номер провадження справи 35/143/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016 Справа № 908/5745/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Маюровій Ю.О.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1, довіреність №30/20-19 від 05.01.2015р.

Від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району , м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю Віртуоз, м. Запоріжжя

про стягнення 14 607, 72 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.11.2015р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району до Товариства з обмеженою відповідальністю Віртуоз про стягнення 14 607, 72 грн.

Позивач обґрунтовуючи свій позов посилається на те, що між Концерном Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району та Товариством з обмеженою відповідальністю Віртуоз було укладено договір №1593 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.02.2005р. Згідно п.1.2 договору позивач взяв на себе зобовязання постачати теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а відповідач взяв на себе обовязок оплачувати одержану теплову енергію разом з витратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі відповідача за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Позивач в період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 9325, 66 грн. В порушення умов договору відповідач не здійснював оплат за спожиту в спірному періоді теплову енергію. Таким чином, заборгованість відповідача за спірний період складає 9325, 66 грн. Позивачем, у відповідності до умов договору, відповідачу нараховані штрафні санкції, а саме: пеня в сумі 2 104, 67 грн., 3% річних в сумі 218, 75 грн., інфляційні втрати в сумі 2958, 64 грн.

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 9325,66грн., пеню в сумі 2 104, 67 грн., 3% річних в сумі 218, 75 грн., інфляційні втрати в сумі 2958, 64 грн. та сплачений судовий збір.

18.11.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл, справу призначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 1911.2015 р. порушено провадження у справі № 908/5745/15, присвоєно справі номер провадження № 35/143/15, розгляд якої призначено на 08.12.2015 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

В судовому засіданні 08.12.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, вимоги ухвали суду від 19.11.2015р. не виконав, про причини неможливості зявитись у судове засідання суд не повідомив.

Ухвалою суду від 08.12.2015р. розгляд справи відкладено на 12.01.2016р.

У судовому засіданні 12.01.2016р. представник позивача підтримав позовні в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 9325,66грн. основного боргу, пеню в сумі 2 104, 67 грн., 3% річних в сумі 218, 75 грн., інфляційні втрати в сумі 2958, 64 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Відповідач двічі відзив та витребувані ухвалами суду документи не надав, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, повноваженого представника в судове засідання не направив. Причини неявки суду невідомі.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду від 19.11.2015р. про порушення провадження у справі та від 08.12.2015р. про відкладення розгляду справи, були направлені на адресу відповідача, якою, згідно інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцем знаходження юридичної особи є 69035 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63 кім. 502 та повернулися на адресу суду з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/5745/15 відповідач повідомлявся належним чином, тобто судом були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, суд вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи та вона може бути розглянута в порядку ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами. Справа розглянута за заявою представника позивача - без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 12.01.2016 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

01.02.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Віртуоз (надалі - споживач) та Концерном Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району м. Запоріжжя (надалі теплопостачальна організація) укладено договір № 1593 на відпуск теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.2 договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.2 договору теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання протягом року;

Відповідно до п. 5. 1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку / розрахунковим способом.

Дата знаття показань приладів обліку Споживачем до 20 числа поточного місяця, надання звіту Енергопостачальній організації не пізніше 27 числа поточного місяця (п. 5.3).

Показники приладів обліку за звітний період є підставою для складання актів надання послуг (п. 5.4)

Розділом 6 договору встановлений розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться в грошовій формі згідно з тарифами, встановленими у порядку, передбаченому діючим законодавством.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. (п. 6.2)

Енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію , акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобовязаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його енергопостачальній організації. (п. 6.3)

Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є акт надання послуг, підписаний обома сторонами та рахунок (п. 6.4).

Розділом 10 договору встановлений термін дії договору:

Договір набуває чинності після його підписання обома сторонами і діє з 01.02.2005р. по 31.01.2006р. (п.10.1)

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи та виходячи з усних пояснень представника позивача, договір № 1593 на день розгляду справи є дійсним.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-1V (надалі - Закон), «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач, на виконання умов договору, в період з лютого 2014р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 9325,66 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками, які наявні в матеріалах справи.

В актах приймання передачі теплової енергії зазначено, що один примірник оформленого належним чином акту підлягає повернення теплопостачальній організації. У разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установленому договором терміни, акт вважається погодженим.

Відповідно до п. 6.6 договору споживач зобовязаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію та передоплати.

Проте, відповідачем свої зобовязання щодо своєчасної оплати за отриману теплову енергію виконані не були, заборгованість за вказаний період складає 9325,66 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки судом встановлено, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасної та повної оплати за отриману теплову енергію за договором № 1593 від 01.02.2005р. виконав неналежним чином, вимоги позивача щодо стягнення несплаченої суми основної заборгованості в розмірі 9325,66 грн. є законними, обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Як встановлено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 51593/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.3 договору передбачено, що в разі несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію, відповідачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

За порушення строків оплати послуг за договором № 1593 від 01.02.2005р. про постачання теплової енергії в гарячій воді, за період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, позивачем нарахована пеня в сумі 2104,67 грн. Судом перевірено розрахунок пені, зроблений позивачем, та встановлено, що він зроблений вірно, а тому заявлені вимоги щодо стягнення пені в розмірі 2104,67 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Нарахована сума 3 % річних за порушення умов вказаного договору складає 218,75 грн.

Інфляційні витрати складають 2958,64 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом встановлено, що позивачем розрахунки зроблені вірно, а тому підлягають задоволенню в заявленому обсязі.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач своєчасно не виконав свої зобовязання щодо оплати за теплову електроенергію за договором № 1593 від 01.02.2005р., то вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 9325,66 грн. грн., пені в сумі 2104,67 грн.; 3% річних в сумі 218,75 грн. та інфляційні втрати 2958,64 грн. суд вважає законними, обґрунтованими, документально підтвердженими, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача в повному обсязі, в розмірі 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Віртуоз, 69035 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63 кім. 502 на користь Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району м. Запоріжжя 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137 (на п/р зі спеціальним режимом використання № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) основний борг в сумі 9 325 (девять тисячі триста двадцять пять) грн. 66 коп. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Віртуоз, 69035 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63 кім. 502 на користь Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району м. Запоріжжя 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137 (на п/р № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) пеню в сумі 2104 (дві тисячі сто чотири) грн. 67 коп.; 3% річних в сумі 218 (двісті вісімнадцять) 75 коп.; інфляційні втрати в розмірі 2958 (дві тисячі девятсот пятдесят вісім) грн. 64 коп. та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 18.01.2016р.

Суддя О.А. Топчій