УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.01.2016Справа № 910/2/16

Суддя Грєхова О.А., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська Страхова Група"

до Комунального підприємство "Київпастранс "

про відшкодування шкоди в порядку регресу 5 952,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська Страхова Група" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємство "Київпастранс" про стягнення 5952,70 грн., в т.ч. 5868,29 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, 39,55 грн. інфляційних нарахувань, 44,86 грн. 3% річних.

Проте, при поданні позову Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська Страхова Група" допущено порушення вимог, встановлених розділом VIII Господарського процесуального кодексу України.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми (п. 3 ст. 63 ГПК).

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, у тому числі, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Отже, вказаною нормою передбачено, що в позовній заяві має бути наведений розрахунок позовних вимог.

Позивачем безпосередньо у позовній заяві не наведено розрахунку суми боргу з урахуванням фндексу інфляції та процентів, що стягуються, а викладено його в окремому документі під назвою "Розрахунок суми боргу з урахуванням фндексу інфляції" та "Розрахунок процентів", а отже, такі документи із розрахунком позовних вимог мають бути підписані особою, яка має право на підписання позовної заяви.

Проте, додані до позовної заяви документи із розрахунком позовних вимог не підписані взагалі.

Таким чином, документи, які містять розрахунок сум, що стягується, судом не приймаються як належні, оскільки вказані документи не підписані уповноваженою особою позивача, яка має право на вчинення таких дій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, було внесено ряд змін у Закон України "Про судовий збір", зокрема, щодо ставок судового збору.

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 484-VIII від 22.05.15), встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки позивач звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва 04.01.2015 (дата реєстраційного штампу про одержання відділом діловодства Господарського суду міста Києва), він повинен був надати докази зарахування сплаченого судового збору в доход спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, позивачем таких доказів суду не подано. Так, на зворотньому боці платіжного доручення № 14348 від 17.11.2015 відсутні підписи уповноважених осіб та печатки банківської установи на підтвердження зарахування сплаченого судового збору в доход Державного бюджету України.

За наведених обставин, суд позбавлений можливості перед порушенням провадження у справі перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, тобто перевірити додержанням позивачем вимог закону щодо порядку та розміру сплати судового збору за подачу даної позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № 1077-05-1/18 від 28.12.2015 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Водночас суд відзначає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, керуючись пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Суддя О.А.Грєхова