РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016Справа №910/30189/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт»
до про Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» стягнення заборгованості у розмірі 430 892 грн. 04 коп.
Представники:

від Позивача: Шлей І.О. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Зубюк О.А. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 430 892 грн. 04 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (Продавець) та філією «Іршанський гірничо - збагачувальний комбінат», що діє від імені Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія», (Покупець) було укладено Договір №ВТ 305-09/3, відповідно до умов якого Продавець зобов'язався на умовах та в порядку, визначених даним Договором передати у власність Покупця: 22.21.2 Труби, трубки, шланги та фітинги до них пластмасові труби (труби ПЕ): 22.21.21-53.00: Труби, трубки та шланги жорсткі з полімерів етилену (код: 22.21.21.-53.00: згідно ДК 016:2010), а Покупець зобов'язався прийняти і оплатити такий товар. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він поставив товар на суму в розмірі 497 204 грн. 40 коп., що підтверджується видатковою накладною №ЕТП КЛ2506/008 від 25.06.2015 року, проте Відповідачем всупереч умовам Договору не була здійснена оплата за вказаний Товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» в розмірі 417 204 грн. 40 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» пеню у розмірі 13 687 грн. 64 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.11.2015 р. порушено провадження у справі № 910/30189/15, судове засідання призначено на 16.12.2015 р.

16.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

16.12.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 30.11.2015 року. Представник відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 30.11.2015 року не виконав.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості в розмірі 417 204,40 грн. за Договором № ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.12.2015 року відкладено розгляд справи на 13.01.2016 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

11.01.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та доказів здійснення часткової оплати за Договором.

В судовому засіданні 13 січня 2016 року представник Позивача подав довідку, за якою станом на 12.01.2016 року заборгованість Відповідача становить 230 000 грн. 00 коп. Крім того, підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача надав усні пояснення по суті спору, якими визнав факт наявності заборгованості за договором.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 13 січня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (Продавець) та філією «Іршанський гірничо - збагачувальний комбінат», що діє від імені Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія», (Покупець) було укладено Договір №ВТ 305-09/3, відповідно до умов якого Продавець зобов'язався на умовах та в порядку, визначених даним Договором передати у власність Покупця: 22.21.2 Труби, трубки, шланги та фітинги до них пластмасові труби (труби ПЕ): 22.21.21-53.00: Труби, трубки та шланги жорсткі з полімерів етилену (код: 22.21.21.-53.00: згідно ДК 016:2010), а Покупець зобов'язався прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п.2.1 Договору загальна сума цього Договору складається з вартості всіх партій товару переданих відповідно до умов цього Договору та складає 2 415 200 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 402 533 грн. 33 коп., яка є акцептованою внаслідок проведення процедури відкритих торгів.

Згідно з п.3.1 Договору розрахунки за поставлений товар повинні здійснюватися Покупцем з відстроченням платежу на термін не менше 15 банківських днів з дня отримання товару та підписання видаткової накладної, відповідно до виставленого рахунку - фактури, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця.

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що Покупець за несвоєчасну оплату відвантаженого товару сплачує Продавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2013 р., але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п.11.1 Договору)

Специфікацією №2 до Договору №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року Сторони визначили найменування товару, марку, одиниці виміру, кількість, ціну.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №ЕТП КЛ2506/008 від 25.06.2015 року на суму в розмірі 497 204 грн. 40 коп., проте Відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар на суму в розмірі 80 000 грн. 00 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача за період з 19.10.2015 р. 26.10.2015 р.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем всупереч умовам Договору не була здійснена оплата за вказаний Товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» в розмірі 417 204 грн. 40 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» пеню у розмірі 13 687 грн. 64 коп.

06.10.2015 року Позивачем був надісланий на адресу Відповідача лист №6242/2015 з вимогою сплатити заборгованість за отриманий товар, що підтверджується фіскальним чеком від 06.10.2015 р., рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 13.10.2015 р. уповноваженій особі підприємства Відповідача, проте залишений без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що підлягає припиненню провадження у даній справі в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 145 000 гривень 00 копійок, інші позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №ЕТП КЛ2506/008 від 25.06.2015 року на суму в розмірі 497 204 грн. 40 коп., проте Відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар на суму в розмірі 80 000 грн. 00 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача за період з 19.10.2015 р. 26.10.2015 р.

Крім того, до звернення Позивача до суду з вказаним позовом 25.11.2015 року, що підтверджується відміткою відділення поштового зв'язку, Відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар за Договором №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року на суму в загальному розмірі 42 204 грн. 40 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №11225 від 20.11.2015 р., №11258 від 23.11.2015 р., №11352 від 25.11.2015 р.

Також, Судом встановлено, що після звернення Позивача до суду з вказаним позовом 25.11.2015 року, що підтверджується відміткою відділення поштового зв'язку, та порушення провадження у справі №910/30189/15 Відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар за Договором №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року на суму в загальному розмірі 145 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №11451 від 27.11.2015 р., №11477 від 30.11.2015 р., №12274 від 14.12.2015 р., №12441 від 17.12.2015 р., №12633 від 21.12.2015 р., №12707 від 23.12.2015 р., №12945 від 29.12.2015 р., №13053 від 30.12.2015 р.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи сплату Державним підприємством «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» 145 000 грн. 00 коп. на виконання умов Договору №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року після звернення Позивача до суду з вказаним позовом 25.11.2015 року та порушення провадження у даній справі, Суд приходить до висновку щодо припинення провадження у справі №910/30189/15 в частині стягнення 145 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами. Також, Суд зазначає, що у зв'язку з відсутністю існування предмета спору між сторонами до порушення провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 42 204 грн. 40 коп., Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» про стягнення з Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» заборгованості за Договором №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року у розмірі 42 204 грн. 40 коп.

Таким чином, заборгованість Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» за Договором №ВТ 305-09/3 від 20.04.2015 року становить 230 000 грн. 00 коп., що також підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» від 12.01.2016 року.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» в розмірі 230 000 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості отриманого й прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 230 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 23.10.2015 р. по 18.11.2015 р. у розмірі 13 687 грн. 64 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що Покупець за несвоєчасну оплату відвантаженого товару сплачує Продавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв»язку з невірним розрахунком Позивача.

Так, Суд зазначає, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року). За таких підстав, оскільки Відповідачем 23.10.2015 року була здійснена часткова оплата за отриманий товар, прострочка Відповідача на суму 447 204 грн. 40 коп. почалась з 24.10.2015 р., також Відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товар 26.10.2015 р., а тому прострочка Відповідача на суму в розмірі 417 204 грн. 40 коп. почалась з 27.10.2015 р. Крім того, Суд звертає увагу, що умовами Договору передбачено, що Покупець за несвоєчасну оплату відвантаженого товару сплачує Продавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати, проте Позивачем в порушення умов вказаного Договору нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки.

Отже, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня лише в розмірі 6 322 грн. 81 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 24.10.2015 року по 18.11.2015 року, визначений Позивачем, оскільки прострочка Відповідача в даному випадку почалась з 18.07.2015 року.

Таким чином, з Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 230 000 грн. 00 коп., пеня у розмірі 6 322 грн. 81 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження у справі № 910/30189/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 145 000 грн. 00 коп. у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» - задовольнити частково.

3. Стягнути з Державного підприємства «Об'єднана гірничо - хімічна компанія» (03035, м.Київ, ВУЛИЦЯ СУРІКОВА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 36716128) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (93009, Луганська обл., місто Рубіжне, ВУЛИЦЯ ТРУДОВА, будинок 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 33090871) заборгованість у розмірі 230 000 (двісті тридцять тисяч) грн. 00 коп., пеню у розмірі 6 322 (шість тисяч триста двадцять дві) грн. 81 (вісімдесят одна) коп. та судовий збір у розмірі 5 719 (п'ять тисяч сімсот дев'ятнадцять) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 січня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин