ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2016 р.Справа № 922/6474/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Приватної фірми "Альфа-Україна Лізинг", м. Мерефа
до Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
про про визнання додаткової угоди укладеною, -
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ДП "УкрНТЦ "Енергосталь" (далі - відповідач) звернулась ПФ "Альфа-Україна Лізинг" (далі - позивач). У позові останній просив суд визнати укладеною Додаткову угоду №15 від 14.12.2015 року до Договору оренди державного майна №139 від 01.05.2002 року у редакції, що наведена у прохальній частині позовної заяви. Витрати на оплату судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, оскільки вищевказаний договір оренди № 139 від 01.05.2002 року є діючим до 30.04.2016 року, позивач звернувся до відповідача з пропозицією подовжити термін дії цього договору на той самий термін із зміною розміру орендної плати відповідно до проведеної 30.11.2015 року нової незалежної оцінки вартості орендованого майна шляхом укладення додаткової угоди до Договору. Позивачем разом з пропозицією були направлені відповідачу усі необхідні документи, в тому числі: 4 (чотири) примірники Додаткової угоди № 15 від 14 грудня 2015 року з Додатком Розрахунок за перший місяць перерахунку оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДП УкрНТЦ Енергосталь; 1 примірник Звіту про оцінку майна - нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 9, від 30 листопада 2015 року, погодженого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 14 грудня 2015 року; 1 примірник Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області № 2428 від 14 грудня 2015 року про погодження висновку про вартість майна з Додатком № 1 Рецензія на Звіт про оцінку майна - нежитлових приміщень. ДП УкрНТЦ Енергосталь розташованих за адресою: м. Харків, просп. Леніна, 9.. Однак, листом № 1-22-6709 від 18.12.2015 року відповідач відмовив позивачу в подовженні терміну дії договору оренди та укладенні додаткової угоди до нього.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/6474/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 04.01.2016 року. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

У судовому засіданні 04.01.2016 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні. Наданий відзив та додані до нього документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.01.2016 року представник третьої особи надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову та залишає його на розсуд суду. Наданий відзив досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні 04.01.2016 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні 04.01.2016 року представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.05.2002 року між сторонами був укладений Договір оренди державного майна №139, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець (відповідач) передає, а орендар (позивач) приймає в строкове платне користування ( в редакції Додаткової угоди № 11 до Договору оренди державного майна №139 від 01.05.2002 року) приміщення №№12, 21, 21-б на першому поверсі (надалі - ОСОБА_2), загальною площею 145,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, Дзержинський район, просп. Леніна, 9 (літера А-6), у будівлі, що знаходиться на балансі УкрДНТЦ "Енергосталь".

Вартість майна, визначена у відповідності до незалежної оцінки станом на 01.12.2006 року складає 1120300,28 грн.

Вказане приміщення було передано позивачу, у відповідності до п. 2.1 договору, згідно двостороннього акту прийому-передачі орендованого майна від 01.05.2002 року (а. с. 18).

Відповідно до Додаткової угоди №14 до Договору оренди державного майна №139 від 01.05.2002 року орендар використовує орендоване приміщення для торгівлі непродовольчими товарами - 145,6 кв.м. (а.с.43).

Відповідно до Додаткової угоди №14 до Договору оренди державного майна №139 від 01.05.2002 року (а.с.43) орендна плата за базовий місяць оренди - квітень 2015 року складає без ПДВ - 53203,05 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати проводиться у порядку передбаченому діючим законодавством. Розрахунок плати за перший місяць перерахунку оренди квітень 2015 року наведений у додатку до Додаткової угоди №14 від 15.05.2015 року При нарахуванні орендної плати за наступні місці повинен враховуватися індекс інфляції.

Згідно з пунктом 3.2 Договору, орендна плата перераховується орендарем орендодавцю не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до виставлених рахунків двома сумами 70% та 30%, з яких - 70% орендної плати та 100% ПДВ перераховуються на основний рахунок, а 30% орендної плати (без ПДВ) - на спеціальний рахунок орендодавця для перерахування через казначейство до бюджету. Орендодавець перераховує 30% орендної плати у бюджет одразу після надходження від орендаря.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що відповідач повинен своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

У пункті 10.1 договору сторонами передбачено, що його укладено на строк 10 років, з 01 травня 2002 року до 01 травня 2012 року. Строк дії договору, додатковою угодою № 3 від 01.09.2003 року, було подовжено до 30 квітня 2016 року.

Пункти 10.3 та 10.6 договору, зміни і доповнення до договору допускаються за взаємною згодою сторін; у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку дії протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той саме термін та на тих саме умовах, які були передбачені договором.

Як зазначає у позовній заяві позивач, 18.12.2015 року він звернувся з листом № б/н до відповідача щодо продовження спірного договору оренди. Відповідач, у відповіді (вих. № 1-22-6709 від 18.12.2015 року), повідомив позивача про відсутність правових підстав для продовження терміну договору оренди №139 від 01.05.2002 року та підписання Додаткової угоди №15 від 14.12.2015 року.

Проте, як вказує позивач, на протязі дії договору оренди (з урахуванням додаткових угод до нього) позивачем належним чином виконувалися свої обовязки орендаря, отже, на думку позивача ґрунтовану ст. 777 ЦК України, ст. 285 ГК України та ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", позивач має право на укладення (продовження) договору на новий термін.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України (аналогічне містить й стаття 4 ЦК Української РСР 1963 року). За приписами частин 2 вказаних статей підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

За приписами ст. 151 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання угоди укладеною.

Згідно статтею 256, 257, 258 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року, яка була чинною станом на час укладення договору) за договором майнового найму, який виходячи з його субєктного складу сторін повинен бути укладеним у письмовій формі, наймодавець зобов'язується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату та на узгоджений між сторонами строк, якщо інше не встановлено чинним законодавством.

Згідно частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 вказаної норми передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Пункту 1 статті 285 Господарського кодексу України передбачає переважне право орендаря, перед іншими суб'єктами господарювання, на продовження строку дії договору оренди.

Відповідно до пункту 3 статті 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна, після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Закон України Про оренду державного та комунального майна є спеціальним законом, що регулює правовідносини оренди державного майна та відповідних положень про конкурсні засади він не містить.

Матеріалами справи доведено, що позивач до закінчення строку дії договору, в розумний строк (виходячи з умов пункту 10.3 договору) 14.12.2015 року звернувся до відповідача із заявою про продовження строку дії договору до 30 квітня 2030 року, шляхом укладення додаткової угоди про внесення змін до договору. При цьому позивач, беручи до уваги проведення нової незалежної оцінки майна, вважав також за необхідне внести зміни до пунктів: 1.1 договору в частині вартості майна, 3.1 договору у частині розміру орендної платні. Нова оцінка майна нежитлових приміщень ДП УкрНТЦ Енергосталь за адресою м. Харків, пр. Леніна, 9, нежитлові приміщення №№ 12, 21,21а загальною площею 145,6 кв.м., пройшла рецензування в РВ ФДМУ по Харківській області з кваліфікацією як така, що в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, незначні недоліки не вплинули на достовірність оцінки.

Судом встановлено, що позивач є таким, що належним чином виконує свої зобовязання за договором, про що свідчить Акт звірки взаємних розрахунків між сторонами, відповідно до якого станом на 28.12.2015 року заборгованості з оплати орендної плати позивач не має.

Як свідчать матеріали справи, власник майна держава Україна в особі уповноваженого державного органу управління - Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області, не зазначав про намір використовувати зазначене майно для власних потреб, письмового попередження від власника майна до позивача (орендаря) а ні у строк не пізніше ніж три місяці до закінчення терміну договору, а ні під час розгляду справи в суді, не надходило. При цьому у відзиві на позовну заяву Регіональне відділення фонду державного майна України по Харківській області (третя особа у справі) зазначало, що визначена балансоутримувачем (орендодавцем за договором, відповідачем у справі) підстава для відмови у продовженні строку дії договору є необґрунтованою.

Доводи відповідача стосовно відмови позивачу в укладанні додаткової угоди №15 від 14 грудня 2015 року спростовуються обставинами справи та наявними у справі доказами.

Як встановлено судом, Договір оренди державного майна №139 було укладено 01 травня 2002 року, на час звернення позивача до господарського суду та під час розгляду справи він є чинним, орендодавцем за договором є відповідач. За умовами п. 10.1 договору у редакції додаткової угоди №3 від 01.09.2003 року строк його дії встановлено у 14 років.

За умовами п. 10.5 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін після закінчення строку його дії він вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, що були ним передбачені.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, з огляду на обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, вони підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати укладеною додаткову угоду № 15 від 14 грудня 2015 року до Договору оренди № 139 від 01 травня 2002 року у наступній редакції:

Державне підприємство Український науково-технічний центр металургійної промисловості Енергосталь (далі - Орендодавець), в особі Генерального директора ОСОБА_4, діючого на підставі Статуту, з одного боку, та Приватна фірма "Альфа-Україна Лізинг" (далі - Орендар), в особі директора ОСОБА_5, діючого на підставі Статуту, з другого боку, керуючись Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна", Постанови кабінету міністрів України від 04.10.1995 року №786 "Про ОСОБА_2 розрахунку та порядок використання плати за оренду державного майна" зі змінами, виходячи із звернення Орендаря, склали дійсну Додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Договору оренди державного майна № 139 від 01.05.2002 року про нижченаведене:

1. Продовжити строк дії Договору на 14 (чотирнадцять) років до 30 квітня 2030 року, включно.

2. Пункт 1.1 розділу 1 "Предмет договору" викласти в наступній редакції:

Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування приміщення №№12, 21, 21-б на першому поверсі (надалі - ОСОБА_2), загальною площею 145,6 кв. м., розташоване за адресою: м. Харків, Дзержинський район, просп. Леніна, 9 (літера А-6), в будівлі, що знаходиться на балансі ДП УкрНТЦ Енергосталь.

Вартість майна, визначена згідно з незалежною оцінкою станом на 30.11.2015 р., складає 981800 грн. (девятсот вісімдесят одна тисяча вісімсот грн. 00 коп.)".

3. Доповнити п. 3.1. розділу 3 Орендна плата абзацами наступного змісту:

З 15 грудня 2015 р. орендна плата за базовий місяць перерахунку оренди листопад 2015 р. складає без ПДВ - 15021,54 грн. (пятнадцять тисяч двадцять одна грн.. 54 коп.). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Розрахунок орендної плати за перший місяць перерахунку оренди листопад 2015 р. наведено в додатку до Додаткової угоди № 15 від 14 грудня 2015 року. При нарахуванні орендної плати за наступні місяці повинен враховуватись індекс інфляції..

4. Усі інші умови Договору залишаються без змін і сторони підтверджують за ними свої зобовязання.

5. Дійсна Додаткова угода вступає в силу з моменту підписання, складена у 4-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, та є невід'ємною частиною Договору оренди державного майна № 139 від 01.05.2002 року.

Орендодавець - Генеральний директор ДП "УкрНТЦ "Енергосталь" ОСОБА_4

Орендар - Директор ПФ "Альфа-Україна Лізинг" ОСОБА_5.".

Стягнути з Державного підприємства Український науково-технічний центр металургійної промисловості Енергосталь (61166, м. Харків, пр. Леніна, 9, ) на користь Приватної Фірми Альфа-Україна лізинг (62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.. Дніпропетровська, 223, к. 8-10, ) - 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.01.2016 р.

Суддя ОСОБА_6