РІШЕННЯ

15 січня 2016 року Справа № 913/1043/15

Провадження №33/913/1043/15

За позовом Приватного підприємства Сєвєродонецькенергосервіс, м. Сєвєродонецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ Луганської області

про стягнення 113 451 грн 21 коп.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство Сєвєродонецькенергосервіс (далі - позивач) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 115 493 грн 14 коп. за договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 05.11.2010 № 3С, з яких: 105 598 грн 80 коп. сума основної заборгованості; 6 899 грн 13 коп. пеня за прострочення виконання грошового зобовязання; 2 428 грн 77 коп. інфляційні нарахування; 566 грн 44 коп. 3% річних.

На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує на надання згідно умов договору відповідачу послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання за період з липня по вересень 2015 року в сумі 105 598 грн 80 коп., що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг та податковими накладними. Відповідач за отримані послуги не розрахувався, у звязку з чим утворився вказаний борг. За прострочення грошового зобовязання відповідачу за умовами п. 8.2.1 договору нараховано пеню в сумі 6899 грн 13 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в сумі 566 грн 44 коп. та інфляційні втрати в сумі 2 428 грн 77 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.11.2015 розгляд справи призначено на 01.12.2015.

У відзиві на позовну заяву (а.с.104-106) відповідач навів контррозрахунок інфляційних втрат, вважає їх заявленими необґрунтовано, з урахуванням наявності дефляції. З приводу нарахування позивачем пені та 3% річних, відповідач вважає обґрунтованими вимоги про стягнення пені в сумі 6687 грн 93 коп. та 3% річних в сумі 549 грн 69 коп. з огляду на допущені позивачем помилки в розрахунку при визначенні дати початку та періоду прострочки.

Також відповідачем через відділ документально забезпечення подано письмове клопотання за № 1034 від 26.11.2015 щодо зменшення розміру штрафних санкцій на 99% (а.с. 93-95) з посиланням на: наявність у відповідача як підприємства, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, значної заборгованості перед Державним підприємством "Енергоринок" (продавцем електроенергії) у зв'язку із несплатою споживачами вартості отриманої електроенергії; проведенням на території Луганської області антитеростичної операції, що створює несприятливі умови для здійснення господарської діяльності, значне пошкодження майна підприємства, яке відновлюється власними коштами підприємства.

В судовому засіданні 15.12.2015 представником позивача через відділ документального забезпечення суду подано заяву №б/н від 11.12.2015 про зменшення розміру позовних вимог, а також письмові пояснення (а.с.135-134, 130-131). На виконання вимог ухвали суду, позивачем перевірено розрахунок інфляційних втрат, згідно з яким розмір останніх було зменшено з 2 428 грн 77 коп. до 386 грн 84 коп.

З огляду на дотримання позивачем встановленої процедури, відповідності поданої заяви вимогам ст.22 Господарського процесуального кодексу України, та підтримання її представником в судовому засіданні, суд прийняв заяву про зменшення позовних вимог до розгляду.

Представником відповідача через відділ документального забезпечення суду подано письмові пояснення та уточнений відзив, якими змінено свою правову позицію (а.с.135-141).

В наданих уточненнях, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю, допускаючи, що у позивача не виникло право вимоги щодо оплати заборгованості з огляду на те, що кошторис витрат на 2015 рік не затверджений у належному порядку. Кошторис від 25.11.2014, згідно доводів відповідача, містить підпис невідомої особи з прізвищем ОСОБА_1, відсутні докази наявності в нього відповідних повноважень начальника відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики в Луганській області, підпис посадової особи не скріплений печаткою установи. Крім того, відповідач посилається на порушення позивачем строків встановлених для процедури затвердження уошторису, передбачених п.2.5. Методики обрахування плати за спільне користування технологічних електричних мереж, затверджених постановою НКРЕ від 12.06.2008 №691, що могло бути самостійною підставою для неузгодження даного кошторису. Відсутність в кошторисі на 2015 рік такого реквізиту як печатка органу, що скріплює підпис посадової особи, також за твердженням відповідача свідчить про його недійсність.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.12.2015 за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору по справі №913/1043/15 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 15.01.2016.

Сторони своїми процесуальними правами у відповідності до ст.22 ГПК України не скористалися та повноважних представників в судове засідання 15.01.2016 не направили.

Однак, позивач на виконання вимог ухвали суду від 15.12.2015 через відділ документального забезпечення суду 04.01.2016 надав письмові пояснення на уточнений відзив відповідача та додаткові документи, в якому заперечив проти доводів відповідача.

Враховуючи зміст укладеного між сторонами договору та Правил користування електричною енергією, єдиною підставою для оплати відповідачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання (виникнення грошового зобовязання) є лише рахунки на оплату послуг, виставлені позивачем відповідно до підписаних сторонами актів прийому-здачі наданих послуг. Наявні в матеріалах справи документи підтверджують факт надання позивачем відповідних послуг та прийняття їх відповідачем без зауважень. Якщо відповідач вважав необгрунтованим обсяг та (або) вартість послуг утримання технологічних електричних мереж спільного використання, він мав право в порядку п. 4.4 укладеного Договору №ЗС від 05.11.2010 повернути позивачу не підписані акти прийму-здачі наданих послуг з вмотивованою відмовою.

Крім того, на електронну адресу суду 11.01.2016 позивач надіслав письмове клопотання про розгляд справи №913/1043/15 без участі повноважного представника та просив задовольнити позов повінстю. Суд вважає за можливе заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача задовольнити.

На виконання вимог ухвали господарського суду Луганської області від 15.12.2015 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) 04.01.2016 надійшли письмові пояснення №596/1/20-15 від 29.12.2015, а також додаткові документи, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач повноважного представника в судове засідання 15.01.2016 не направив, через відділ документального забезпечення суду 14.01.2016 надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю надання додаткового часу для підготовки додаткових пояснень на пояснення, надані на уточнений відзив, які були надіслані позивачем. Подане клопотання підписано від імені відповідача представником ОСОБА_2, який як зазначено в клопотанні, діє на підставі довіреності №24 від 04.01.2016.

Однак, оскільки примірник довіреності, якою надані відповідні повноваження на представництво інтересів відповідача, та яка вказана в додатку до поданої заяви відсутня, відділом документального забезпечення господарського суду складено за даним фактом відповідний акт №9 від 14.04.2016.

Натомість строк, на який була видана довіреність представнику відповідача ОСОБА_3, та яка міститься в матеріалах справи, закінчився 31.12.2015 (а.с.107).

Таким чином, відсутні належні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_3 відповідних повноважень на представництво відповідача та подання від його імені відповідних клопотань.

Крім того, викладені в заяві підстави для відкладення розгляду справи визнаються судом необгрунтованими, з огляду на те, що відповідач мав достатньо часу для підготовки писомових заперечень на отримані від позивача пояснення на уточнений відзив, оскільки як вбачається з долученого позивачем опису вкладення, останні були завчасно, 30.12.2015 відправлені відповідачу, а тому відповідач мав змогу підготуватися до судового засідання та забезпечити явку представника.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання обома сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів (представники обох сторін приймали участь в судових засіданнях, надавали пояснення та заперечення, докази в обґрунтування власних правових позицій), а тому за висновком суду можливо здійснити розгляд справи за наявними у справі матеріалами та документами. Неявка представників сторін в судове засідання від 15.01.2016 не перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні 15.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Зясувавши обставини справи та дослідивши зібрані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.11.2010 між Приватним підприємством Сєвєродонецькенергосервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж № ЗС (далі договір), відповідно до умов пункту 1.1 цього договору Власник мереж (позивач у справі) зобовязався надати послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання для забезпечення технічної можливість передачі (транзиту) електричної енергії в точки приєднання електроустановок Користувача (відповідача у справі) або інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання відповідно до умов Договору (а.с.28-35).

У розділі 3 договору сторони визначили права Власника мереж, зокрема, Власник мереж має право на отримання від Користувача плати за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, визначеної відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423.

У розділі 4 договору сторони визначили обовязки Користувача, зокрема:

- здійснювати оплату за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, належних Власникові мереж, в строк, встановлений Договором (пункт 4.1);

- підписувати (або надавати вмотивовану відмову від підписання) Акт прийому здачі наданих послуг протягом трьох робочих днів, починаючи з дня отримання його від Власника мереж. Повернення підписаного або не підписаного з вмотивованою відмовою Акту прийому здачі наданих послуг здійснюється не пізніше наступного робочого дня після сплину зазначеного триденного строку (пункт 4.4).

Згідно з пунктом 7.1 договору розрахунковим вважається період з 20 числа поточного місяця до 20 числа наступного місяця.

Порядок розрахунку вартості послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання наведено в додатку Порядок обрахування плати за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, який розроблено відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423 (пункт 7.2 договору).

Відповідно до пункту 10 Порядку обрахування плати за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання до Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №3С від 05.11.2010 підставою для оплати послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання є:

- підписання сторонами акту наданнях послуг, складеного Власником мереж за формою, встановленою додатком до договору Форма Акт прийому здачі наданих послуг;

- рахунок на оплату послуг, складений Власником мереж за формою, наведеною в додатку до договору Форма Рахунок, та наданий Користувачу.

Пунктом 11 цього Порядку встановлено, що оплата послуг, наданих Власником мереж Користувачу, з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, здійснюється Користувачем щомісяця згідно з пунктом 7.3 договору.

За умовами пункту 7.3 договору передбачено, що оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Власника мереж на підставі рахунку, виставлено Власником мереж Користувачу. Власник мереж виставляє Рахунок після підписання сторонами акту прийому здачі наданих послуг. Користувач сплачує рахунок протягом десяти днів, починаючи з дня його отримання від власника мереж.

Цей договір набрав чинності з 05.11.2010 та є чинним на дату розгляду справи відповідно до умов пункту 9.4 договору.

Факт виконання позивачем зобовязань за договором у період з липня по вересень 2015 року підтверджується щомісячними актами прийому - здачі наданих послуг на суму 105 598 грн 80 коп., а саме:

- акт прийму-здачі від 20.07.2015 наданих послуг за період з 20.06.2015 по 20.07.2015 на суму 35 199 грн 60 коп. (а.с.81);

- акт прийму-здачі від 20.08.2015 наданих послуг за період з 20.07.2015 по 20.08.2015 на суму 35 199 грн 60 коп. (а.с.77);

- акт прийму-здачі від 20.09.2015 наданих послуг за період з 20.08.2015 по 20.09.2015 на суму 35 199 грн 60 коп. (а.с.73);

Зазначені акти скріплені печатками та підписані повноважними представниками сторін без доповнень та зауважень.

На підставі цих актів прийому - здачі наданих послуг, позивачем були вручені відповідачу наступні рахунки, що підтверджується проставленою відміткою на супровідному листі про реєстрацію вхідних документів:

- № СФ-02612 від 20.07.2015 на суму 35 199 грн 60 коп. (а.с.82);

- № СФ-02762 від 20.08.2015 на суму 35 199 грн 60 коп. (а.с.78);

- № СФ-03059 від 20.09.2015 на суму 35 199 грн 60 коп. (а.с.74)

Матеріали справи та надані пояснення представниками сторін свідчать про те, що відповідач в порушення умов пункту 7.3 договору № 3C від 03.11.2010 свої обов'язки щодо оплати отриманих послуг не виконав, зазначені рахунки у встановлений десятиденний термін не оплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за надані послуги позивачем у період з липня по вересень 2015 року на суму 105 598 грн 80 коп.

Відповідач погашення заборгованості на час розгляду спору не провів. Натомість заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених вище у відзиві.

В матеріалах справи наявний кошторис витрат на відшкодування витрат з утримання технологічних мереж на 2015 рік, погоджений 25.11.2014 начальником відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики в Луганській області ОСОБА_1 (а.с.142).

Під час розгляду справи на виконання вимог ухвали суду Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) надані письмові пояснення, а також додаткові документи на підтвердження повноважень посадових осіб, які суд приймає до уваги.

Зокрема, 27.08.2014 Указами Президента України №692 та №693 були ліквідовані Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі НКРЕ) та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, які діяли на підставі відповідних положень.

При цьому, Указом Президента України від 27.08.2014 №694 було створено НКРЕКП. Указом Президента України від 10.09.2014 №715 затверджено Положення про НКРЕКП.

Відповідно до наказу НКРЕ від 19.11.2014 № 474 «Про забезпечення діяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» до закінчення процесу формування НКРЕКП (затвердження структури та штатного розпису Комісії, кошторису та заповнення 30 відсотків вакансій) доручено апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики здійснювати організаційно-технічну таіншу роботу щодо забезпечення діяльності НКРЕКП відповідно до положень про структурні підрозділи та в межах створених робочих груп з окремих питань (за наявності).

Зокрема, пунктом 5.2. наказу НКРЕ від 21.06.2012 № 362 «Про затвердження Загального положення про управління (відділ, сектор) НКРЕ у відповідних областях та обласних центрах України» та пунктом 5.2. наказу НКРЕ 21.06.2012 № 363 «Про затвердження положень про управління (відділи, сектори) НКРЕ у відповідних областях» начальнику відділу НКРЕ в Луганській області ОСОБА_1, було надано право підпису документів, які готуються від імені територіального підрозділу, з питань, які належать до компетенції управління (відділу, сектору).

Повідомлено, що ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу НКРЕ у Луганській області згідно із наказом НКРЕ від 04.05.2012 № 353-к, та звільнено з вищенаведеної посади згідно із наказом НКРЕ від 15.01.2015 № 6-к (копії надано).

Додатково роз'яснено, що відповідно до положень пункту 2.5 Методики, кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з обгрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних електричних мереж подаються власником мереж щороку на погодження до відповідного територіального представництва НКРЕ.

Листами від 23.10.2014 № 876/26/61-14 та від 17.11.2014 № 1471/26/61-14 НКРЕКП повідомила усі електропередавальні організації, що НКРЕКП вважає легітимними та визнає усі дії територіальних підрозділів НКРЕ, зокрема, щодо виконання усіх функціональних обов'язків, в частині розгляду та погодження кошторисів витрат власників мереж на утримання технологічних електричних мереж спільного використання згідно з вимогами Методики до 31.12.2014 року.

Дослідивши в судовому засіданні кошторис витрат на утримання технологічних електромереж на 2015 рік, судом встановлено, що він підписаний представником Власника мереж за договором № 3С від 05.11.2010, позивачем у справі, а також погоджено керівником Користувача, відповідача у справі, та 25.11.2014 погоджено начальником відділу НКРЕ у Луганській області ОСОБА_1 (а.с.142).

Відповідач, доповнюючи свої заперечення вважає, що наданий позивачем кошторис витрат на утримання технологічних електромереж на 2015 рік не затверджений у порядку, встановленим пунктом 2.5 Методики (відсутності належних доказів на підтвердження наявності повноважень особи, що погодила кошторис, відсутність такого реквізиту як печатка), а, тому, не може бути належним доказом понесених позивачем витрат у 2015 році.

Суд визнає вказані доводи необгрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи документами (копія наказу НКРЕ № 353-к від 04.05.2012, копію наказу № 6-к від 15.01.2015 на підтвердження повноважень начальника відділу НКРЕ Луганської області ОСОБА_1І, який затвердив та підписав кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж на 2015 рік).

Оцінивши фактичні обставини, подані сторонами у справі докази, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, суд вважає вимогу про стягнення основного боргу в сумі 105598 грн 80 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору про спільне використання технологічних мереж № 3С від 05.11.2010, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг та регулюється положеннями глави 63 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), глав 19-22 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Оскільки цей договір стосується транзиту електричної енергії, до правовідносин сторін за договором застосовуються положення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (зі змінами та доповненнями (далі - ПКЕЕ) та Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423 (далі - Методика).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що позивач надав відповідачу послуги, передбачені договором, обсяги та вартість переданої позивачем в мережі відповідача електричної енергії у заявлені періоди підтверджені відповідними актами прийому здачі наданих послуг, підписаними сторонами без зауважень.

Отже, у відповідача відсутні претензії щодо отриманих послуг.

Після підписання актів прийому здачі наданих послуг, позивач у відповідності з пунктом 7.3 договору виставив відповідачу відповідні рахунки на загальну суму 105598 грн 80 коп., які відповідач отримав, але в установлений договором 10-денний термін не оплатив.

Факт отримання відповідачем рахунків нарочно підтверджено.

Відповідач заперечень щодо вартості послуг, зазначеної в отриманих рахунках не надав.

Судом не приймаються доводи відповідача про те, що кошторис витрат позивача на утримання технологічних електричних мереж на 2015 рік було проведено з порушенням встановленого законодавством порядку та відповідно не може бути підтвердженням понесених позивачем витрат у 2015 році з огляду на наступне.

Пунктом 6.32 НКРЕ передбачено, що фактичні обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються власнику електричних мереж відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності. У разі використання електропередавальною організацією, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, мереж споживача (основного споживача) останній погоджує кошторис обґрунтованих витрат у відповідному територіальному представництві НКРЕ. Узгоджений з територіальним представництвом НКРЕ кошторис витрат є невід'ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

У свою чергу, пункт 2.5 Методики передбачає, що погоджений територіальним представництвом НКРЕ кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання та/або зміни до нього надаються власником мереж електропередавальній організації не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення поточного календарного року. Узгоджений з територіальним представництвом НКРЕ кошторис витрат є додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, укладеного згідно з ПКЕЕ.

Із матеріалів справи вбачається, що кошторис витрат позивача на утримання технологічних мереж на 2015 рік погоджено 25.11.2014 начальником відділу НКРЕ у Луганській області ОСОБА_1 (повноваження якого підтверджено), як і встановлено вищезазначеними нормами законодавства. .

Форма кошторису не передбачає скріплення погодження печаткою територіального представництва НКРЕ.

Суд вважає узгодження кошторису на 2015 рік уповноваженою особою з огляду також на наступне.

Указом Президента України Про ліквідацію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 27.08.2014 № 693/2014 ліквідовано НКРЕ та визнано таким, що втратив чинність Указ Президента України від 23.11.2011 № 1059 Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, яким затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Процес ліквідації НКРЕ триває. У вересні 2014 року всіма територіальними підрозділами були здані печатки.

На підставі наказу НКРЕ від 01.09.2014 №470 Про затвердження Плану заходів, повязаних з ліквідацією НКРЕ начальника відділу НКРЕ у Луганській області ОСОБА_1І відповідно до наказу № 6-к від 15.01.2015 звільнено лише 15.01.2015. Отже, повноваження ОСОБА_1 належно підтверджено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в звязку із допущеним простроченням виконання грошового зобовязання заявлені також вимоги про стягнення з відповідача нарахованої згідно п. 8.2.1 договору пені в сумі 6 899 грн 13 коп. окремо по кожному акту за загальний період з 04.08.2015 по 10.11.2015 ( а.с. 13), відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в сумі 566 грн 44 коп. окремо по кожному акту за аналогічний загальний період (а.с. 10) та інфляційні втрати в сумі 386 грн 84 коп (а.с.134).

Перевіривши наведений розрахунок пені та 3% річних, суд визнає його вірним та виконаним арифметично правильно, оскільки позивачем під час розрахунку була правильно визначена дата прострочення виконання зобовязання по кожному акту окремо та період розрахунку, з урахуванням умов договору та переносу останнього дня виконання зобовязання на перший робочий день у разі припадання його на вихідний чи святковий та відліку прострочення з наступного дня.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем уточненим відзивом на позов була змінена первісна позиція щодо часткової обгрунтованості розрахованої позивачем до стягнення пені та заявленого клопотання про зменшення її розміру до 99%. Адже в подальшому відповідач заперечив заявлені позовні вимоги повністю та обгрунтовані підстави виникнення заборгованості, а відповідно й підстави нарахування штрафних санкцій. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення первісного клопотання, яке було змінено іншим обгрунтуванням.

З приводу заявлених до стягнення позивачем інфляційних нарахувань суд зазначає наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Державною службою статистики України і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

З наданого позивачем розрахунку (а.с. 134) вбачається, що позивачем допущені відповідні помилки, індекс інфляції застосовувався до суми боргу, зокрема що існувала не повний місяць (сума боргу за рахунком від 20.07.2015 в розмірі 35199,60 грн не існувала повний місяць в серпні 2015 року; а за рахунком від 20.08.2015 не існувала повний місяць в вересні 2015 року), а тому застосування індексів інфляції цих місяців є безпідставним.

За здійсненим судом розрахунком правильним є нарахування інфляційних втрат за зобовязаннями рахунку від 20.07.2015 на суму боргу 35199,60, які слід нараховувати, застосовуючи коефіцієнти інфляції за період вересень-жовтень 2015, що складає інфляційні в сумі 341 грн 47 коп.

За зобовязаннями рахунку від 20.08.2015 на суму боргу 35199,60 грн. слід нараховувати, застосовуючи коефіцієнт інфляції жовтня 2015 року. Однак, оскільки індекс інфляції в жовтні 2015 року становив 98,7 - інфляційні втрати були відсутні.

Враховуючи визевикладене, суд вважає обгрунтованими заявлені до стягнення інфляційні втрати за рахунком від 20.07.2015 в розмірі 341 грн 47 коп.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягають стягненню заборгованість за вказаним договором в сумі 105598 грн 80 коп., 3 % річних в сумі 566 грн 44 коп., інфляційні втрати в сумі 341 грн 47 коп., пеня в сумі 6899 грн 13 коп. В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуальнорго кодексу України на відповідача також покладається судовий збір в сумі 1701 грн 10 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Приватного підприємства Сєвєродонецькенергосервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання про стягнення 113 451 грн 21 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (91021, м. Луганськ, квартал Гайового, буд. 35-А, ідентифікаційний код 31443937; адреса фактичного місцезнаходження: 92702, м. Старобільськ, вул. Горького, буд. 123) на користь Приватного підприємства Сєвєродонецькенергосервіс (93400, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 33, ідентифікаційний код 35549096) основну заборганість за договором в сумі 105 598 грн 80 коп., пеню в сумі 6 899 грн 13 коп., 3% річних у сумі 566 грн 44 коп., інфляційні втрати в сумі 341 грн 47 коп., а також судовий збір у сумі 1701 грн 10 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.01.2016.

Суддя О.В. Драгнєвіч