ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.01.16 Справа № 904/9878/15
За позовом: публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 4 096,79 доларів США та 4 995,24 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №130 від 02 квітня 2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до господарського суду із позовом, яким, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 4 096,79 доларів США та 4 995,24 грн. в тому числі:

- прострочена заборгованість щодо процентів за користування кредитом (в період з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року) - 47,13 (сорок сім доларів США 13 центів);

- прострочена заборгованість щодо процентів за користування кредитом (в період з 09.10.2008 року по 31.10.2015 року) - 4 049,66 (чотири тисячі сорок дев'ять доларів США 83 центи);

- пеня за несвоєчасну сплату процентів - 4 995,24 (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 24 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 113/03/М2 від 27 квітня 2007 року в частині повної та своєчасної оплати процентів за користування кредитом. У зв'язку з несвоєчасною оплатою відповідачем процентів за користування кредитом позивач на підставі п. 5.3. кредитного договору нарахував та просить стягнути пеню в розмірі 4 995,24 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Направлені судом на адресу відповідача ухвали суду повернуті підприємством зв'язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених в інформаційному листі № 01-8/482 від 13.08.2008, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 30.11.2015 на 17.12.2015. Ухвалою господарського суду від 17.12.2015 року строк вирішення спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладений на 14.01.2016.

У судовому засіданні 14.01.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" в особі начальника відділення №3 Дніпропетровської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" (яке в подальшому змінило свою назву на публічне акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк") (Банк) та фізичною особою. підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №113/03/М2, за умовами якого (п.1) Банк надає позичальнику споживчий кредит в сумі 5 000,00доларів США на строк з 27 квітня 2007року по 25 квітня 2008 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 22,0% річних.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобовязань в повному обсязі. Строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 25 квітня 2008 року (п.п.6.4., 6.5. кредитного договору).

Права та обовязки сторін визначені в розділі ІІІ кредитного договору.

Згідно п.3.1.1. кредитного договору Банк зобовязується відкрити позичальнику позичковий рахунок №6.840 та видати кредит в сумі 5 000,00доларів США з позичкового рахунка №6.840 в Дніпропетровській філії ВАТ АБ "Укргазбанк" шляхом перерахування на поточний рахунок в день укладання цього договору.

На виконання умов кредитного договору Банк перерахував позичальнику грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США, що підтверджується копією меморіального ордеру №ТR.3353.1.18 від 27.04.2007.

Також, Банк зобовязується:

- нараховувати проценти, застосовуючи метод "факт/факт", коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці, та у році (365 або 366 днів) (п.3.1.6.);

- проценти нараховувати за користування кредитом позичальником за період від дня одержання окремих сум за кредитом до дня його погашення, Проценти нараховувати на залишок заборгованості за кредитом (п.3.1.7).

Відповідно до п.3.2.6. договору Банк має право на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом процентів нарахувати, виходячи з 23,0% річних у валюті кредиту, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

В свою чергу, за умовами п.3.3.1. договору позичальник зобовязується:

- використати кредит на зазначені в п.1.1. даного договору цілі в строк з 27.04.2007 по 25.04.2008 в сумі 5 000,00доларів США та сплачувати заборгованість за кредитом згідно наступного графіка: у розмірі не менше 416,00 доларів США щомісячно, не пізніше передостаннього робочого дня місяця, починаючи з травня 2007 року, а з 25.04.2008 424,00долри США;

- сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 22,0% річних у валюті кредиту з першого по десяте число місяця наступного за місяцем, в якому нараховуються відсотки;

- у разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п 3.2.11 цього договору, починаючи з дня виникнення цієї заборгованості.

Отже, з наведеного вбачається, що позичальник зобовязаний сплачувати кредитодавцю проценти на умовах та в строки, визначені кредитним договором.

У березні 2009 року позивач звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №113/03/М2 від 27.04.2007 та процентів за користування кредитними коштами.

17 листопада 2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-1799/2009 за позовом відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі відділення №3 Дніпропетровської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 прийнято заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість щодо повернення кредитних коштів у розмірі 2 493,00 доларів США, що еквівалентно 19 196,10грн., заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитом 221,94 долари США, що еквівалентно 1 708,94грн., а всього 2 714,94 долари США та судові витрати.

Як вбачається зі змісту цього рішення заборгованість була обчислена позивачем за станом на 08.10.2008.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2009 року набрало законної сили 29.12.2009.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

25.01.2010 на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2009 року був виданий виконавчий лист зі строком предявлення до виконання 29.12.2012.

10.06.2015 державним виконавцем Дубовиком Олександром Михайловичем Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції розглянута заява Банку про примусове виконання наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та відрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1799/09 від 25.01.2010. Постановою про відкриття виконавчого провадження відповідачу надано строк для добровільного виконання виконавчого листа - до 17.06.2015.

В добровільному порядку в установлений державним виконавцем строк фізична особа-підприємець ОСОБА_1 свої зобовязання не виконала.

Позивач посилається на порушення позичальником (фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1) зобов'язань за кредитним договором №113/03/М2 від 27 квітня 2007 року в частині дотримання строків повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у звязку з чим нарахував та просить стягнути заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 09.10.2008 по 30.11.2015 у сумі 4 096,79 доларів США та пеню за прострочку виконання грошового зобовязання за період з 01.12.2014 по 30.11.2015 у сумі 4 995,24грн., що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №113/03/М2 від 27 квітня 2007 року, надав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5 000,00доларів США, що підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, меморіальним ордером від 27.04.2007 та заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

Кредитним договором одностороння відмова або одностороння зміна позичальником своїх зобов'язань, не передбачена, вони мають бути виконані у встановлений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник допустив порушення зобовязань перед позивачем за Кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у встановлені договором строки.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін.

З огляду на наведені вище умови договору щодо строку повернення кредитних ресурсів та нарахованих процентів, строк оплати кредитної заборгованості та процентів є таким, що настав.

Доказів повернення кредиту позивачу відповідачем на час розгляду справи не надано.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок процентів за період з 09.10.2008 по 30.11.2015 на суму 4 096,79доларів США, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, з якої: прострочена заборгованість щодо процентів за користування кредитом за листопад 2015 року складає 47,13 доларів США, прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 09.10.2008 по 30.10.2015 складає 4 096,79 доларів США.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення законодавства, є правомірними позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів у сумі 4 096,79доларів США.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Відповідальність за неналежне виконання умов договору передбачена розділом V договору.

Так, відповідно до п.5.3. договору за порушення строків (визначених в цьому договорі) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити Банку штрафні санкції (неустойку) в розмірі 0,1% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачуються штрафні санкції (неустойка), обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочки виконання зобовязань від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості.

Посилаючись на положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій (неустойки) за прострочення виконання зобовязань (щодо стоків, визначених в цьому договорі, повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом) припиняється через один рік від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 4 995,24грн. за період прострочки з 01.12.2014 по 30.11.2015.

Відповідно до положень ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, умов п.5.3. кредитного договору позивач мав право нараховувати пеню починаючи з 01.12.2014 по 30.11.2015, тобто протягом року від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, позивач невірно визначив щомісячну суму процентів, яка є простроченою та на яку має нараховуватись пеня у заявленому до стягнення періоді.

Так, згідно розрахунку заборгованості по процентам, який надано позивачем до позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, проценти за період з 01.12.2014 по 30.11.2015 нараховані у сумі:

за листопад 2014 року 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.12.2014);

за грудень 2014 року у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.01.2015);

за січень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.02.2015);

за лютий 2015 року - у сумі 43,99 доларів США (прострочка виникає з 11.03.2015);

за березень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.04.2015);

за квітень 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.05.2015);

за травень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.06.2015);

за червень 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.07.2015);

за липень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.08.2015);

за серпень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.09.2015);

за вересень 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.10.2015);

за жовтень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.11.2015);

за листопад 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.12.2015).

Разом з тим, в розрахунку пені вказана помісячна сума заборгованості по процентам починаючи з грудня 2014 року 573,41 долари США, також зазначені суми 622,11 долари США, 617,40 долари США, 526,28 долари США, 524,71 долари США, 620,54 долари США, що не відповідає наданому позивачем розрахунку процентів за кожний місяць у спірному періоді.

Таким чином, судом встановлено, що нарахування пені, відповідно до умов кредитного договору, необхідно здійснювати не на загальну суму заборгованості по процентах, а окремо по кожній сумі нарахованих процентів, від дня виникнення прострочення сплати процентів.

Строк погашення процентів встановлений договором з першого по десяте число місяця наступного за місяцем, в якому нараховуються відсотки.

З огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перераховано наданий позивачем розрахунок, окремо по кожній сумі простроченого платежу по процентам, за кожен день прострочки виконання зобов'язань від дня виникнення такої прострочки, а саме:

за листопад 2014 року за період прострочки з 11.12.2014 по 30.11.2015: 47,13 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1 125,68грн. х 0,1%:365х355 днів прострочки = 1,09грн.;

за грудень 2014 року за період прострочки з 11.01.2015 по 30.11.2015: 48,7 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1163,18грн. х0,1%:365х 324 дні прострочки =1,03грн.;

за січень 2015 року за період прострочки з 11.02.2015 по 30.11.2015: 48,7 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1163,18грн. х0,1%:365х 293 дні прострочки =0,93грн.,

за лютий 2015 року за період прострочки з 11.03.2015 по 30.11.2015: 43,99 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1 050,69грн. х0,1%:365х265 дні прострочки = 0,76грн.,

за березень 2015 року за період прострочки з 11.04.2015 по 30.11.2015: 48,7 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1163,18грн. х0,1%:365х234 дні прострочки = 0,75грн.,

за квітень 2015 року за період прострочки з 11.05.2015 по 30.11.2015: 47,13 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1 125,68грн. х 0,1%:365х 204дні прострочки = 0,63грн.,

за травень 2015 року за період прострочки з 11.06.2015 по 30.11.2015: 48,7 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1163,18грн. х0,1%:365х173 дні прострочки = 0,55грн.;

за червень 2015 року за період прострочки з 11.07.2015 по 30.11.2015: 47,13 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1125,68грн. х 0,1%:365х 143дні прострочки = 0,45грн.,

за липень 2015 року за період прострочки з 11.08.2015 по 30.11.2015: 48,7 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1163,18грн. х0,1%:365х112 дні прострочки = 0,36грн.;

за серпень 2015 року за період прострочки з 11.09.2015 по 30.11.2015: 48,7 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1163,18грн. х0,1%:365х81дні прострочки = 0,26грн.;

за вересень 2015 року за період прострочки з 11.10.2015 по 30.11.2015: 47,13 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1125,68грн. х 0,1%:365х 51дні прострочки = 0,16грн.,

за жовтень 2015 року за період прострочки з 11.11.2015 по 30.11.2015: 48,7 доларів США х 23,884656 грн. (еквівалент по курсу НБУ) = 1163,18грн. х0,1%:365х20дні прострочки = 0,06грн.

Пеня на проценти за листопад 2015 року не підлягає нарахуванню, оскільки період прострочки за листопад 2015 року починається з 11.12.2015, а позивач обмежив нарахування пені по 30.11.2015 року включно.

Таким чином, пеня підлягає стягненню у сумі 7,03грн. (1,09грн. + 1,03грн. + 0,93грн. + 0,76 грн. +0,75грн. + 0,63грн. +0,55грн.+0,45грн.+0,36 +0,26грн.+0,16грн. +0,06грн.).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума нарахованих процентів за період з 09.10.2008 по 30.11.2015 4 096,79доларів США та пеня у сумі 7,03грн. за період прострочки виконання зобовязання по сплаті процентів з 11.12.2014 по 30.11.2015.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1 444,49грн.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Саксаганський район, проспект Гагарина, будинок 17, квартира,62, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1, ) заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сумі 4 096 (чотири тисячі дев'яносто шість) доларів США 79 центів, пеню у сумі 7 (сім) грн. 03 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 444 (одна тисяча чотириста сорок чотири) грн. 49коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 16.01.2016