ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.2016 Справа №905/3098/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.

при секретарі судового засідання Величко Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, ,

до відповідача: Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, ,

про стягнення 48 814,69 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09/144 від 06.11.2015р. до Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, про стягнення збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 48 814,69 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/3098/15 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 16.11.2015р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/3098/15.

В подальшому розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у виконання зобов'язань за договором №370/14 Сб/112/ від 18.04.2014р., який укладений між Публічним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка Донецької області та Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, по залізничній накладній №51294304 від 06.05.2015р. на адресу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, поступив вантаж горішок коксовий, однак на шляху слідування на станції ОСОБА_1 залізниці було виявлено недостачу вантажу у вагонах №53514436, №53022356, №56962855, №56236151, №53531273, №56090459, про що було складено комерційні акти №РА 007254/161/447 від 07.05.2015р., №РА №007255/162/448 від 07.05.2015р., №РА №007256/163/449 від 07.05.2015р., №РА №007257/164/450 від 07.05.2015р., №РА №007258/165/451 від 07.05.2015р., №РА №007259/166/452 від 07.05.2015р.

Обставини викладені в означених актах свідчать про доступ до вантажу, не збереженого перевезення на шляху слідування, що прямо вказує на вину залізниці та є підставою для стягнення заявлених збитків.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав: комерційні акти РА №007254/161/447 від 07.05.2015р., РА №007255/162/448 від 07.05.2015р., РА №007256/163/449 від 07.05.2015р., РА №007257/164/450 від 07.05.2015р., РА №007258/165/451 від 07.05.2015р., РА №007259/166/452 від 07.05.2015р., залізничну накладну №51294304 від 06.05.2015р.; у копіях: рахунок фактуру №90237577 від 06.05.2015р.; сертифікати якості на партію №15744, №18780, №18785; договір №370/14 Сб/112/ від 18.04.2014р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.526, ч.1 ст.527, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, ст.ст.175, 193, 224, 225 Господарського кодексу України, ст.64, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.110, 114, 129 Статуту залізниць, р.8 п.27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

03.12.2015р. від представника позивача на електронну адресу суду надіслано у копіях: документи, що підтверджують правовий статус підприємства; довіреність на представника.

Документи долучено до матеріалів справи.

07.12.2015р. представник позивача через канцелярію господарського суду Донецької області надав клопотання №09/144 від 02.12.2015р., за змістом якого підтверджено відсутність на розгляді іншого суду даних позовних вимог та заявлено клопотання про розгляд справи №905/3098/15 без участі представника позивача. До означеного звернення додано у копіях: довіреність на представника; документи, що підтверджують правовий статус підприємства.

Документи долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 14.01.2016р. не зявився.

Представник відповідача у судове засідання 14.01.2016р. не зявився, причин неявки не повідомив, витребувані документи не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи обєктивні обставини складної ситуації у державі, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, за цих підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на таке, клопотання позивача №09/144 від 02.12.2015р. про розгляд справи №905/3098/15 без участі представника останнього задоволено судом.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статей 4 2, 4 3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між Публічним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (покупець) було укладено договір №370/14 Сб/112 від 18.04.2014р., на підставі якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах, передбачених договором.

Кількість, номенклатура товару вказуються у специфікаціях до даного договору, які являються його невідємною частиною (п.2.1 договору).

За умовами п.3.1 договору, поставка товару здійснюється залізничним транспортом на умовах FCA станція Авдіївка Донецької з.д. (згідно правил ІНКОТЕРМС 2010) згідно специфікацій до цього договору та підтверджується залізничними накладними.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного Кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

06.05.2015р. за накладною №51294304 Публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці відвантажив на адресу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (вантажоотримувач), зокрема, у вагонах №53514436, №53022356, №56962855, №56236151, №53531273, №56090459 вантаж горішок коксовий 10 25 (вологий). При оформленні вказаної залізничної накладної відправником вказано масу вантажу: у вагоні №53514436 нетто 41300кг., у вагоні №53022356 нетто 38400кг., у вагоні №56962855 нетто 42900кг., у вагоні №56236151 нетто 51150кг., у вагоні №53531273 нетто 38600кг., у вагоні №56090459 нетто 43000кг. Відповідно до накладної вантаж маркований.

На шляху слідування на станції ОСОБА_1 залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції, з посиланням на складений цією ж станцією актів загальної форми №401 від 07.05.2015р., №402 від 07.05.2015р., №403 від 07.05.2015р., №404 від 07.05.2015р., №405 від 07.05.2015р., №406 від 07.05.2015р. було здійснено комісійне переважування спірних вагонів №53514436, №53022356, №56962855, №56236151, №53531273, №56090459.

За результатами комісійного переважування спірних вагонів складені комерційні акти РА №007254/161/447 від 07.05.2015р., РА №007255/162/448 від 07.05.2015р., РА №007256/163/449 від 07.05.2015р., РА №007257/164/450 від 07.05.2015р., РА №007258/165/451 від 07.05.2015р., РА №007259/166/452 від 07.05.2015р., відповідно до яких за наслідками комісійного переважування вагонів, виявилось: у вагоні №53514436 - брутто 62040кг., тара з документа 22900кг., нетто 39140кг., що менше ваги вказаної у документі на 2160кг.; у вагоні №53022356 брутто 55700кг., тара з документа 20400кг., нетто 35300кг., що менше ваги вказаної в документі на 3100кг.; у вагоні №56962855 брутто 62720кг., тара з документа 22400кг., нетто 40320кг., що менше ваги вказаної в документі на 2580кг.; у вагоні №56236151 брутто 72040кг., тара з документа 24000кг., нетто 48040кг., що менше ваги вказаної в документі на 3110кг.; у вагоні №53531273 брутто 58520кг., тара з документа 23400кг., нетто 35120кг., що менше ваги вказаної в документі на 3480кг.; у вагоні №56090459 брутто 61080кг., тара з документа 22200кг., нетто 38880кг., що менше ваги вказаної в документі на 4120кг.

У комерційному акті РА №007254/161/447 від 07.05.2015р. також відображено, що навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів на 20-30см., рівномірне. Вантаж маркований вапняковим розчином білого кольору 1 продольною полосою по всій довжині вагону, маркування в документі значиться. Над 1 м люком по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 2м., глибиною 0,4м., по всій ширині вагону. Над 6 7 люками по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 2,5м., глибиною 0,9м., по всій довжині вагону. У технічному відношенні вагон справний, люка закриті щільно, течі вантажу не має. Дана телеграма.

У комерційному акті РА №007255/162/448 від 07.05.2015р. відображено навантаження у вагоні шапкою, нижче рівня бортів на 20-30см. Вантаж маркований вапняковим розчином білого кольору 1 продольною полосою по всій довжині вагону, маркування в документі значиться. Над 1, 7 м люком по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 2м., глибиною 1,3м., по всій ширині вагону. У технічному відношенні вагон справний, люка закриті щільно, течі вантажу не має. Дана телеграма.

У комерційному акті РА №007256/163/449 від 07.05.2015р. відображено навантаження у вагоні шапкою, нижче рівня бортів на 20-30см., рівномірне. Вантаж маркований вапняковим розчином білого кольору 1 продольною полосою по всій довжині вагону, маркування в документі значиться. Над 1 2 м люком по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 3м., глибиною 1,6м., по всій ширині вагону. Над 6 7 люками по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 3,5м., глибиною 1,5м., по всій ширині вагону. У технічному відношенні вагон справний, люка закриті щільно, течі вантажу не має. Дана телеграма.

У комерційному акті РА №007257/164/450 від 07.05.2015р. відображено навантаження у вагоні шапкою, нижче рівня бортів на 20-30см. Вантаж маркований вапняковим розчином білого кольору 1 продольною полосою по всій довжині вагону, маркування в документі значиться. Над 1 2 м люками по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 4м., глибиною 1,3м., по всій ширині вагону. Над 7 люком по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 2м., глибиною 0,75м., по всій ширині вагону. У технічному відношенні вагон справний, люка закриті щільно, течі вантажу не має. Дана телеграма.

У комерційному акті РА №007258/165/451 від 07.05.2015р. відображено навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів на 20-30см. Вантаж маркований вапняковим розчином білого кольору 1 продольною полосою по всій довжині вагону, маркування в документі значиться. Над 1 2 м люками по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 4м., глибиною 0,8м., по всій ширині вагону. Над 6, 7 люками по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 4м., глибиною 1,75м., по всій ширині вагону. У технічному відношенні вагон справний, люка закриті щільно, течі вантажу не має. Дана телеграма.

У комерційному акті РА №007259/166/452 від 07.05.2015р. відображено навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів на 20-30см. Вантаж маркований вапняковим розчином білого кольору 1 продольною полосою по всій довжині вагону, маркування в документі значиться. Над 1 2 м люками по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 3,5м., глибиною 1,2м., по всій ширині вагону. Над 6 7 люками по ходу поїзду порушено маркування, наявна виїмка довжиною 4м., глибиною 0,8м., по всій ширині вагону. У технічному відношенні вагон справний, люка закриті щільно, течі вантажу не має. Дана телеграма.

Комерційні акти підписані належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження, втрату, нестачу, псування, пошкодження прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлені актами сліди доступу до вантажу, порушення маркування у спірних вагонах.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Проте, суду не надано доказів недостачі вантажу не з вини залізниці, з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними доказами комерційними актами РА №007254/161/447 від 07.05.2015р., РА №007255/162/448 від 07.05.2015р., РА №007256/163/449 від 07.05.2015р., РА №007257/164/450 від 07.05.2015р., РА №007258/165/451 від 07.05.2015р., РА №007259/166/452 від 07.05.2015р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірній накладній у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений у вологому стані.

Недостача згідно вищезазначених комерційних актів складає: у вагоні №53514436 2160кг.; у вагоні №53022356 3100кг.; у вагоні №56962855 2580кг., у вагоні №56236151 3110кг., у вагоні №53531273 3480кг., у вагоні №56090459 4120кг.

В матеріалах справи наявний рахунок фактура Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) №90237577 від 06.05.2015р. щодо вартості горішку коксового.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 48 814,69 грн. Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог встановив, що розрахунок є арифметично вірним.

За приписами ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками, зокрема, розуміються втрата або пошкодження майна у разі неналежного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Дані норми кореспондуються з положеннями Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу.

Факт втрати вантажу у приведеній вище кількості підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, до Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, про стягнення збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 48 814,69 грн., задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства Донецька залізниця (83062, м.Донецьк, вул.Артема, 68, , п/р 508 в «Укрексімбанк», МФО 334817) на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, буд.1, , п/р 7612 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) 48 814,69 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 14.01.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2016р.

Суддя О.В. Кротінова