ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.01.16р. Справа № 904/9594/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Віп-Трейдер", м. Дніпропетровськ

про стягнення 177 547,90 грн. заборгованості за кредитом, 61 701,23 грн. заборгованості по процентам, 66 970,79 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Віп-Трейдер" заборгованості на суму 306 219,92 грн., з яких:

- 177 547,90 грн. заборгованість за кредитом;

- 61 701,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 66 970,79 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

21.06.2011 року відповідачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої останній приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом складають договір банківського обслуговування № б/н від 21.06.2011 року. На виконання умов договору банківського обслуговування № б/н від 21.06.2011 року та відповідно до заявок на "Гарантований платіж" № 991 від 30.12.2014 року на суму 84 000,00; № 374 від 28.10.2013 року на суму 5 000,00; № 403 від 20.12.2013 року на суму 500,00грн.; № 405 від 24.12.2013 року на суму 5 000,00грн.; № 415 від 27.01.2014 року на суму 6 000,00 грн.; № 988 від 29.12.2014 року на суму 2 950,00 грн.; № 990 від 30.12.2014 року на суму 41 125,00 грн.; № 994 від 31.12.2014 року на суму 5 000,00грн.; № 985 від 26.12.2014 року на суму 18 000,00 грн.; №986 від 26.12.2014 року на суму 26 472,90 грн., позивач надав відповідачу кредит зі сплатою винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує позивачу відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014року клієнт за користування кредитом сплачує позивачу відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином умови договору банківського обслуговування № б/н від 21.06.2011 року не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 31.08.2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 177 547,90 грн., заборгованість за відсотками у сумі 61 701,23 грн. За порушення зобов'язань за договором позивач нарахував та просить стягнути з відповідача також пеню у сумі 66 970,79 грн.

Також позивач просить суд повернути надмірно сплачений судовий збір у сумі 1 282,27 грн., сплачений у складі судового збору у сумі 5 875,57 грн. відповідно до платіжних доручень (а.с. 8-9).

Представник відповідача у судове засідання не заявився, документи витребувані судом не надав.

Відповідачі своїх повноважних представників у судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресами, зазначеними у позові, які збігаються з адресами місцезнаходження відповідно до Спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 02.11ю.2015 року (а.с. 62, 63 том 1).

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відзиву на позов відповідачі суду не надали. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 03.11.2015 року порушено провадження у справі з призначенням справи до розгляду в засіданні на 19.11.2015 року, після чого розгляд справи відкладався до 01.12.2015 року, до 10.12.2015 року та до 04.01.2016 року.

У судовому засіданні 04.01.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.06.2011 року товариство з обмеженою відповідальності "Віп-Трейдер" (далі - клієнт, відповідач) приєдналось до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку, які разом складають договір банківського обслуговування № б/н від 21.06.2011 року (далі - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору (а.с. 31 том 1).

Позивачем було відкрито поточний рахунок № 8249.

Згідно з частиною другою статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 3.1.1.73. Умов банк надає послугу гарантованих платежів для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (далі - "гарантований платіж" або "заявка") за якою клієнт-платник доручає банку зараховувати кошти на рахунок отримувача у сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачем цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

У разі необхідності отримання отримувачем послуги, платник за допомогою системи дистанційного обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват-24" (далі - "Приват-24") подає в банк заявку на договірне списання коштів за встановленою формою, обов'язковими реквізитами якої є: номер і дата заявки (присвоюється автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати за яким подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/кредитних/змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Створені в Приват-24 заявки в обов'язковому порядку підписуються ключами електронних підписів посадових осіб клієнтів-платників (п. 3.1.1.74 Умов).

Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки, банк розглядає її на предмет надання або відмови в наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або недостатньої інформації по кредитоспроможності платника. Банк має право вимагати у клієнтів додаткову інформацію, що підтверджує виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами (договори/контракти, рахунки, податкові накладні, акти і т.п.). У разі відмови клієнта у наданні додаткової інформації або наявності недостовірної інформації в документації, банк має право відмовити в наданні послуги "Гарантовані платежі" (п. 3.1.1.75 Умов).

При прийнятті позитивного рішення банку про надання послуги, якщо вона здійснюється за рахунок кредитних коштів, банк надає платникові кредит у розмірі, передбаченому в заявці (в межах встановленого ліміту) шляхом зарахування їх на рахунок 3648. Порядок надання банком кредиту та його порядок погашення платником здійснюється згідно з пунктом 3.2.2. Умов та правил надання кредиту (п. 3.1.1.76.2 Умов).

Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, у строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує позивачу відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує позивачу відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач своєчасно провів Гарантовані платежі по заявах № 991 від 30.12.2014 року на суму 84 000,00 грн.; заява № 374 від 28.10.2013 року на суму 5 000,00 грн.; заява № 403 від 20.12.2013 року на суму 500,00 грн.; заява № 405 від 24.12.2013 року на суму 5 000,00 грн.; заява № 415 від 27.01.2014 року на суму 6 000,00 грн.; заява № 988 від 29.12.2014 року на суму 2 950,00 грн.; заява № 990 від 30.12.2014 року на суму 41 125,00 грн.; заява № 994 від 31.12.2014 року на суму 5 000,00 грн.; заява № 985 від 26.12.2014 року на суму 18 000,00 грн.; заява № 986 від 26.12.2014 року на суму 26 472,90 грн., які підтверджуються випискою по рахунку, відкритого для обслуговування рахунку відповідача (а.с. 53-54 том 1).

Відповідач зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних кошти позивачеві не виконав, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення з відповідача заборгованість зі сплати кредиту у сумі 177 547,90 грн., яка розрахована станом на 31. 08.2015 року, заборгованість за відсотками у сумі 61 701,23 грн. за період з 08.01.2015 року по 31.08.2015 року.

З огляду на приписи договору № б/н банківського обслуговування від 21.06.2011 року та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 177 547,90 грн., сплати заборгованості за відсотками у сумі 61 701,23грн. є таким, що настав.

Доказів сплати заборгованості за кредитом у сумі 177 547,90 грн., заборгованості за відсотками у сумі 61 701,23 грн. відповідач суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у сумі 177 547,90 грн., заборгованості за відсотками у сумі 61 701,23 грн. ї

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання,, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом статей 546, 549 зазначеного Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 3.2.2.10.1. Умов у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, передбачених умовами договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. У разі реалізаціїї банком права, передбаченого п. 3.2.2.2 цього договору, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в заявці, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1. - 3.2.2.10.3., цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом (п. 3.2.2.10.4. Умов).

Відповідно до пункту 3.2.2.10.8 Умов у разі порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення позивача до судових органів, відповідач сплачує позивачу штраф, який розраховується за такою формулою: 1000,00 грн. + 5% від суми встановленої в Заявці на цілі, відмінні від сплати страхових платежів і платежів для оплати реєстрації предметів застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Пунктом 3.2.2.10.7. Умов передбачено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язання у сумі 66 970,79 грн. розрахована за період з 10.02.2015 року по 31.08.2015 року.

Пеня нарахована відповідно до умов договору та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 306 219,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 177 547,90 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 61 701,23 грн.; пеня у сумі 66 970,79 грн.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1 218 грн.; у погодинному розмірі - 7,29 грн.

З урахуванням ціни позову у сумі 306 219,92 грн. судовий збір повинен складати 4 593,30 грн. (306 219,92 х 1,5% = 4 593,30). Загальна сума сплаченого позивачем судового збору складає 5 875,57 грн. за платіжними дорученнями № BOJ60B0TI8 від 30.06.2015 року на суму 5 268,56 грн. та № BOJ63B0V1X від 13.08.2015 року на суму 607,01 грн. (а.с. 8 , 9 том 1).

Отже, надмірно сплачена позивачем сума судового збору складає 1 282,27 грн. (5 875,57 - 4 593,30 = 1 282,27).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За змістом частини першої пункту 5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення судового збору вирішуються господарським судом за результатом розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового згідно із законом).

З урахуванням викладеного, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 282,27 грн., сплачений у складі судового збору у сумі 5 268,56 грн. відповідно до платіжного доручення № BOJ60B0TI8 від 30.06.2015 року та № BOJ63B0V1X від 13.08.2015 року на суму 607,01 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 4 593,30 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Віп-Трейдер" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Чекмарьова, буд. 2, офіс 5, ідентифікаційний код 33808472) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 177 547,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 61 701,23 грн., пеню у сумі 66 970,79 грн., судовий збір у сумі 4 593,30 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) з Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, ідентифікаційний код 37989269, р/р 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, код банку за ), МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, КБКД 22030001) надмірно сплачений судовий збір у сумі 1 282,27 грн., сплачений у складі судового збору у сумі 5 268,56 грн. відповідно до платіжного доручення № BOJ60B0TI8 від 30.06.2015 року та у сумі 607,01 грн. за платіжним дорученням № BOJ63B0V1X від 13.08.2015 року, оригінали яких знаходиться у матеріалах справи, про що винести ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.01.2016 року.

Суддя Е.М. Бондарєв