РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016Справа №910/29020/15

За позовом Міського наукового інформаційно-аналітичного центру медичної статистики

до Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 289 147,57 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Григоренко О.С. - представник за довіреністю № 05-04/380 від 01.12.2015; Шевченко І.В. - представник за довіреністю № 05-04/381 від 01.12.15

від відповідача Демчук В.О. - представник за довіреністю від 13.01.16

від третьої особи-1 Коломієць В.С. - представник за довіреністю № 062/01/10-3 від 04.01.16

від третьої особи-2 Щербина М.В. - представник за довіреністю № 061-67/10 від 05.01.2016

В судовому засіданні 20.01.2016 в порядку ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міський науково інформаційно-аналітичний центр медичної статистики звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 289 147,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 08.04.2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Орендодавець), Комунальним підприємством "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Орендар) та Міським науково інформаційно-аналітичним центром медичної статистики (Балансоутримувач) укладено договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду № 1103, на підставі якого відповідача було передано у платне строкове користування нерухоме майно, загальною площею 269,60 грн., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Георгіївський, 9 літ. А, А2 (корпус 1). За доводами позивача, відповідач всупереч розірваному за рішенням Господарського суду м. Києва № 910/6468/14 від 24.06.2014 договору продовжував безпідставно користуватись орендованим приміщенням, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість з орендної плати в період з 01.05.2014 по 15.01.2015 у розмірі 216 556,95 грн. та пеня у розмірі 37 781,09 грн. Крім того, за вказаний період у позивача наявна заборгованість за комунальні послуги у розмірі 34 809,53 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29020/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 02.12.2015.

Даною ухвалою, на підставі ст. 27 ГПК України, суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У судовому засідання 02.12.2015 суд в порядку ст. 22 ГПК України прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позовної заяви, відповідно до якої місцезнаходження юридичної особи Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 01004, м. Київ, вул. І. Франка, 12 А, літ. Б, та відклав розгляд справи на 16.12.2015.

У судове засідання, призначене на 16.12.2015, з'явились представники позивача та третіх осіб.

Представник позивача подав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить зменшити розмір пені, а саме: стягнути за період з травня 2014 по 08.07.2014 у розмірі 7 217,12 грн., детальний розрахунок додається. Інші позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за орендну плату та комунальні послуги залишити без змін.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Враховуючи викладене, судом приймається вказана заява позивача до розгляду, тобто у справі має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

16.12.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з врегулюванням питання перерахунку заборгованості з урахуванням фактично орендованої площі. В підтвердження вказаних обставин відповідач додав копії листів до позивача та третіх осіб з вимогою перерахунку орендної плати за фактично використовувану площу.

Представник позивача проти поданого клопотання заперечує, треті особи зазначають на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд вирішує задовольнити клопотання відповідача та зобов'язати позивача та третіх осіб надати суду письмові відповіді на листи відповідача від 07.12.2015.

У судовому засідання представники позивача подали письмове клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою суду від 16.12.2015 прийняти до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, продовжити строк розгляду спору у справі № 910/29020/15 на 15 днів та відкладено розгляд справи на 20.01.2016

У судове засідання, призначене на 20.01.2016, з'явилися представник сторін та третіх осіб. Представники позивача та третіх осіб заявили клопотання про долучення документів до матеріалів справи, які були подані через загальний відділ діловодства. Клопотання було задоволено судом.

Представник позивача позовні вимоги підтримали з урахуванням заяви про зменшення та просили суд задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві т просив суд відмовити у позові повністю.

Представники третіх осіб позовні вимоги підтримали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

08 квітня 2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - орендодавець, третя особа-1), Комунальним підприємством «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - орендар, відповідач) та Міським наукового інформаційно-аналітичним центром медичної статистики (надалі - позивач, підприємство) було укладено договір № 1103 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 28.02.2013 № 49/9106 «Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиним претендентам на право оренди» передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Георгіївський, 9, літ. А, А2 (корпус 1) для розміщення іншого комунального підприємства (підрозділи підприємства).

Згідно з п. 2.1 договору об'єктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 269,60 кв.м, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

У відповідності до п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і перебуває на балансі Міського наукового інформаційно-аналітичного центру медичної статистики.

У п.п. 3.1, 3.2 договору передбачено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі п. 22 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250, та на дату підписання Договору, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього Договору, за перший місяць оренди становить без ПДВ: 70,22 грн за 1 кв.м орендованої площі, що в цілому складає 18 932,29 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

У відповідності до п.п. 3.5, 3.6 договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) - Міського наукового інформаційно-аналітичного центру медичної статистики, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останній днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Пунктом 3.8 договору передбачено, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з підприємством або організаціями, що надають такі послуги.

Відповідно до п. 9.1 договору строк його дії встановлено з 01.03.2013 по 28.02.2016.

На виконання умов договору орендодавцем було передано відповідачу в оренду нежиле приміщення, що перебуває на балансі позивача, загальною площею 269,6 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, пров. Георгіївський, ( літ. А, А2 (корпус), що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 08.04.2013.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 24.06.14 у справі № 910/6468/14 стягнуто з Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Міського наукового інформаційно-аналітичного центру медичної статистики заборгованість з орендної плати у розмірі 267 823,77 грн, яка виникла за період з травня 2013 по квітень 2014 включно, заборгованість за комунальні послуги у розмірі 31 180,43 грн, яка виникла з січня 2013 по грудень 2014 та пеню у розмірі 5 945,07 грн.

Крім цього, даним рішенням розірвано договір від 08.04.2013 № 1103 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду та зобов'язано Комунальне підприємство «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом 30 днів з моменту набрання рішенням законної сили за актом приймання-передавання передати нерухоме майно загальною площею 269,60 кв.м, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Георгіївський, 9, літера А, А2 (корпус 1), Міському науковому інформаційно-аналітичному центру медичної статистики відповідно до умов, передбачених п. 4.15, п. 7.6 Договору № 1103 від 08.04.2013.

За доводами позивача, що не заперечується відповідачем, за актом приймання-передачі нерухомого майна від 15.01.2015 відповідач передав позивачу орендоване приміщення (належним чином завірений акт міститься в матеріалах справи).

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 216 556,95 грн по орендним платежам та заборгованості за комунальні послуги у розмірі 34 809,53 грн за період з 01.05.2014 по 15.01.2015.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного та комунального".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду, користування відповідачем приміщенням до 15.01.2015 та правомірне нарахування позивачем орендної плати, згідно з умовами п. 3.5. договору

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частина 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи пункту 3.6 Договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату не пізніше 20 числа наступного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість відповідача по орендній платі за період користування майном з травня 2015 року по 15.01.2015 становить 216 556,95 грн., а строк виконання грошового зобов'язання по її сплаті настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Це стосується відповідача, який мав довести суду, що він зобов'язання за спірним договором виконав своєчасно та в повному обсязі, відповідно до умов договору. Відповідач доказів відсутності заборгованості по орендній платі суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання по сплаті орендної плати згідно умов договору, тому вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в сумі 216 556,95 грн.

Заперечення відповідача щодо припинення дії договору на підставі рішення та відсутності у позивача права на нарахування орендної плати спростовуються матеріалами справи, зокрема п. 3.5. договору, яким передбачено, що останній днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві. Як вбачається із матеріалів справи відповідачем було звільнено орендоване приміщення лише 15.01.2015, що й не заперечується останнім. Відтак доводи відповідача є необґрунтованими та не беруться судом до уваги.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за не своєчасну сплату орендних платежів у розмірі 7 217,12 грн, розрахованої за період з травня по липень.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З огляду на викладене, судом встановлено, що статтею 547 Цивільного кодексу України імперативно визначено умову, згідно якої забезпечення виконання зобов'язання має відбуватися у письмовій формі, тобто встановлення штрафних санкції за порушення виконання зобов'язання має бути вчинене у письмові формі, як того вимагає зазначена норма закону.

Згідно з п. 6.2. договору, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Так як факт прострочення виконання грошового зобов'язання встановлений судом та відповідачем не спростований, з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 7 217,12 грн за розрахунком позивача.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги за період з травня 2014 по січень 2015 у розмірі 34 809,53 грн, з яких 22 335,46 грн - заборгованість за теплопостачання, 1 267,22 грн - заборгованість за водопостачання та водовідведення, 10 350,61 грн - заборгованість за постачання електроенергії та 856,24 грн - заборгованість за технічне обслуговування вузла теплопостачання, вивезення сміття.

Як вбачається із матеріалів позивачем були укладені відповідні договори з АК «Київенерго, ВАТ АК «Київводоканал», ТОВ «Грінко-Київ», ФОП Григораш щодо обслуговування в будинку у м. Київ, по пров. Георгіївський, 9 літ. А, А2 (корпус 1).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Крім того, статтею 13 зазначеного Закону класифіковано житлово-комунальні послуги за призначенням, відповідно до якого житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, і на комунальні, до яких відноситься централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Статтею 1 вищезазначеного Закону України визначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005 № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Ці Правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Пунктом 18 зазначених Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2014 року № 3-184гс14.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що в порушення умов чинного законодавства, відповідач не здійснював оплату вартості фактично спожитих комунальних послуг, у зв'язку з чим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем, за період з 01.05.2014 по 15.01.2015 у розмірі 34 809,53 грн.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01030, м. Київ, провулок Георгіївський, будинок 9, ідентифікаційний код 33239981) на користь Міського наукового інформаційно-аналітичного центру медичної статистики (01034, м. Київ, провулок Георгіївський, будинок 9, ідентифікаційний код 19034415) заборгованість з орендної плати у розмірі 216 556 (двісті шістнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят шість) грн 95 коп., заборгованість за комунальні послуги у розмірі 34 809 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев'ять) грн 53 коп. та пеню у розмірі 7 212 (сім тисяч двісті дванадцять) грн 12 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 878 (три тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн 75 коп.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.01.2016.

Суддя Пукшин Л.Г