ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2016 р.Справа № 916/3632/15

за позовом: Малого приватного підприємства «СТАФ»;

до відповідача: Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України;

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1- довіреність від 05.06.2015р.

Суть спору: Мале приватне підприємство «СТАФ» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України заборгованості у сумі 15027,39 грн. у тому числі 10800,00грн. основного боргу, 3589,15грн. пені, 638,24грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.09.2015р. суддя Горячук Н.О. порушила провадження по справі № 916/3632/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2015р. продовжено строк розгляду справи № 916/3632/15 до 15 листопада 2015 р.

19.10.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог відповідно до якої Мале приватне підприємство «СТАФ» просить суд стягнути з Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України заборгованості у сумі 14 679,13грн.

19.10.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

19.10.2015р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про продовження строку розгляду справи на 15 днів для надання додаткових документів та пояснень.

04.11.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення.

04.11.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про часткове визнання позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що 12.11.2015р. Верховною радою України прийнято Постанову №3184 про звільнення судді Горячук Н.О., відповідно до п. 3.12. рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол від 03.06.2015р. №17-9/2015), та на підставі розпорядження керівника апарату суду № 1725 від 16.11.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/3632/15.

Згідно протоколу про повторний автоматичний розподіл справ між суддями від 16.11.2015р., справу № 916/3632/15 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Оборотовій О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.11.2015р. суддею Оборотовою О.Ю. прийнято справу № 916/3632/15 до свого провадження; розгляд справи призначено 02.12.2015р. о 15:00.

02.12.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення.

02.12.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення.

23.12.2015р. від позивача надано до господарського суду Одеської області клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.12.2015р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів до 31.01.2016р.

23.12.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення.

23.12.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення про часткове визнання позовних вимог.

У судовому засіданні 13.01.2016р. після виходу судду з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

05 березня 2013 року між Малим приватним підприємством «СТАФ» та Держаним підприємством Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» був укладений Договір поставки № 6/03.

Відповідно до п. 1.1. договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року, Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України зобовязується протягом строку дії Договору, в порядку і на умовах, встановлених цим Договором, продати та передати у власність Малого приватного підприємства «СТАФ» продукції (надалі по тексту - «Товар»), а Мале приватне підприємство «СТАФ» зобовязується прийняти Товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього Договору.

Умови поставки товару визначені в другому розділі договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року та передбачають, що поставка Товару, вказаного в п.1.1 Договору, здійснюється партіями, на умовах вивозу товару Малим приватним підприємством «СТАФ» зі складу Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України (м.Одеса, 4-й Басейний провулок, буд. 7), якщо інше не вказано в Рахунку-фактурі Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України або в інших додатках до цього Договору.

Відповідно до п.2.4 договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року, приймання Товару за кількістю відбувається на складі Малого приватного підприємства «СТАФ», про що зазначається в рахунку-фактурі Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України.

Згідно п.2.5 договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року приймання партії Товару за кількістю та якістю відбувається в два етапи:

Перший етап - попереднє приймання партії Товару-здійснюється у пункті поставки товару(п.2.1. Договору) і включає:

- приймання за кількістю переданих одиниць кожного найменування(виду) товару, вказаних в рахунку-фактурі/Специфікації на партію Товару;

- перевірка кожної одиниці переданого товару з метою виявлення пошкоджень, які можуть бути виявлені візуально;

- перевірка наявності документів, які підлягають передачі покупцеві разом з партією Товару.

Другий етап - остаточне приймання переданого Товару за якістю - здійснюється Покупцем після розвантаження Товару, але в строк не більше ніж 5(пять) днів з моменту поставки відповідної партії Товару.(п.п.2.5.1, 2.5.2 договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року.)

Відповідно до п.3.1. договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року поставки, поставка товару Малому приватному підприємству «СТАФ» провадиться за попередньою оплатою.

Пунктом 3.2. Договору поставки встановлено, що Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України зобовязується передати Малому приватному підприємству «СТАФ» погоджений для поставки Товар протягом 15 (пятнадцяти) робочих днів після зарахування на поточний рахунок Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України коштів від Малого приватного підприємства «СТАФ», сплачені відповідно до рахунку-фактури за погоджену до поставки партію Товару.

Виконуючи свої зобовязання за договором поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року Мале приватне підприємство «СТАФ» сплатило рахунок № СФ- 000741 від 19.08.2013 р. - платіжне доручення № 252 від 21.08.2013 р. в сумі 10 800,00 (десять тисяч вісімсот) гривень, 00 копійок.

Як зазначає Мале приватне підприємство «СТАФ» всупереч умовам договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України не поставило Малому приватному підприємству «СТАФ» протягом 15 (пятнадцяти) робочих днів Товар, передбачений рахунком № СФ-000741 від 19.08.2013 р.

15 жовтня 2013 року Мале приватне підприємство «СТАФ» направило на адресу Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України Акт звіряння взаємних розрахунків, який на даний час не підписаний.

05 січня 2015 року Мале приватне підприємство «СТАФ» відправило на адресу Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України претензію вих. № 231/12 від 18.12.2014 року відповідно до якої директор Малого приватного підприємства «СТАФ» просить Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України повернути грошові кошти в сумі 10 800,00.

Як зазначає Мале приватне підприємство «СТАФ» відповіді на претензію отримано не було.

Враховуючи вищевикладене, Мале приватне підприємство «СТАФ» звернулося з відповідним позовом до господарського суду Одеської області до відповідача Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України про стягнення суми заборгованості з урахуванням уточнених позовних вимог в сумі 14 679,13 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів є необґрунтованими в силу того, що Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України в повному обсязі виконало свої зобовязання по договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року, так як відповідно до п.1.1 договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року, поставка здійснюється партіями, на умовах вивозу товару Малим приватним підприємством «СТАФ» зі складу Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України (м.Одеса, 4-й Басейний провулок, буд. 7), якщо інше не вказано в Рахунку-фактурі Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України або в інших додатках до цього Договору.

Судом встановлено, що додатків до даного договору між сторонами не укладалось, а в рахунку фактурі №СФ-000741 від 19 серпня 2013р. не вказано конкретного способу вивозу чи доставки. Крім цього суд звертає увагу, що відповідно до даного рахунку сума що підлягає сплаті Малим приватним підприємством «СТАФ» визначена лише за сваї 150-35-10 в кількості 3 шт., отже Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України ніяким чином не взяло на себе обовязок доставити товар на адресу Малого приватного підприємства «СТАФ».

Мале приватне підприємство «СТАФ» в своїй позовній заяві посилається на те, що всупереч умовам договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України не поставило Малому приватному підприємству «СТАФ» протягом 15 (пятнадцяти) робочих днів Товар, передбачений рахунком № СФ-000741 від 19.08.2013р., проте суд зазначає, що відповідно до умов договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року та письмових пояснень представників сторін, Мале приватне підприємство «СТАФ» порушило умови договору поставки в частині того, що не прийняло товар (п.1.1. договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року) відповідно до умов даного договору.

Крім цього, суд зазначає, що згідно документів доданих до позовної заяви, при досудовому врегулюванні спору Мале приватне підприємство «СТАФ» вимагало лише повернення сплачених коштів за виготовлення товару, і жодного разу не звернулось до Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України з вимогою передати товар. Суд звертає увагу, що така вимога взагалі є необґрунтованою у звязку з тим, що відповідно до письмових пояснень Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України товар був виготовлений в строк передбачений договором, що підтверджується матеріальним звітом по складу готової продукцій за серпень 2013р. на виготовлення якого були затрачені певні ресурси, а тому невиконання умов договору зі сторони Малого приватного підприємства «СТАФ» не є підставою для повернення грошових коштів.

Мале приватне підприємство «СТАФ» в письмових поясненнях 04.11.2015р. зазначає, що Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України не виконало свої зобовязання за договором поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року з огляду на те, що не повідомило Мале приватне підприємство «СТАФ» про готовність товару, проте суд звертає увагу, що такого зобовязання у Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України перед Малим приватним підприємством «СТАФ» згідно договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року немає. Згідно договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року після оплати рахунку-фактури № СФ-000741 від 19.08.2013р а саме відповідно до платіжного доручення №252 від 21.08.2013р. у Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України є 15 робочих днів на виготовлення даного товару а отже 13.09.2013р. Мале приватне підприємство «СТАФ» отримало право прийняти товар відповідно до умов договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року а саме на умовах вивозу товару Малим приватним підприємством «СТАФ» зі складу Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України (м.Одеса, 4-й Басейний провулок, буд. 7).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження того що Мале приватне підприємство «СТАФ» взагалі зверталося до Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України з метою отримати даний товар на умовах договору а тим більше відсутнє підтвердження того що товар на складі за адресою м.Одеса, 4-й Басейний провулок, буд. 7 був відсутній.

04.11.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про часткове визнання позовних вимог на суму 1967,85грн.(суму очікуваного прибутку)

23.12.2015р. до господарського суду Одеської області від представника відповідача надійшли письмові пояснення про часткове визнання позовних вимог.1967,85грн.(суму очікуваного прибутку).

З урахування даного клопотання та письмових пояснень суд зазначає, що у п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначається, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

В даному випадку перевірка відповідності дій сторін закону та відсутності порушення прав інших осіб є не правом, а обов'язком суду. Якщо суд установить, що реалізація права позивача на відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог, права відповідача на визнання позову призводить до порушення закону та прав інших осіб, він зобов'язаний відмовити в реалізації цих прав і розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку даному клопотанню та письмовим пояснення, господарський суд Одеської області дійшов висновку, що прийняття часткового визнання позову може вплинути на права та інтереси інших осіб, зокрема, може порушувати інтереси держави, враховуючи, що відповідачем є державне підприємство.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України 02 жовтня 2014 року по справі № 922/3134/13.

В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що як і у клопотанні так і в письмових поясненнях Державне підприємство «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України стверджує що належним чином виконало умови договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року, проте просить суд прийняти рішення про стягнення з Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України суму очікуваного прибутку в розмірі 1967,85грн. що є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін, суд вважає, що у задоволені позовних вимог Малому приватному підприємству «СТАФ» до відповідача Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України про стягнення 14 679,13 слід відмовити, оскільки суду не доведено факт порушення договору поставки № 6/03 від 05 березня 2013 року з боку Державного підприємства «Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 50, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 січня 2016 р.

Суддя Оборотова О.Ю.