РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016Справа № 910/29012/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, комунального підприємства «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» та комунального підприємства «КЕРУЮЧА ДИРЕКЦІЯ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА»
дотовариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКАР»
пророзірвання договору, виселення та стягнення 16318,21 грн,

за участю представників сторін:
від позивача 1Майданік В.Ю. (довіреність від 06.01.2016 № 6);
від позивача 2Майданік В.Ю. (довіреність від 18.12.2015 № б/н);
від позивача 3 від відповідачаМайданік В.Ю. (довіреність від 31.12.2015 № б/н); не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулися Дніпровська районної в місті Києві державної адміністрації, комунальне підприємство «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» та комунальне підприємство «КЕРУЮЧА ДИРЕКЦІЯ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКАР» про розірвання договору оренди від 18.04.2006 № 221, виселення останнього з орендованого приміщення, передачу вказаного приміщення позивачеві 2 та стягнення заборгованості в сумі 16318,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов'язання за договором оренди, що призвело до виникнення заборгованості. У зв'язку із наведеними обставинами позивачі прийняли рішення про припинення відносин за договором оренди, про що повідомили відповідача відповідним листом. Однак, як вказує позивач, вказаний лист залишено відповідачем без відповіді і задоволення.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивачів до господарського суду із позовом у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 прийнято вказаний вище позов до розгляду та порушено провадження у справі № 910/29012/15.

Ували, винесені судом у даній справі, надсилалися, зокрема, відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце судових засідань, у яких розглядалася дана справа, належним чином.

Відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень з цього приводу до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12 січня 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши повноважного представника позивачів, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, як орендодавцем, та ТОВ «ЛЮКАР», як орендарем, укладено договір оренди нежилого приміщення від 18.04.2006 № 2221 (далі - договір).

Додатковою угодою від 03.09.2007 внесено зміни до договору, а саме, зокрема, визначено, що орендодавцем за договором є комунальне підприємство Дніпровського району м. Києва «ФІНАНСОВО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР «ДНІПРОВСЬКИЙ».

Також 01 жовтня 2012 року укладено додаткову угоду № 2221-пр про внесення змін до договору, якою, зокрема, визначено, що Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, на підставі п. 2.1 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250, та пунктів 4, 5 розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, приймає на себе права та обов'язки орендодавця і стає стороною за додатковою угодою від 03.09.2007 (п. 1 додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр).

Так, у відповідності до предмета договору орендодавець на підставі рішення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.06.2007 № 129 та виданого у встановленому порядку розпорядження вказаної адміністрації від 18.04.2006 № 637 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення (будівлю) (далі - об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Стальського, буд. 28 (п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.09.2007).

Згідно з п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди від 03.09.2007) об'єктом оренди є: нежиле приміщення (будівля, споруда) загальною площею 39,40 м2, в т.ч. на першому поверсі 39,40 м2.

Як передбачено у п. 2.3 договору (в редакції додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр) об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва передано до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «КЕРУЮЧА ДИРЕКЦІЯ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА».

Відповідно до п. 4.1 договору (в редакції додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр) за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і використання: орендної плати, затвердженої рішенням Дніпровської районної в м. Києві ради від 27.03.2008 № 221, від 12.03.2009 № 338 та від 22.12.2009 № 412. Орендна плата за договором сплачується згідно з розрахунком, викладеного в додатку № 2, що є невід'ємною частиною договору.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 4.2 договору, в редакції додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр).

Згідно з п. 4.4 договору (в редакції додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр) додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Орендна плата сплачується орендарем починаючи з 01 жовтня 2012 року на рахунок балансоутримувача - комунального підприємства «КЕРУЮЧА ДИРЕКЦІЯ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА». Останнім днем нарахування, орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (п. 4.5 договору, в редакції додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр).

У відповідності до п. 4.6 договору (в редакції додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр) орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця. Орендар зобов'язаний своєчасно та повному обсязі сплачувати орендну плату. У разі порушення строків внесення орендної плати, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової НБУ, що діяла у період, за який нараховувалася орендна плата з урахуванням встановленого індексу інфляції за кожний день прострочення платежу.

Об'єкт оренди вважається фактично переданим орендодавцеві з моменту підписання акту приймання-передачі, після чого припиняються нарахування орендної плати та інших платежів, зазначених у договорі (п. 5.4 договору, в редакції додаткової угоди від 03.09.2007).

Відповідно до п. 7.1 договору (в редакції додаткової угоди від 03.09.2007) цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 01 лютого 2006 року до 25 грудня 2013 року.

Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року орендодавцем передано, а орендарем прийнято об'єкт оренди у користування на підставі договору, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.09.2007, підписаного вказаними сторонами договору та скріпленого відбитками їх печаток (засвідчена копія міститься у матеріалах справи).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ч. 2 названої статті встановлено, що державну політику у сфері оренди здійснюють, зокрема, органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Судом також встановлено, що п. 10 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» вирішено створити комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" та віднести його до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 вказаного рішення КМР вирішено Комунальному підприємству "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" та комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва передати новоствореному комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року.

На виконання рішення КМР від 09.10.2014 № 270/270 позивачем 1 передано, а позивачем 2 прийнято на баланс, зокрема, нерухоме майно, яке є об'єктом оренди на праві господарського відання за актом приймання-передачі, затвердженого головою Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Про зміну балансоутримувача об'єкта оренди та нові реквізити, за якими необхідно перераховувати орендну плату, позивач 2 повідомив листом від 30.03.2015 № 103/32-379 учасника ТОВ «ЛЮКАР», про що свідчить повідомлення поштового зв'язку про вручення останньому листа 06 квітня 2015 року (засвідчені копії листа та повідомлення містяться в матеріалах справи).

Спір між сторонами справи виник, як зазначають позивачі, внаслідок неналежного невиконання відповідачем свого основного обов'язку за договором, а саме, грошового. Як вказують позивачі, за період часу користування об'єктом оренди, а саме: з квітня 2015 року по жовтень 2015 року, у ТОВ «ЛЮКАР» перед балансоутримувачем - позивачем 2 існує заборгованість в розмірі 16318,21 грн.

Судом встановлено, що 23 липня 2015 року позивачем 1 було надіслано відповідачеві лист від 17.07.2015 № 6563/45/2/103, яким заступник голови Дніпровської райдержадміністрації повідомив орендаря про те, що в останнього наявна заборгованість, яка існує більше, ніж 3 (три) місяці, а тому орендодавець відмовляється від договору та розриває договір оренди достроково.

Як свідчить повідомлення поштового зв'язку, засвідчена копія якого міститься у матеріалах справи, лист від 17.07.2015 № 6563/45/2/103 було надіслано на адресу учасника ТОВ «ЛЮКАР», який водночас є директором відповідача, та який отримано було 23 липня 2015 року.

У матеріалах справи міститься рахунки на оплату орендної плати за користування об'єктом оренди за спірний період та докази їх надсилання на адресу директора відповідача.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про будь-яке реагування відповідачем на лист позивача 1.

У зв'язку із наведеними обставинами, позивачами заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16318,21 грн, розірвання договору оренди та виселення відповідача з об'єкта оренди.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як встановлено вище, термін дії договору встановлено сторонами до 25 грудня 2013 року. При цьому, матеріали справи не містять жодних заяв будь-якої із сторін договору про припинення дії договору, які б були зроблені ними протягом місяця, після вказаного терміну дії договору, а також сторонами спору не надано суду доказів повернення відповідачем позивачеві 2 об'єкта оренди з користування в порядку, передбаченому п. 5.4 договору, а тому суд дійшов висновку, що термін дії договору продовжено на той же термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто, відповідач на момент вирішення судом спору у даній справі фактично користується об'єктом оренди на підставі договору.

Частиною 1 ст. 284 Господарського кодексу України визначено, що істотними умовами договору оренди є, зокрема орендна плата з урахуванням її індексації.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено вище, відповідач був зобов'язаний здійснювати орендні платежі на користь позивача 2 щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд відзначає, що матеріали справи не місять жодного доказу щодо здійснення відповідачем оплат орендної плати на користь позивача 2 у спірний період.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 2 суми заборгованості, яка складає 16318,21 грн, є правомірною, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги про розірвання договору, виселення відповідача з об'єкта оренди та повернення такого об'єкта позивачеві 2, суд виходить з такого.

Як передбачено у п. 4.7 договору (в редакції додаткової угоди від 01.10.2012 № 2221-пр) несплата орендарем орендної плати протягом двох і більше місяців є підставою для дострокового розірвання договору орендодавцем в односторонньому порядку. В цьому випадку орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди балансоутримувачу протягом 3 (трьох) днів з дня розірвання договору.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Виходячи з наведених вище умов договору та норм права, суд зазначає, що договір є відплатним та однією з істотних його умов є сплата орендарем орендної плати.

Відповідно до обставин справи, відповідачем порушено істотну умову договору, останній не сплатив на користь позивача 2 орендну плату за 7 (сім) місяців (квітень 2015 року - жовтень 2015 року), чим позбавив позивачів того, на що вони розраховували при укладенні договору, а саме поповнення місцевого бюджету. Наведені фактичні обставини дають суду підстави для застосування до спірного договору правил, встановлених 782 ЦК України, тобто розірвати даний правочин.

Таким чином, позов частині розірвання договору оренди нежилого приміщення від 18.04.2006 № 2221 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 ЦК України).

Згідно з п. 5.2 договору (в редакції додаткової угоди від 03.09.2007) у разі закінчення строку дії договору, при його розірванні або припиненні (у т.ч. достроковому) орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцеві у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійсненних орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу на період строку дії договору/об'єкт оренди приймається (здається) комісією, що складається із представників сторін договору.

Таким чином, з огляду на те, що об'єкт оренди перебуває в тимчасовому користуванні відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виселення відповідача та зобов'язання останнього передати об'єкт оренди позивачеві 2 є правомірними, а тому підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то згідно з вимогами, визначеними ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКАР» (02100, місто Київ, вулиця Будівельників, будинок 36; ідентифікаційний код 31838175) на користь комунального підприємства «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» (02002, місто Київ, вулиця Челябінська, будинок 9-Г; ідентифікаційний код 39606435) заборгованість в сумі 16318,21 (шістнадцять тисяч триста вісімнадцять) грн 21 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 4872,00 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн 00 коп.

3. Розірвати договір оренди нежилого приміщення від 18.04.2006 № 2221, який укладено між Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією (02094, м. Київ, бульвар Праці, будинок 1/1; ідентифікаційний код 37203257), комунальним підприємством «КЕРУЮЧА ДИРЕКЦІЯ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» (02002, місто Київ, вулиця Челябінська, будинок 9-Г; ідентифікаційний код 38133008) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЮКАР» (02100, місто Київ, вулиця Будівельників, будинок 36; ідентифікаційний код 31838175).

4. Виселити товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮКАР» (02100, місто Київ, вулиця Будівельників, будинок 36; ідентифікаційний код 31838175) з нежилого приміщення на першому поверсі 39,40 м2, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Стальського, буд. 28.

5. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮКАР» (02100, місто Київ, вулиця Будівельників, будинок 36; ідентифікаційний код 31838175) передати комунальному підприємству «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДНІПРОВСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» (02002, місто Київ, вулиця Челябінська, будинок 9-Г; ідентифікаційний код 39606435) нежиле приміщення на першому поверсі 39,40 м2, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Стальського, буд. 28.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 січня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань