ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2016 р. Справа № 909/1268/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Левицький Ю.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- представник, ( довіреність №1 від 18.08.2015),

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Ерзі", (вул. Симона Петлюри 7Б, м. Івано-Франківськ, 76005)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ВАД", (вул. Калуська, 6, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111)

про стягнення 50595,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Ерзі" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "ВАД" про стягнення коштів за поставлену продукцію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині оплати за поставлене дизельне паливо, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 50595,14 грн., з яких: 47430,60 грн. - сума основного боргу, 3164,54 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 16.11.2015 провадження у справі порушено та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 08.12.2015, за результатами якого розгляд відкладено на 05.01.2016.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

08.12.2015 та 05.01.2016 представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу суду від 16.11.2015 надіслано відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Ухвалу суду від 08.12.2015 про відкладення розгляду справи 12.12.2015 вручено представнику відповідача, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідач явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, судом його було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

15.11.2012 відповідно до домовленостей ТОВ "Ерзі" (позивач) поставило на користь ТОВ "ВАД" (відповідач) дизельне паливо Євро об'ємом 4830,00 л.

Згідно з ч. ч.1,6 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, за своєю правовою природою, між сторонами укладено договір поставки.

На підтвердження виконання зобов'язань позивачем в частині поставки товару до матеріалів справи долучено копію видаткової накладної №РН-0001699 від 15.11.2012, з якої вбачається, що ТОВ "Ерзі" поставлено дизельне паливо на загальну суму 47430,60 грн.

Отримання ТОВ "ВАД" обумовленого товару підтверджується підписом уповноваженого представника та відтиском печатки товариства відповідача на вказаній видатковій накладній.

Крім того, на підтвердження поставки палива на користь відповідача, до матеріалів справи долучено податкову накладну.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, складеного за результатами проведеної між сторонами перевірки за період з 15.11.2012 по 29.07.2013, станом на 30.07.2013 заборгованість відповідача перед позивачем становить 47430,60 грн.

Згідно долученої до матеріалів справи копії розписки, директор ТОВ "ВАД" зобов'язався сплачувати вказану заборгованість за нафтопродукти по ТОВ "ВАД" з 01.08.2013.

З матеріалів справи та з пояснень представника позивача вбачається, що свої зобов'язання щодо оплати поставленого останнім товару відповідачем на даний час не виконано належним чином.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що зобов'язання боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

У відповідності до ст. 55 ГПК України, при перерахунку судом правильності арифметичних нарахувань за допомогою ІПС "Законодавство" встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних становить сума в розмірі 3251,27 грн.

З тексту позовної заяви та поданого розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем заявлена до стягнення сума 3% річних в розмірі 3164,54 грн.

Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази, якими підтверджується факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати поставленого позивачем дизельного палива та те, що судом приймається рішення в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись 124 Конституції України, 22, 49, 55, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВАД", (вул. Калуська, 6, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111, код 24678764) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ерзі", (вул. Симона Петлюри 7Б, м. Івано-Франківськ, 76005, код 32076573) заборгованість в розмірі 50595,14 грн. (п'ятдесят тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять гривень чотирнадцять копійок), з яких: 47430,60 грн. (сорок сім тисяч чотириста тридцять гривень шістдесят копійок) - сума основного боргу, 3164,54 грн. (три тисячі сто шістдесят чотири гривні п'ятдесят чотири копійки) - 3% річних та судовий збір в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень нуль копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 22.01.2016.