ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 914/3060/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Західний Буг, с. Павлів, Радехівський район, Львівська область б/н від 02.12.2015р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року

у справі №914/3060/15

за позовом: Приватного підприємства Західний Буг, с. Павлів, Радехівський район, Львівська область

до відповідача 1: Приватного підприємства Фірма Сомгіз, м. Львів

до відповідача 2: Головного управління Держземагенства у Львівській області, м. Львів

про визнання недійсним результатів торгів та визнання недійсним договору оренди землі,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача-1: ОСОБА_3 - представник;

від відповідача-2: ОСОБА_4 - представник,

15.12.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Приватного підприємства Західний Буг на рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_5 При цьому, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 17.12.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 12.01.2016 р.

Ухвалою суду від 12.01.2016 року в задоволенні заяви представника Приватного підприємства Західний Буг про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Гнатюк Г.М., суддів Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л. у справі №914/3060/15 відмовлено.

У судовому засіданні 12.01.2016 року заслухано представників сторін та оголошено перерву до 18.01.2016р.

В судове засідання 18.01.2016р. зявилися представники сторін, яким розяснено їх права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України та які надали суду усні пояснення.

За клопотанням позивача б/н від 12.01.2016р. (вх. №01-04/139/16 від 12.01.2016р.) здійснювалася технічна фіксація судового процесу.

Встановив :

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року у справі №914/3060/15 (суддя Крупник Р.В.) в задоволенні позову Приватного підприємства Західний Буг до відповідача 1: Приватного підприємства Фірма Сомгіз, відповідача 2: Головного управління Держземагенства у Львівській області про визнання недійсним результатів торгів та визнання недійсним договору оренди землі відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Приватне підприємство Західний Буг оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та невідповідністю висновків суду обставинам справи, у звязку з чим просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення та повністю задоволити вимоги позивача. При цьому скаржник стверджує про те, що в оскаржуваному договорі оренди землі встановлений розмір орендної плати суперечить п. 288.5.2 Податкового кодексу України та перевищує максимальний розмір орендної плати в два рази, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною (обовязковий платіж у складі податку на майно підпункт 14.1.147 Податкового кодексу України). Посилається на ст. 206 ЗК України, ст. 632 ЦК України. Вказує, що правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Згідно п.п. 2.2.4, 2.2.6, 4.5 договору про участь в земельних торгах у формі аукціону та надання консультаційно-розяснювальних послуг позивач був зобовязаний підписати протокол торгів та договір оренди земельної ділянки. Доводи апеляційної скарги представник скаржника підтримав у судовому засіданні.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу б/н і дати (вх.№01-04/176/16 від 12.01.2016р.) та в судовому засіданні відповідач-1 зазначає про законність та обгрунтованість рішення місцевого суду, у звязку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 11.01.2016р. (вх.№01-04/146/16 від 12.01.2016р.) відповідач-2 просить залишити апеляційну скаргу Приватного підприємства Західний Буг без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В судовому засіданні підтримав викладене у відзиві.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників позивача (скаржника) та відповідачів колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року у справі №914/3060/15 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

Приватне підприємство Західний Буг звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про визнання недійсними результатів торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 19.06.2015р., оформленого протоколом №157 від 19.06.2015р., визнання недійсним договору оренди землі від 19.06.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2015 року Приватне підприємство Фірма Сомгіз провело земельні торги у формі аукціону по лоту №02, з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, що розташована за адресою: Львівська область, Золочівський район, Великополюхівська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0219, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 30,7900 гектарів.

В результаті проведення земельних торгів був складений Протокол №157 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 19.06.2015 р., згідно якого, номер лоту 02, назва лоту право оренди строком 14 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, що розташована за межами населеного пункту на території Великополюхівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0219, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 30,7900 гектарів. Стартовий розмір річної орендної плати 30769,79 грн. Ціна продажу лота (плата за користування земельною ділянкою, право користування якою набуте на торгах) 170311,74 грн. Переможець земельних торгів - Приватне підприємство Західний Буг. Розмір коштів, які має внести переможець земельних торгів 170311,74 грн. без ПДВ. До суми купівельної ціни зараховується сплачений гарантійний внесок в розмірі 1538,49 грн. Переможець земельних торгів доплачує кошти за придбаний на земельних торгах лот наступним чином: кошти в сумі 168773,25 грн. без ПДВ переможець доплачує в терміни та на рахунки, вказані організатором в Договорі оренди земельної ділянки (а.с. 27-29).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ст. 116 Земельного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються: а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами; б) стартова ціна лота; в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах; г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

Земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та виконавцем земельних торгів за рахунок коштів, що сплачуються організатором як винагорода виконавцю, та реєстраційних внесків учасників торгів.

Після опублікування оголошення про проведення земельних торгів виконавець може відмовитися від договору лише у випадках, якщо проведення земельних торгів стало неможливим з незалежних від нього причин.

Умови, оголошені перед проведенням земельних торгів, не підлягають зміні під час укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки.

Згідно ст. 136 Земельного кодексу України підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів і вона включає, зокрема: е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 19 ст. 137 Земельного кодексу України у разі якщо протягом трьох хвилин після триразового повторення останньої ціни не запропонована вища ціна, ліцитатор закінчує торги за лотом одночасно з ударом аукціонного молотка (гонга) та проголошенням слова "Продано", називає ціну продажу лота за останньою найбільшою ціною, за якою виявлено намір придбати лот, номер переможця і викликає його для підписання протоколу, який ведеться під час торгів.

Таким чином, стартовий розмір річної орендної плати встановлюється організатором торгів (п.п. е) п.4 ст.136 Земельного кодексу України), а розмір орендної плати при укладені договору оренди на конкурсних засадах не встановлюється та не регулюється, а визначається за результатами аукціону та становить найвищу плату за користування земельною ділянкою, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

В ході земельних торгів Приватне підприємство Західний Буг виявило намір придбати лот запропонувавши найвищу ціну за земельну ділянку, що підтверджується протоколом №157 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 19.06.2015 р.

19 червня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Львівській області (відповідач-2) та Приватним підприємством Західний Буг (позивач), на підставі Протоколу земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки від 19.06.2015 р. №157, укладено договір оренди землі (надалі Договір) (а.с. 20-25).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору, в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, що розташована за адресою: Львівська область, Золочівський район, за межами населеного пункту на території Великополюхівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки: :04:000:0219, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 30,7900 гектарів.

Згідно п. 4.1. Договору плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на земельних торгах згідно з протоколом земельних торгів від 19.06.2015 р. №157 у розмірі річної орендної плати, що становить 170311,74 грн., підлягає сплаті переможцем торгів не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р 0199 в ГУ ДКСУ у Львівській області.

Договір оренди землі від 19.06.2015 р. зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2015 р. за номером запису: 10238337, про що Реєстраційною службою Золочівського РУЮ Л/о було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за №39922198 від 01.07.015 р. (а.с. 33).

19.06.2015р. за актом прийому-передачі земельної ділянки, підписаним між відповідачем-2 та позивачем останньому передано земельну ділянку у належному стані та у визначених межах згідно з умовами договору (а.с. 26).

23.06.2015р. позивачем сплачено річну орендну плату за землю у розмірі 168773,25грн., що підтверджується платіжним дорученням №3960 від 23.06.2015р. (а.с.197)

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно ст. 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону.

Згідно ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ст. 21 Закону України Про оренду землі).

Отже, розмір орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди, а згідно Податкового кодексу України встановлюються строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який вноситься орендодавцеві за користування земельною ділянкою, (п.п. 14.1.136 Податкового кодексу України).

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з частинами першою - пятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В силу ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013р. визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009р. відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договорів недійсними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на порушення вимог ч.1 статті 203 Цивільного кодексу не відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, а спірний договір оренди укладено за результатами аукціону, який був проведений у повній відповідності з вимогами чинного цивільного та земельного законодавства.

У апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що у оскаржуваному договорі оренди землі встановлений розмір орендної плати суперечить п. 288.5.2 Податкового кодексу України та перевищує максимальний розмір орендної плати в два рази.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (ст. 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 5.1. ст 5 Податкового кодексу України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

Враховуючи ст. 650 Цивільного кодексу України, ст. 21 Закону України Про оренду землі, ст. 135, 136 Земельного кодексу України, а також волевиявленням позивача під час торгів шляхом запропонування найвищої ціни за земельну ділянку, вищевказані доводи скаржника не заслуговують на увагу.

Після досягнення ціни лоту 12% нормативно грошової оцінки земельної ділянки позивач свідомо та добровільно продовжував торги, маючи на меті перемогти у них та отримати земельну ділянку в оренду за плату, що є більшою, ніж зазначена в п.288.5.2 ст.288 ПК України. А в подальшому позивач без зауважень підписав договір оренди землі та сплатив річний розмір орендної плати, що є свідченням погодження позивача з умовами земельних торгів (аукціону) та умовами договору.

Таким чином, доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та викладеним вище аналізом обставин справи і чинного законодавства, а тому колегією суддів відхилені через їх безпідставність.

Скаржником не наведено жодної норми законодавства, яке було порушено під час проведення земельних торгів у формі аукціону, під час оголошення результатів торгів та підписання договору оренди земельної ділянки.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року у справі №914/3060/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства Західний Буг залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 20.01.2016р.