номер провадження справи 30/87/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.01.2016 Справа № 908/2674/15

Суддя господарського суду Запорізької області Кагітіна Л.П., розглянувши матеріали заяви Державного підприємства Донецька залізниця про відстрочку виконання судового рішення у справі № 908/2647/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Укренерготранзит (02088, м. Київ, вул. Фрунзе, 82, офіс 256)

до відповідача: Державного підприємства Донецька залізниця (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 68)

про стягнення 16 319 070,98 грн.;

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 02.02.2015 р.;

від відповідача (заявника): не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі №908/5674/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Донецька залізниця на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укренерготранзит суму заборгованості в розмірі 16 319 070 (шістнадцять мільйонів триста девятнадцять тисяч сімдесят) грн. 98 коп. та 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.08.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. по даній справі залишено без змін.

Постановою Вищого господарського сду України від 25.11.2015 р. рішення першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції по справі №908/2674/15 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду, яке набрало чинності після перегляду рішення апеляційною інстанцією, було видано наказ від 07.09.2015 р. № 908/2674/15.

05.01.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернувся відповідач у справі Державного підприємства Донецька залізниця із заявою про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі №908/2674/15.

В своїй заяві відповідач просить відстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі № 908/2674/15 на період тривання АТО на території Донецької та Луганської областей, але не менш ніж на один рік.

Ухвалою господарського суду від 05.01.2016 р. заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 15.01.2016 р.

Свою заяву відповідач мотивує тим, що на даний час існують обставини, що ускладнюють своєчасне та належне виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі №908/2674/15. При цьому посилається на те, що на території місцезнаходження та господарської діяльності відповідача відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.14 здійснюється антитерористична операція, на підтвердження викладених обставин надав висновок Донецької торгово-промислової палати від 09.07.2015 р. Зазначив, що в умовах таких кризових явищ, зумовлених проведенням зазначених дій, на частині території не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження органи державної влади України, не працюють банківські та інші фінансові установи, в умовах суттєвого зростання курсу іноземних валют до української гривні в результаті інфляційних процесів у економіці держави, відповідач паралізований у здійсненні своєї діяльності та позбавлений можливості отримувати значну частину доходів. За 2014 рік та станом на сьогоднішній день у відповідача досить скрутне фінансове становище та з 01.07.2014 р. господарська діяльність залізниці є збитковою.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача, розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Відповідача (заявник) у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 05.01.2016 р. не виконав. По час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні проти заяви про відстрочку виконання рішення суду заперечив, з підстав зазначених у відзиві. В обґрунтування відзиву зазначив, що посилання відповідача на висновок Донецької торгово-промислової палати від 09.07.2015р. не є достатнім обґрунтуванням викладених у заяві обставин та не є допустимим доказом факту поширення на боржника обставин непереборної сили, а саме вплив проведення АТО. Крім того, відповідачем не надано жодного доказу ані про наявність боргів, ані збиткової діяльності підприємства. Поширення кризових явищ на які посилається відповідач, має загальнонаціональний характер, а тому нездійснення повернення позивачу сплачених ним за користування боржником (відповідачем) електроенергії, чим є сума заборгованості у даній справі, аналогічно матиме наслідком значну збитковість підприємства позивача, враховуючи саму суму заборгованості більше 16 мільйонів грн. Крім того зазначає, що позивачем на виконання рішення суду від 16.06.2015 р. наказ від 07.09.2015 р. було подано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на підставі чого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49426117 від 20.11.2015 р. та повідомлено державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ про фактичне виконання рішення суду від 16.06.2015 р. по справі №908/2674/15 за наказом від 07.09.2015 р.

Розглянувши заяву Державного підприємства Донецька залізниця (відповідача у справі), проаналізувавши матеріали та обставини справи, заслухавши представника позивача, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі №908/5674/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Укренерготранзит до Державного підприємства Донецька залізниця про стягнення 16 319 070,98 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Донецька залізниця на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укренерготранзит суму заборгованості в розмірі 16 319 070 (шістнадцять мільйонів триста девятнадцять тисяч сімдесят) грн. 98 коп. та 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати приписи статті 121 ГПК про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

В даному випадку, свою заяву відповідач обґрунтовує тим, через невиконання з боку ПАТ Банк Фінанси та кредит своїх зобовязань за договором розрахунково-касового обслуговування № 5795 від 29.01.2014 р., у відповідача виникло зобовязання перед Приватним акціонерним товариством НПО Дніпропрес в розмірі 327597,14 грн. Кошти якими відповідач розраховував сплатити авансовий платіж за договором поставки №13032015-2 від 23.01.2015 р. укладеним між відповідачем та ПрАТ НПО Дніпропрес залишилися на рахунку в ПАТ Банк Фінанси та кредит, якими він і по тепер не може розпорядитися.

Однак суд вважає, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано доказів наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для надання відстрочки виконання судового рішення в розумінні ст.ст. 32-36, 121 ГПК України.

Законом України Про судоустрій України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Посилання відповідача на ряд складнощів спричинених не виконанням ПАТ Банк Фінанси та кредит своїх зобовязань за договором на розрахунково-касового обслуговування № 5795 від 29.01.2014 р. та укладені договори № 010413-2 від 01.04.2013 р. №001 від 28.04.2015 р., №020415-1 від 02.04.2015 р. як можливість у майбутньому виконати свої зобовязання, не може бути підставою для звільнення відповідача від обовязку виконання рішення господарського суду від 16.06.2015 р. і ніяким чином не свідчить про факт неможливості або утруднення виконання судового рішення, необхідність чого є обовязковою умовою для надання відстрочки.

За таких обставин, суд констатує, що наведені заявником обставини, не є такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обовязку належного виконання зобовязань за судовим рішенням.

Отже, викладені відповідачем обставини, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для відстрочки виконання рішення суду. Таким чином, відповідач не довів належними доказами наявність виключних обставин, які дають підстави для застосування відстрочки та розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до положень пункту 7.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р., при винесенні ухвали про відстрочку або розстрочку, зміну способу і порядку його виконання, господарський суд, або відмовляє відповідно у відстрочці чи розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання за відсутності підстав для вчинення процесуальних дій, або за наявності таких підстав задовольняє (задовольняє частково) відповідні заяви.

За таких обставин суд вважає, що заява відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду є необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Отже, суд відмовляє Державного підприємства Донецька залізниця у задоволенні заяви про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі № 908/2674/15.

Відповідач не позбавлений права на звернення з заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України з наявності належних та допустимих доказів в обґрунтування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства Донецька залізниця про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі № 908/2674/15 відмовити.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя Л.П. Кагітіна