ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" січня 2016 р. № 903/1299/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт, с. Липляни, Ківерцівський район, Волинська область

до фермерського господарства ВОЛИНЬАГРОКОМ, с. Пірванче, Горохівський район, Волинська область

про стягнення 13486,46 грн.

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Місюк Р.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 15.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №119 від 23.12.2015р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт звернулось з позовом про стягнення з фермерського господарства ВОЛИНЬАГРОКОМ 13486,46 грн., з них 9922,17 грн. основний борг, 1984,43 штраф, 1579,86 грн. пеня та судових витрат по справі.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.12.2015р. за вказаним позовом було порушено провадження у справі та призначено розгляд останньої у судовому засіданні на 12.01.2016р.

В судовому засіданні 12.01.2016р. представником позивача подано заяву про затвердження мирової угоди від 28.12.2015р. (дана мирова угода додана до вищезазначеної заяви) у такій редакції:

Ми, Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт», в особі директора ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту (далі - «Позивач») та ФГ «Волиньагроком» ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту (надалі іменується «Відповідач»), домовились про укладення мирової угоди на таких умовах:

1. Відповідно до цієї мирової угоди Позивач та Відповідач домовилися та взяли на себе наступні зобовязання:

1) Відповідач зобовязується здійснити оплату існуючого боргу в сумі 13 486,46 грн., який виник згідно договору на перевезення автомобільним транспортом №3107/8199 від 31 липня 2015 року. Відповідач зобовязується здійснити оплату всієї суми боргу в термін до 01 серпня 2016 року.

2) Сторони погоджуються, що сума боргу, визначена п. 2 цієї Мирової угоди є остаточною та може бути збільшена лише у випадку невиконання Відповідачем зобовязань, які виникли в останнього по договору перевезення автомобільним транспортом №3107/8199 від 31 липня 2015 року, після укладання цієї мирової угоди.

3) Позивач зобовязується та гарантує, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання Відповідачем не пред'являти жодних претензій до Відповідача з приводу суми заборгованості в розмірі 13 486,16 грн., яка виникла, в останнього по договору на перевезення автомобільним транспортом №3107/8199 від 31 липня 2015 року.

2. Сторони даної Мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї Мирової угоди.

3. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї Мирової угоди.

4. Сторони домовилися, що будь-які витрати, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на Відповідача.

5. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Також 12.01.2016р. представником позивача подано клопотання про повернення суми сплаченого по справі судового збору.

Позивач вимог ухвали суду від 21.12.2015р. не виконав, витребуваних ухвалою суду документів не надав.

Відповідач вимог ухвали суду від 21.12.2015р. не виконав, витребуваних ухвалою суду документів не надав.

В судовому засіданні 12.01.2016р. представники сторін просили заяву про затвердження мирової угоди від 28.12.2015р. задовольнити, мирову угоду від 28.12.2015р. підписану сторонами затвердити.

Згідно ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Згідно п.3.19. Постанови пленум Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Судом, в порядку ст.78 ГПК України, перевірено повноваження осіб, що підписали мирову угоду. Мирову угоду підписали зі сторони позивача директор ТОВ Волинь-Зерно-Продукт ОСОБА_5, зі сторони відповідача голова ФГ ВОЛИНЬАГРОКОМ ОСОБА_4.

Враховуючи, що у п.4 мирової угоди від 28.12.2015р. зазначено про права і обов'язки сторони, які можуть виникнути у майбутньому(« 4. Сторони домовилися, що будь-які витрати, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на Відповідача»), суд визнає необхідним пункт четвертий мирової угоди виключити з її тексту, визначивши пункт пятий мирової угоди від 28.12.2015р. четвертим.

Згідно п.7 ч.1 ст.80 ГПК України при затвердженні мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Заява про затвердження мирової угоди від 28.12.2015р., з урахуванням змін, що вносяться судом, оскільки її форма і зміст не суперечить чинному законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, підлягає частковому задоволенню, а в частині, що не стосується прав та обовязків сторін щодо предмету спору відхиленню.

Враховуючи, що мирова угода затверджується судом, тому провадження у справі підлягає припиненню

Згідно ч.2 ст.80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Щодо заяви представника позивача про повернення суми судового збору суд зазначає таке.

Згідно платіжного доручення №7641 від 15.12.2015р. позивач сплатив судовий збір в розмірі 1218 грн.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі припинено з підстав укладання мирової угоди та її затвердження судом, суд приходить висновку, що вказана заява представника позивача про повернення суми судового збору підлягає до задоволення.

Керуючись п.7 ч.1 ст.80, ст.86 ГПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд, -

ухвалив:

1. Заяву про затвердження мирової угоди у справі №903/1299/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт до фермерського господарства ВОЛИНЬАГРОКОМ про стягнення 13486,46 грн. задовольнити частково.

2. Мирову угоду, укладену 28.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт та фермерським господарством ВОЛИНЬАГРОКОМ, що є сторонами у справі №903/1299/15 затвердити в такій редакції:

«Ми, Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт», в особі директора ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту (далі - «Позивач») та ФГ «Волиньагроком» ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту (надалі іменується «Відповідач»), домовились про укладення мирової угоди на таких умовах:

1. Відповідно до цієї мирової угоди Позивач та Відповідач домовилися та взяли на себе наступні зобовязання:

1) Відповідач зобовязується здійснити оплату існуючого боргу в сумі 13 486,46 грн., який виник згідно договору на перевезення автомобільним транспортом №3107/8199 від 31 липня 2015 року. Відповідач зобовязується здійснити оплату всієї суми боргу в термін до 01 серпня 2016 року.

2) Сторони погоджуються, що сума боргу, визначена п. 2 цієї Мирової угоди є остаточною та може бути збільшена лише у випадку невиконання Відповідачем зобовязань, які виникли в останнього по договору перевезення автомобільним транспортом №3107/8199 від 31 липня 2015 року, після укладання цієї мирової угоди.

3)Позивач зобовязується та гарантує, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання Відповідачем не пред'являти жодних претензій до Відповідача з приводу суми заборгованості в розмірі 13 486,16 грн., яка виникла, в останнього по договору на перевезення автомобільним транспортом №3107/8199 від 31 липня 2015 року.

2. Сторони даної Мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї Мирової угоди.

3. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї Мирової угоди.

4. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави».

3. Провадження у справі №903/1299/15 - припинити.

4. Управлінню державної казначейської служби України у м. Луцьк Волинської області повернути товариству з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт (45240, Волинська область, Ківецівський район, с. Липляни, вул. Червоноармійська, буд. 22, ) з Державного бюджету 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) грн. сплаченого судового збору згідно платіжного доручення №7641 від 15.12.2015р..

5. Боржником за даною ухвалою є: фермерське господарство ВОЛИНЬАГРОКОМ (45733, Волинська область, Горохівський район, с. Пірванче, вул. Перемоги, буд. 1, ).

6. Стягувачем за даною ухвалою є: товариство з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт (45240, Волинська область, Ківецівський район, с. Липляни, вул. Червоноармійська, буд. 22, ).

7. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 12.01.2016р..

8. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання складає один рік з моменту її винесення, тобто до 13.01.2017р..

Суддя А. С. Вороняк