КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" січня 2016 р. Справа №910/21087/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Чорної Л.В.

Смірнової Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2015р.

у справі №910/21087/15 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія МБК»

про стягнення 6347,00 грн. та розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія МБК» про стягнення 6347,00 грн., а також про розірвання договору про прийом платежів № Б21 від 14.09.2012р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2015р. у справі № 910/21087/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний банк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2015р. у справі № 910/21087/15 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016р., апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка була чинна на момент звернення до суду з позовною заявою, закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції від 01.09.2015р.).

Пунктом 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до абз. 1 п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 р. складає 1218,00 грн.

Проте, Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний банк» до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2015р. оскаржується до Київського апеляційного господарського суду в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимоги майнового і немайнового характеру, а саме: стягнення 6347,00 грн. та розірвання договору про прийом платежів № Б21 від 14.09.2012р.

Враховуючи вищевикладене, сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить: 2009,70 грн. (1,5 розміру мінімальної заробітної плати, що складає мінімальну ставку, яка повинна бути сплачена за майнову вимогу * 110% при подачі апеляційної скарги) + 1339,80 грн. (110% від суми, яка повинна бути сплачена за вимогу стосовно розірвання договору про прийом платежів № Б21 від 14.09.2012р.) = 3349,50 грн.

Разом з тим, до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» додано клопотання про відстрочення сплати судового збору за її подання до ухвалення рішення у справі. Вказана заява мотивована неплатоспроможністю та важким фінансовим станом позивача внаслідок того, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 20.03.2015р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації позивача та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на один рік, а саме, з 20.03.2015р. по 19.03.2016р.

За таких обставин, враховуючи той факт, що відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 22.05.2015р. № 484-VIII уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку відносились до пільгових категорій та були звільнені від сплати судового збору, що, в свою чергу, після внесення змін до вищевказаного закону та позбавлення пільг призвело до ускладнення роботи Фонду щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банків, держави, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків та може мати наслідком неефективне та нецільове використання бюджетних коштів, апелянт просить на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 ЗУ «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про звільнення від сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Враховуючи те, що скаржником не надано суду належних доказів на підтвердження його майнового стану та доказів неможливості останнім сплатити судовий збір, а посилання на початок процедури ліквідації та позбавлення пільг на оплату судового збору, що як наслідок ускладнює роботу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не підтверджує доводів апелянта щодо необхідності відстрочення сплати судового збору.

Тому, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У відповідності до п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення у справі №910/21087/15 винесено 29.10.2015р., а підписано 03.11.2015р. Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказане рішення відповідно до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України є 13.11.2015р.

Апеляційна скарга, відповідно до штампу на конверті передана до поштового відділення 22.12.2015р., тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Отже, апеляційна скарга була подана з пропуском строку, встановленого для її подання ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання.

Колегія суддів зазначає, що клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження розглянуто не було у зв'язку з встановленим вищезазначеним недоліком.

Згідно ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга може бути подана повторно.

При цьому, слід роз'яснити апелянту, що повернення апеляційної скарги з підстав, передбачених п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду за наявності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, необхідність подання якого, передбачена ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

2.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2015р. у справі №910/21087/15 з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

3.Матеріали справи № 910/21087/15 повернути до господарського суду першої інстанції.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.В. Чорна

Л.Г. Смірнова