексу України та рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.12.2013 №611 "Про затвердження комплексної схеми розміщення та архітектурних типів тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Житомира, що свідчить про недоліки в роботі цього ОСОБА_6.

Таким чином, оскаржуване рішення Житомирської міської ради від 20.03.2015 №881 "Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/ зміна цільового призначення" не порушує жодні права або ж інтереси позивача, оскільки за наслідками прийняття такого рішення Житомирської міської ради ОСОБА_4 отримала лише право на розробку проекту відведення земельної ділянки а не права безпосередньо на земельну ділянку.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Доводи позивача судом не приймаються до уваги з підстав наведених вище.

Сплата судового збору покладається на позивача.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, при розгляді справи судом встановлено також вину виконавчого комітету Житомирської міської ради у спорі, що виник, виражену у формі бездіяльності посадових осіб щодо виконання покладених на них законом обов'язків щодо встановлення меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг та контролю за дотриманням підприємствами усіх форм власності меж водоохоронних зон у м. Житомирі відповідно до вимог законодавства., враховуючи викладене та з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили, що на дату видання ОСОБА_7 прив"язки, виконавчим комітетом Житомирської міської ради були визначені розмір та межі водоохоронної зони та прибережної захисної смуги біля ставка, де знаходиться земельна ділянка за адресою: пров. Прудний,13, м. Житомир відповідно до вищезазначеного Порядку

Статтею 90 ГПК України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Частинами 1,2,3 ст. 90 ГПК України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про надіслання окремої ухвали Житомирській міській раді та ОСОБА_6 містобудування архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради з метою усунення причин порушення вимог чинного законодавства та недопущення подібних порушень у подальшому.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85, 90 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.01.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1-в справу

2,3 - сторонам

4 - третій особі