РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016Справа №910/28781/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» стягнення заборгованості в розмірі 19 671 грн. 11 коп.
Представники:

від Позивача: Очеретний М.В. (представник за Довіреністю);

Роменська Ю.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості в розмірі 19 671 грн. 11 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» (Орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №176/15, відповідно до умов якого Орендодавець зобов'язався передати Орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 23, площею 21,21 кв.м., а Орендар зобов'язався прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього Договору повернути об'єкт оренди Орендодавцеві в належному стані з урахуванням нормального фізичного зносу. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він передав Відповідачу приміщення у належному стані та строки, проте Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання щодо своєчасного та повного внесення орендної плати і плати за загально - експлуатаційні послуги за період лютий 2015 року - вересень 2015 року на загальну суму 15 981 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі і за загально - експлуатаційні послуги у розмірі 15 981 грн. 00 коп. перед Позивачем. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» штраф у розмірі 1 598 грн. 10 коп., 3% річних у розмірі 188 грн. 39 коп. та інфляційні у розмірі 1 903 грн. 62 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2015 р. порушено провадження у справі № 910/28781/15, судове засідання призначено на 25.11.2015 р.

25.11.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 12.11.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 12.11.2015 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати докази на підтвердження виставлення рахунків Товариству з обмеженою відповідальністю "АДВЕНА" відповідно до п. 3.4.2 Договору №176/15 від 01.02.2015 року;

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості в розмірі 15 981,00 грн. за Договором №176/15 від 01.02.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 року відкладено розгляд справи на 09.12.2015 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

09.12.2015 року представники сторін в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимоги ухвали суду не виконали.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 09.12.2015 року відкладено розгляд справи на 24.12.2015 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

24.12.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача про продовження строків розгляду спору, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 14.01.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, клопотанням про продовження строків розгляду спору.

В судовому засіданні 14 січня 2016 року представники Позивача надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали позовні вимоги та доводи позовної заяви. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/28781/15, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» є 03194, м.Київ, БУЛ. КОЛЬЦОВА, будинок 12, корпус 1.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/28781/15 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» (03194, м.Київ, БУЛ. КОЛЬЦОВА, будинок 12, корпус 1, зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 14 січня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» (Орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №176/15, відповідно до умов якого Орендодавець зобов'язався передати Орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 23, площею 21,21 кв.м., а Орендар зобов'язався прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього Договору повернути об'єкт оренди Орендодавцеві в належному стані з урахуванням нормального фізичного зносу.

Відповідно до п.2.1 Договору передача та повернення об'єкта оренди здійснюється за Актами приймання - передачі, які підписуються уповноваженими представниками Сторін.

Згідно з п.2.2 Договору після припинення або дострокового розірвання Договору оренди Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцю об'єкт оренди за Актом приймання - передачі протягом 3 календарних днів та провести належні розрахунки з Орендодавцем в строк не пізніше 5 календарних днів з дати припинення чи розірвання даного Договору за весь час фактичного користування об'єктом оренди.

Розмір орендної плати за 1 кв.м. приміщення становить 84 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20% 14 грн. 00 коп. Загальна орендна плата в місяць згідно даного Договору становить 1 781 грн. 64 коп. в т ч. ПДВ 20% 296 грн. 94 коп. (п.3.1 Договору)

У п.3.3 Договору визначено, що орендна плата не включає в себе відшкодування витрат на утримання об'єкта оренди. Орендар оплачує загальноексплуатаційні послуги на підставі окремо виставлених Орендодавцем рахунків або рахунків на сплату орендної плати, в яких загальноексплуатаційні послуги виділені окремим рядком.

Відповідно до п.3.4 Договору орендна плата нараховується Орендарю, починаючи з моменту підписання Акту приймання - передачі об'єкта оренди до моменту підписання Сторонами Акту прийому - передачі об'єкта оренди при поверненні об'єкта оренди Орендодавцю, та сплачується Орендарем наступним чином: наступні платежі сплачуються авансом щомісячно до 5 числа поточного (розрахункового) місяця, тобто до 5 числа поточного місяця за поточний оплачуваний місяць орендного користування, а повна орендна плата та інші платежі, обумовлені цим Договором, сплачуються Орендарем щомісячно у поточному місяці за минулий, на підставі рахунків (або єдиного рахунку), виставлених Орендодавцем. Оригінал рахунку разом з податковою накладною та Актом наданих послуг Орендодавець надає Орендарю до 10 числа поточного місяця (п.3.4.2)

Згідно з п.3.5 Договору Орендар сплачує рахунки в термін до 5 днів з моменту їх отримання шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Орендодавця.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що за несвоєчасне перерахування передоплати або орендної плати за користування об'єктом оренди та інших платежів за Договором, в тому числі, коли передоплата або оплата здійснена не в повному обсязі, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,1% несплачених сум (орендної плати та інших платежів), з яких допущено прострочення виконання - за кожний день прострочення, включаючи день платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% несплачених сум.

У п.п.7.1, 7.2 Договору встановлено, що Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами. Строк оренди 12 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення №176/15 від 01.02.2015 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 23, площею 21,21 кв.м., що підтверджується Актом приймання - передачі від 01.02.2015 року.

Додатковою угодою №1 від 01.10.2015 року до Договору оренди нежитлового приміщення №176/15 від 01.02.2015 року Сторони прийшли згоди про розірвання договору оренди з 01.10.2015 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання щодо своєчасного та повного внесення орендної плати і плати за загально - експлуатаційні послуги за період лютий 2015 року - вересень 2015 року на загальну суму 15 981 грн. 00 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі і за загально - експлуатаційні послуги у розмірі 15 981 грн. 00 коп. перед Позивачем. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» штраф у розмірі 1 598 грн. 10 коп., 3% річних у розмірі 188 грн. 39 коп. та інфляційні у розмірі 1 903 грн. 62 коп.

29.04.2015 року Позивачем була направлена претензія №92 на адресу Відповідача з вимогою сплатити заборгованість за договором оренди, проте залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди нежитлового приміщення №176/15 від 01.02.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення №176/15 від 01.02.2015 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 23, площею 21,21 кв.м., що підтверджується Актом приймання - передачі від 01.02.2015 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Також, на виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення №176/15 від 01.02.2015 року Орендодавець виставив Орендарю рахунки на сплату орендної плати та рахунки на сплату загальноексплуатаційних послуг за період лютий 2015 року - вересень 2015 року на загальну суму 15 981 грн. 00 коп., які залишені неоплаченими Відповідачем.

Крім того, оскільки згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

На підтвердження своїх вимог, Позивачем були надані до матеріалів справи копії податкових накладних, що складені ним на спірні господарські операції за Договором.

Відповідно до статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

Згідно зі статтею 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну складену за вибором покупця (отримувача) у паперовому вигляді або в електронній формі. Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частин 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Враховуючи вищенаведене, Судом встановлено, що зі спірних господарських операцій Позивачем виписано Відповідачу податкові накладні та сплачено податок на додану вартість в доход Державного бюджету України, а Відповідачем сформовано податковий кредит. Копії податкових накладних з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів наявні в матеріалах справи і так само засвідчують факт надання позивачем визначених умовами договору послуг.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2015 року Позивачем була направлена претензія №92 на адресу Відповідача з вимогою сплатити заборгованість за договором оренди, проте залишена без відповіді і виконання.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України претензія розглядається в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії. При розгляді претензії підприємства та організації в разі необхідності повинні звірити розрахунки, провести судову експертизу або вчинити інші дії для забезпечення досудового врегулювання спору. Підприємства та організації, що одержали претензію, зобов'язані задовольнити обґрунтовані вимоги заявника.

Згідно зі статтею 8 Господарського процесуального кодексу України про результати розгляду претензії заявник повідомляється у письмовій формі.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (стаття 1 Господарського процесуального кодексу України)

Проте, матеріали справи не містять жодних належних доказів розгляду Товариством з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» претензії Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про сплату заборгованості за договором.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» перед Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» за Договором оренди нежитлового приміщення №176/15 від 01.02.2015 року за період лютий 2015 року - вересень 2015 року становить 15 981 грн. 00 коп.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» по орендній платі та загальноексплуатаційним послугам у розмірі 15 981 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату по орендній платі та загальноексплуатаційні послуги в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі та загальноексплуатаційним послугам у розмірі 15 981 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.02.2015 р. по 12.10.2015 р. у розмірі 188 грн. 39 коп. та інфляційні за загальний період лютий 2015 р. - вересень 2015 р. в розмірі 1 903 грн. 62 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати по орендній платі та загальноексплуатаційним послугам за Договором оренди нежитлового приміщення №176/15 від 01.02.2015 року за загальний період прострочки з 06.02.2015 р. по 12.10.2015 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному розмірі та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 188 грн. 39 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 06.02.2015 року по 12.10.2015 року.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних за період лютий 2015 року - вересень 2015 року у розмірі 1 903 грн. 62 коп. підлягають частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають інфляційні за період лютий 2015 року - вересень 2015 року у розмірі 1 766 грн. 05 коп.

Також Позивачем заявлена вимога про стягнення з Відповідача штрафу відповідно до п.5.4 Договору у розмірі 1 598 грн. 10 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що за несвоєчасне перерахування передоплати або орендної плати за користування об'єктом оренди та інших платежів за Договором, в тому числі, коли передоплата або оплата здійснена не в повному обсязі, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,1% несплачених сум (орендної плати та інших платежів), з яких допущено прострочення виконання - за кожний день прострочення, включаючи день платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% несплачених сум.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 1 598 грн. 10 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» на користь Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15 981 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 188 грн. 39 коп., інфляційні у розмірі 1 766 грн. 05 коп. та штраф у розмірі 1 598 грн. 10 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕНА» (04060, м.Київ, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА ЩУСЄВА, будинок 10, Ідентифікаційний код юридичної особи 34618561) на користь Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м.Київ, ВУЛИЦЯ СУВОРОВА, будинок 4/6, Ідентифікаційний код юридичної особи 23527052) в особі відокремленого підрозділу Готель «Оберіг» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (03037, м.Київ, ВУЛИЦЯ ОСВІТИ, будинок 14, Ідентифікаційний код юридичної особи 26379929) заборгованість у розмірі 15 981 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят одна) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 39 (тридцять дев'ять) коп., інфляційні у розмірі 1 766 (одна тисяча сімсот шістдесят шість) грн. 05 (п'ять) коп., штраф у розмірі 1 598 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 10 (десять) коп. та судовий збір у розмірі 1 209 (одна тисяча двісті дев'ять) грн. 48 (сорок вісім) коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 18 січня 2016 року.

Судя О.В. Чинчин