Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" січня 2016 р. № 927/55/16

Суддя Кушнір І.В., розглянувши матеріали позовної заяви № 62г-15 від 25.12.15

За позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000

в інтересах держави

в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області,

пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000

До Відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14000

Предмет спору: про стягнення 12497,08 грн. неустойки та зобов'язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 12497,08 грн. неустойки та зобов'язання Відповідача повернути державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно - залізобетонний майданчик, площею 400,0 кв. м, розміщене за адресою: вул. Генерала Бєлова, 11, м. Чернігів, вартістю 145436,67 грн., Балансоутримувачу - Деснянському басейновому управлінню водних ресурсів, шляхом примусового виселення.

Згідно з абз.4 ч.1, ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України:

"Господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу."

Відповідно до ч.1 ст.29 Господарського процесуального кодексу України:

"Прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу."

Згідно з абз.1,2 ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру":

"Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті."

В резолютивній частині позову Прокурор просить стягнути з Відповідача неустойку за неповернення орендованого майна та зобов'язати Відповідача повернути майно шляхом примусового виселення.

Разом з тим, в описовій частині позову зазначається наступне обґрунтування підстав подачі позову Прокурором:

"Внаслідок несвоєчасної сплати (несплати) суб'єктами господарювання орендної плати за користування державної майном або не повернення орендованого майна орендодавцю ставиться під загрозу своєчасність надходження та акумулювання коштів державного бюджету, чим спричиняється шкода державним економічним інтересам.

Перевіркою встановлено, що Регіональне відділення ФДМУ по Чернігівській області, яке уповноважене здійснювати функції у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює захист інтересів держави та не вживає заходів щодо стягнення заборгованості в судовому порядку."

З викладеного тексту вбачається, що підставою подачі Прокурором позову є не вжиття Позивачем заходів лише щодо стягнення в судовому порядку заборгованості з орендної плати.

Проте, як вбачається з вищенаведеної резолютивної частини позову Прокурора, стягнення саме заборгованості з орендної плати не є предметом даного позову.

Згідно з абз.1,2,6 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 за №7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам":

"3. Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

При цьому, якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК. У разі ж коли суд у зазначених випадках помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, відповідний позов залишається без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 названого Кодексу."

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України:

"3) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі".

Згідно з п.п.1,2 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.п.2.10. п.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 4.4.2. п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" (із змінами) днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Як вбачається з позовної заяви, Прокурором заявлено дві позовні вимоги: майнового характеру (про стягнення неустойки) та немайнового характеру - (зобов'язання повернути майно), судовий збір по кожній з яких сплачується окремо.

При цьому, позовна заява датована 25.12.2015, проте, як вбачається з відбитку штампу реєстрації вхідної кореспонденції господарського суду Чернігівської області, фактично подана до суду 20.01.2016.

Станом на 01.01.2016 відповідно до ст.8 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" встановлений розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1378 грн.

З урахуванням зазначеного, за подання даного позову необхідно було сплатити 2756 грн. судового збору.

Прокурором в якості доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, до позовної заяви додано платіжне доручення №3579 від 24.12.2015 на суму 2436,00 грн., тобто при сплаті судового збору за подання даного позову Прокурором не враховано розмір мінімальної заробітної плати, встановлений станом на 01.01.2016.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Прокурором не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з абз.1 п.п.3.5. п.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами) недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

У абз. 2 п.п.2.22. п.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) зазначено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, а саме статтею 43-5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111-3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122-2, частиною п'ятою статті 122-8.

Відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України:

"Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

4) не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі."

З урахуванням вищевикладеного, позовна заява підлягає поверненню Прокурору без розгляду.

Прокурору роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. п. 1,4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи матеріали повернути Прокурору без розгляду.

Додаток на 28 арк., у тому числі платіжне доручення №3579 від 24.12.2015 на суму 2436,00 грн.

Суддя Кушнір І.В.