УХВАЛА

12.01.2016Справа № 910/19091/15

За заявою Комунального підприємства «Київпастранс» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/19091/15

за позовомВиробничого кооперативу «Контакт-90»
доКомунального підприємства «Київпастранс»
простягнення 824 243,01 грн.
Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Козачук Н.Ю. - за довіреністю від 24.12.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Виробничий кооператив «Контакт-90» звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення 824 243,01 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 року у справі № 910/19091/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, 2; ) на користь Виробничого кооперативу «Контакт-90» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 37; ) 738 828 (сімсот тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 82 коп. інфляційних втрат, 21 790 (двадцять одну тисячу сімсот дев'яносто) грн. 99 коп. 3% річних.

16.11.2015 року на виконання відповідного рішення судом видано наказ.

В грудні 2015 року через канцелярію до суду надійшла заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/19091/15, у якій останній просить розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва у вказаній справі за встановленим ним графіком.

В обґрунтування заявником зазначено, що існують об'єктивні підстави, з яких на сьогодні КП «Київпастранс» не має фінансових можливостей виконати зобов'язання з виконання відповідного судового рішення (в тому числі через неналежне виконання покладених на орган виконавчої влади обов'язків), що підтверджується відповідними довідками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2015 року призначено розгляд заяви Комунального підприємства «Київпастранс2 про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/19091/15 на 12.01.2016р.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення останньої з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею ст. 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Враховуючи викладене, неналежне виконання існування зобов'язань заявника перед третіми особами, не звільняє останнього, як суб'єкта господарської діяльності, від відповідальності за неналежне виконання ним договірних зобов'язань перед іншими суб'єктами господарської діяльності.

Суд зазначає, що сам факт тяжкого фінансового становища відповідача не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Для розстрочки виконання рішення суду заявник повинен навести та обґрунтувати обставини можливості виконання останнього саме за своїм графіком. Проте, таких обставин заявником не зазначено, інші підстави для розстрочення виконання рішення суду відсутні.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги можливі негативні наслідки стягувача при затримці виконання рішення, суд дійшов до висновку, що заявником не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, що зумовлює залишення заяви Комунального підприємства «Київпастранс» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/19091/15 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства «Київпастранс» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/19091/15 - відмовити повністю.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Цюкало