ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

12 січня 2016 року Справа № 11/84

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М., розглянувши справу № 11/84 від 06.11.2009 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікон" (далі - ТОВ "Сілікон"), 27507, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, 3,

та заяву кредитора - Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі, вул. Димитрова, 1В, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27502,

до банкрута - ТОВ "Сілікон", 27507, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, 3А,

про визнання поточних грошових вимог по науковій пенсії за вересень-грудень 2015 року в сумі 217, 72 грн

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 14.07.2014 господарський суд визнав ТОВ "Сілікон" банкрутом. Відкрив ліквідаційну процедуру щодо ТОВ "Сілікон". Призначив ліквідатором банкрута - ТОВ "Сілікон" арбітражного керуючого Серебрякова О.В. Постановив оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "Сілікон".

14.07.2014 (номер публікації: 6135, дата публікації на сайті ВГСУ: 14.07.2014 20:00) на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "Сілікон". Граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника: вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

До господарського суду 28.12.2015 надійшла заява № 8453/11-31 від 25.12.2015 Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі з поточними грошовими вимогами до банкрута по науковій пенсії за вересень-грудень 2015 року в сумі 217, 72 грн.

Ухвалою від 29.12.2015 господарський суд повідомив заявника - Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі про недоліки заяви № 8453/11-31 від 25.12.2015 з грошовими вимогами до банкрута на загальну суму 217, 72 грн та зобов'язав кредитора в строк до 12.01.2016 усунути недоліки такої заяви.

До господарського суду 11.01.2016 надійшло клопотання № 73 /11-31 від 05.01.2016 кредитора - Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі про звільнення кредитора від сплати судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", позаяк кредитор не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

В обґрунтування такого клопотання кредитором зазначене таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. (ч. 2 ст. 8 Закону)

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік та тимчасовий кошторис видатків на утримання управління станом на 05.01.2016 не затверджено.

Виходячи з налізу ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. ст. 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Правові засади справляння судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, встановлено ставку судового збору - 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати становить 1 218, 00 грн.

Таким чином, з 01.09.2015, за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, сплата судового збору становить 2 436, 00 грн.

Кредитор - Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі станом на 12.01.2016 докази сплати судового збору не надав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (пункт 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Таким чином, прокуратуру та інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, і суб'єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови щодо обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України при застосуванні статті 8 Закону України "Про судовий збір" (ухвали ВСУ від 13.11.2015 у справі №910/3551/15-г (3-1138г15) та від 17.11.2015 у справі № 923/1899/14 (3-1140г15).

Кредитором не надано доказів на підтвердження майнового стану та неможливості сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що кредитором не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

Чинне законодавство надає право суду на звільнення від сплати судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого із змісту обґрунтувань кредитора щодо звільнення від сплати судового збору не вбачається.

Отже, обґрунтування причин звільнення від сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута є недостатніми та непереконливими, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі про звільнення від сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута необхідно відмовити.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне звернути увагу кредитора на те, що останній в своєму клопотанні посилається на норми Кодексу адміністративного судочинства України, в той час, як відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Крім того, господарський суд неодноразово наголошував даному кредитору на наслідки визнання боржника банкрутом, які визначені ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобов'язує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Подальший рух справи в ліквідаційній процедурі має відбуватися тільки за участю новостворених представницьких органів кредиторів. Зокрема, це стосується переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації або затвердження мирової угоди, прийняття рішення щодо реалізації активів банкрута, надання оцінки діяльності ліквідатора, затвердження звіту ліквідатора.

Законом обмежено строк подання заяв кредиторів, грошові вимоги яких виникли під час проведення процедур банкрутства, двома місяцями з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Такі грошові вимоги включаються до четвертої черги, за винятком грошових вимог, черговість задоволення яких визначена Законом [забезпечені вимоги; вимоги щодо виплати заробітної плати; вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) тощо] та грошових вимог, що становлять штрафні санкції, які підлягають включенню у відповідну чергу. Вимоги кредиторів, які у встановлений строк не звернулися до господарського суду, погашаються в шосту чергу. (п. 29 Інформаційного лист ВГСУ від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ)

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви. (ч. 2 ст. 24 Закону)

Повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою статті 23 цього Закону. (ч. 3 ст. 24 Закону)

Станом на 12.01.2016 кредитор - Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі докази сплати судового збору не надав, недоліки заяви у строк, встановлений судом, не усунув.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення такої заяви кредитору.

Керуючись ст. 23, 24, 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 4-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання № 73 /11-31 від 05.01.2016 кредитора - Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі про звільнення від сплати судового збору за подання у справі № 11/84 заяви з грошовими вимогами до банкрута відмовити.

2. Заяву № 8453/11-31 від 25.12.2015 з поточними грошовими вимогами до банкрута по науковій пенсії за вересень-грудень 2015 року в сумі 217, 72 грн повернути кредитору - Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі.

Примірники ухвали надіслати кредиторам (п. 5 ухвали від 26.03.2015), банкруту, ліквідатору арбітражному керуючому Серебрякову О.В. (02095, м. Київ-95, вул. Срібнокільська, 24, а/с 53), представнику трудового колективу боржника гр. ОСОБА_2 (АДРЕСА_1).

Суддя Н.М. Коваленко