ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.01.16р. Справа № 904/10023/15

За позовом Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на боці позивача: Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 5 532,06 грн. за договором оренди комунального нерухомого майна

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 4 675,32 грн., пені - 539,47 грн., 3 % річних - 206,45 грн., інфляційних втрат - 110,82 грн. за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 31-ДКП/13 від 14.02.2013р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 31-ДКП/13 від 14.02.2013р оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста в частині щодо своєчасної сплати орендної плати за період з лютого по червень 2014 року.

Ухвалою суду від 19.11.2015р. до участі у справі залучено Третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача: Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в друге судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/10023/15 від 19.11.2015р. відповідач отримав 26.11.2015р., про що свідчить поштове повідомлення № 643 (а.с. 37).

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, з метою об'єктивного, повного та всебічного розгляду справи, дотримання рівності сторін та змагальності процесу, суд відкладав розгляд справи на 04.01.2016р.

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі з'ясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі від 19.11.2015р., яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

Ухвалою суду від 14.12.2015р. розгляд справи відкладався до 04.01.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні 04.01.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2013р. між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (далі - Третя особа, Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Орендар) укладено договір № 31-ДКП/13 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07р. № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлові приміщення (далі - об'єкт оренди) загальною площею - 128,0 кв.м, розміщені за адресою: АДРЕСА_1, у підвалі 5-ти поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 328 416, 00 грн. без ПДВ, що перебувають на балансі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради», під використання для розміщення суб'єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення.

Використання об'єкта не за цільовим призначенням забороняється.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об'єкта оренди.

Передача об'єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 10.01.13р. на підставі акта приймання-передачі об'єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем (п.2.3. Договору).

Відповідно п. 2.6. Договору орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди за актом приймання - передачі об'єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Розрахунки орендної плати здійснюються за Методикою розрахунку порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна затвердженої міською радою, при цьому орендна ставка за використання комунального нерухомого майна, встановлена згідно з Протоколом № 7/13 від 14.02.13р. засідання комісії з проведення конкурсів на право оренди об'єктів нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (п. 3.1. Договору).

Згідно з пунктом 3.2. Договору розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 1 371,14 гривень без ПДВ /базова за січень місяць 2013 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за перід з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з лютого місяця 2013 року.

У платіжному дорученні обов'язково зазначити номер договору оренди, дату кладання та назву орендаря.

За умовами пункту 3.3. Договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату яку спрямовує:

Якщо балансоутримувачем нерухомого майна є комунальне підприємство

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 685,57 грн. - до загального фонду міського бюджету;

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 685,57 грн. - на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.5. Договору оренда плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди включно.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди включно.

Цей договір діє з 14.02.2013 року до 01.02.2016 року включно (пункт 10.1. Договору).

Пунктом 11.1. Договору передбачено, що дія цього договору припиняється в наслідок дострокового розірвання договору за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Відповідно до договору об'єкт оренди було передано в користування відповідачу третьою особою та за участю позивача за актом приймання-передачі від 14.02.2013 року (а.с. 33).

18.06.2014р. даний договір за згодою сторін припинив свою дію та відповідач повернув орендоване майно позивачеві, що підтверджується актом приймання-передачі від 18.06.2014р. (а.с. 35).

Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем договірних зобов'язань з орендної плати у заявленій до стягнення сумі - 4 675,32 грн. за період з лютого по червень 2014р.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступного.

За частиною третьою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина 1 статті 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Доказів сплати заборгованості з орендної плати у сумі 4 675,32 грн. відповідач суду не надав, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог не спростував, проти заборгованості не заперечував.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 4 675,32 грн. є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 539,47грн. за період з 16.03.2014р. по 31.10.2015р., 3% річних - 206,45 грн. за період з 16.03.2014р. по 31.10.2015р та інфляційні втрати - 110,82 грн. за період з 01.04.2014р. по 31.10.2015р.

Згідно п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього договору та чинним законодавства України.

За несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному п. 3.3. цього договору (п. 9.2. Договору).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що пеня нарахована за період прострочення з 16.03.2014р. по 31.10.2015р. вірно та підлягає до стягнення у сумі 539,47 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3% річних за період з 16.03.2014р. по 31.10.2015р. становить 206, 45 грн., та підлягає до стягнення.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період з квітня 2015р. по жовтень 2015 р. становлять 158,75 грн., однак, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до сягнення підлягає сума інфляційних втрат заявлена позивачем 110,82 грн.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справ.

Враховуючи доведеність вимог позивачем та не спростування їх відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу - 4 675,32 грн., пені - 539,47 грн.,3% річних - 206,45 грн., інфляційних втрат - 110,82 грн.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРЮОФОП НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства „Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мечникова, буд. 6, код ЄДРЮОФОП 03341763) 4 675,32 грн. (чотири тисячі шістсот сімдесят п'ять грн. 32 коп.) - основного боргу, 539,47 грн. (п'ятсот тридцять девять грн. 47 коп.) - пені, 206,45 грн. (двісті шість грн. 45 коп.) - 3% річних, 110,82 грн. (сто десять грн. 82 коп.) - інфляційних втрат, 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) - витрат на сплату судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 05.01.2016р.

Суддя Н.Г. Назаренко