ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкладення слухання

20 січня 2016 р. Справа № 902/1553/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді О.О. Банаська, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.Тульчин, Вінницька область

до: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с.Хмарівка, Бершадський район, Вінницька область

про примусове виконання обов'язку

За участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

За участю представників:

позивач: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2 виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області 28.02.2001 р.

відповідач: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання надати щоквартальний звіт за підсумками спільної діяльності та розподілу прибутку за другий, третій, четвертий квартали 2013 року та перший, другий, третій, четвертий квартал 2014 року згідно з договором про спільну діяльність № 1001 від 08.03.2013 р.

Ухвалою суду від 30.11.2015 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1553/15 та призначено до розгляду на 17.12.2015 р.

Ухвалою суду від 17.12.2015 р. розгляд справи відкладено до 20.01.2016 р. у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача та неподання сторонами всіх витребуваних доказів необхідних для розгляду справи по суті.

14.01.2016 р. від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог.

Відповідач в засідання суду не з'явився хоча про час та день розгляду справи його було повідомлено завчасно та належним чином - ухвалою суду від 17.12.2015 р., надіслання та вручення якої стверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи.

При цьому 19.01.2016 р. від відповідача засобами електронного зв'язку надійшла заява про відкладення розгляду справи мотивована хворобою останнього.

Відповідно до довідки суду від 19.01.2016 р. дане електронне повідомлення не містить електронного цифрового підпису, а тому у відповідності до п.1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28, не є офіційним з огляду на що не приймається судом до розгляду.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Позивач в судовому засіданні в повному обсязі підтримує заяву про зміну предмету позову посилаючись на те, що остання не суперечить приписам ст. 22 ГПК України.

Суд дослідивши заву позивача про зміну предмету позову дійшов висновку про прийняття останньої до розгляду виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з абзацами 4, 5, 7 п.3.12 постанови пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 р. за № 18 під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог.

Із матеріалів справи слідує, що при зверненні з позовом до суду позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача надати позивачу щоквартальні звіти за підсумками спільної діяльності та розподілу прибутку за 2013-2014 роки із визначенням в якості підстави позовних вимог порушення останнім п.8.3 договору про спільну діяльність № 1001 від 08.03.2013 р.

Виходячи із змісту заяви про зміну позовних вимог позивач просить суд розірвати договір про спільну діяльність № 1001 від 08.03.2013 р. укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та стягнути з ФОП ОСОБА_2 збитки в сумі - 50 000 грн, штраф в сумі - 20 000 грн та судові витрати.

При цьому заява про зміну позовних вимог обгрунтовується порушенням відповідачем зобов'язань за договором про спільну діяльність № 1001 від 08.03.2013 р., визначених окрім п.8.3, також пунктами 4.1, 5.2 цього договору.

З врахуванням наведеного суд приходить до переконливого висновку, що в даному випадку позивач доповнив підставу позову новими обставинами (порушення п.п.4.1, 5.2 Договору) зберігши первісні обставини (порушення п.8.3 Договору).

Таким чином у суду, із врахуванням рекомендацій наведених у п.3.12 вказаної вище постанови пленуму ВГСУ, відсутні підстави вважати, що заява про зміну позовних вимог змінює підставу позову, яка у порівнянні із позовною заявою свідчить про зміну позивачем предмету позовних вимог та розцінюється судом власне, як заява про зміну предмету позову.

З огляду на те, що в судовому засіданні 17.12.2015 р. розгляд справи не розпочався по суті суд приймає заяву позивача про зміну позовних вимог до розгляду, як таку, що не суперечить приписам ст.22 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що відповідачем повторно не виконано вимог суду щодо надання витребуваних доказів необхідних для вирішення спору по суті, що зумовлює необхідність у відкладенні розгляду справи.

В засіданні суду представником позивача подано клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України.

Розглянувши клопотання позивача від 20.01.2016 р. про продовження строку розгляду справи на 15 днів суд дійшов висновку про його задоволення, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Задовольняючи вказане клопотання суд виходив з того, що відповідачем не надано витребуваних доказів в зв'язку з чим розгляд справи підлягає відкладенню на іншу дату.

Відкладаючи розгляд справи на іншу дату суд дійшов висновку про стягнення з відповідача штрафу в доход Державного бюджету України за ухилення від вчинення дій покладених на них господарським судом виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена частиною третьою статті 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.

Частиною 4 статті 129 Конституції України встановлено, що за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, зокрема, що:

- судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України;

- невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що ухвалами господарського суду Вінницької області від 30.11.2015 р. про порушення провадження у справі та від 17.12.2015 р. про відкладення слухання у справі № 902/1553/15 зобов'язано відповідача забезпечити явку в судове засідання представника останнього та надати необхідні для вирішення спору докази, з метою повного та всебічного розгляду справи.

Проте відповідач жодного разу не виконав вимог суду щодо надання витребуваних доказів та забезпечення явки в засідання суду уповноваженого представника, хоча ухвалами суду від 30.11.2015 р. та від 17.12.2015 р. його було попереджено про можливість стягнення штрафу в розмірі до 1700,00 грн на підставі п.5 ст. 83 ГПК України.

При цьому, суд констатує, що про дату, час та місце судового засідання відповідача було повідомлено завчасно та належним чином - востаннє ухвалою суду від 17.12.2015 р., надіслання та вручення якої стверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

В абз.1-3 п.3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.12.2007 р. № 01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права", п.3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" наголошено на тому, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки:

- стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК);

- винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК).

При цьому слід мати на увазі, що передбачене пунктом 5 статті 83 ГПК право господарського суду у прийнятті рішення стягнути з винної сторони штраф у доход державного бюджету України стосується не лише рішень, прийнятих по суті справи, а й ухвал, у тому числі тих, якими розгляд справи не закінчується (наприклад, ухвали про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою в судове засідання представника учасника судового процесу та/або неподанням ним витребуваних судом матеріалів тощо).

Неподання відповідачем витребуваних судом документів, незабезпечення участі у судових засідання уповноваженого представника, при наявності достовірних доказів, які підтверджують факт належності неодноразового його повідомлення про дату, час та місце судового засідання без надання пояснень поважності причин невиконання вимог ухвали суду на думку суду переконливо свідчить про зловживання процесуальними правами позивачем у даній справі.

При цьому суд зауважує, що посилання відповідача наведені в його листах, які надійшли до суду засобами електронного зв'язку про його перебування на лікарняному, як причина неявки в судове засідання не було підтверджено відповідними письмовими доказами.

Окрім цього, навіть наявність такої обставини (перебування на лікарняному), не свідчить про неможливість відповідачу уповноважити на представництво його інтересів в судовому засіданні будь-яку іншу особу та надати до судового засідання витребувані судом докази.

За вказаних обставин суд вбачає, що відповідач без поважних причин не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору, оскільки поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами.

Враховуючи викладене, суд вирішив стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 в доход Державного бюджету України штраф у розмірі 200,00 грн за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на відповідача.

Керуючись ст. 65, ч. 3 ст. 69, п.п.1, 2 ч.1 ст.77, п.5 ст.83, ст.ст.86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

2. Розгляд справи відкласти до 04 лютого 2016 р. о 11:00 год., в приміщенні господарського суду, кімн. № 1108.

3. Зобов'язати позивача, відповідача повторно забезпечити явку в засідання представників сторін з доказами про повноваження, визначеними ст.28 ГПК України з документами, що посвідчують особу.

4. Зобов'язати сторони надати суду необхідні для вирішення спору докази (в належно оформлених копіях через канцелярію суду з супровідним листом до судового засідання, в оригіналах - в судове засідання для огляду), а саме :

Позивачу:

1. Оригінали документів доданих до позовної заяви для огляду в судовому засіданні.

2. Акт звірки взаєморозрахунків сторін станом на час розгляду справи в суді.

3. Інші докази в обґрунтування своїх позовних вимог

Відповідачу:

1. Довідку про включення до ЄДРПОУ станом на час розгляду справи в суді (оригінали для огляду в судовому засіданні, належним чином засвідчені копії в справу).

2. Реквізити наявних поточних рахунків в банківських установах надавши відповідну довідку.

3. Відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну позовних вимог у порядку передбаченому ст.59 ГПК України, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

4. Докази виконання договору про спільну діяльність № 1001 від 08.03.2013 р. за весь період його дії, в т.ч. п.п.4.1, 5.2, 8.3 (платіжні доручення, виписки банківських установ про рух коштів на рахунку, найм працівників, подання фінансових звітів, відкриття розрахункового рахунку тощо для огляду в суді, належним чином засвідчені копії у справу).

5. Довідку банківських установ або довідку за підписом керівника та головного бухгалтера з відтиском гербової печатки щодо руху коштів по взаєморозрахунках з позивачем за період з 08.03.2013 р. по 03.02.2016 р.

6. Акт звірки взаєморозрахунків сторін станом на час розгляду справи в суді.

7. Інші докази в обґрунтування заперечень на позов.

5. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України штраф у розмірі 200,00 грн за ухилення від вчинення дій покладених господарським судом. Видати наказ.

6. Зобов'язати позивача направити до відповідача свого представника з належно оформленими повноваженнями для складання розгорнутого акта звірки взаємних розрахунків станом на час подання та розгляду позовної заяви в суді, стосовно позовної суми з відображенням періоду утворення заборгованості, динаміку росту заборгованості та її погашення з посиланням на бухгалтерські документи, які надати в судове засідання.

7. Попередити повторно позивача та відповідача про те, що невиконання вимог ухвали суду може бути підставою для застосування штрафу у розмірі до 1 700,00 грн відповідно до п.5 ст.83 ГПК України.

8. Попередити позивача, що у разі неподання без поважних причин витребуваних судом матеріалів, позов може бути залишено без розгляду відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України.

9. Попередити відповідача, що в разі неявки в судове засідання та неподання витребуваних документів суд вправі розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

10. Звернути увагу сторін на те, що спір може бути врегульований між сторонами шляхом укладення мирової угоди.

11. Попередити сторони, що письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ст.36 ГПК України). В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або ін.). Відповідно до п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

12. Ухвалу надіслати позивачу рекомендованим листом та відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

У випадку невиконання сторонами будь-яких вимог даної ухвали - надати письмові пояснення з обґрунтуванням причин її невиконання.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - АДРЕСА_2.

3 - відповідачу - АДРЕСА_1