ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 р. Справа №917/2407/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп"

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 автомобільних доріг у Полтавській області

про стягнення 280072,69 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, дов. № б/н від 21.10.2015р.

від відповідача: ОСОБА_4, дов. № 01-11/02-1

від третьої особи: не з'явився

Розглядається позов про стягнення 280072,69 грн., у тому числі 152542,76 грн. основного боргу за договором субпідряду № 01-02-11/с7-2 від 04.07.2013р., 59025,29 грн. пені, 8437,91 грн. річних та 113186,73 грн. інфляційних.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

22.12.2015р. від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог, в якому він просить стягнути з відповідача основний борг в розмірі 152542,76 грн., пеню в розмірі 17732,57 грн., річні в сумі 4739,27 грн. та 71695,10 грн. інфляційних (вх. № 18470 від 22.12.2015р.).

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд розцінює дану заяву як зменшення розміру позовних вимог в частині в частині розміру пені, інфляційних та 3% річних та збільшення розміру позовних вимог в частині періоду нарахувань інфляційних та 3% річних, і приймає її до розгляду в даному позовному провадженні як таку, що подана відповідно до чинних процесуальних норм. Спір розглядається в межах предмету спору в редакції наведеної заяви (вх. № 17891 від 09.12.2015р.). При цьому судом враховано п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідач у відзиві на позовну заяву № 01-18/228-4 (вх. № 18128 від 14.12.2015р.) визнав позов в частині стягнення суми основного боргу.

Представник позивача на задоволенні позову в редакції заяви вх. № 18470 від 22.12.2015р. наполягає за мотивами позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.01.2016 р. підтримав позицію, викладену у відзиві, та повідомив про відсутність заперечень щодо правильності проведених позивачем нарахувань пені, інфляційних та 3% річних.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

04.07.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп"(надалі - позивач, субпідрядник) та Дочірнім підприємством «Полтавський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі - відповідач, генпідрядник) було укладено Договір субпідряду № 01-02-11/с7-2 до договору підряду 01-02-11 від 25.10.2011 р. (надалі - Договір).

При цьому, сторони узгодили, зокрема, наступне:

- підрядник доручає, а Субпідрядник зобов'язується виконати роботи з «Поточного ремонту автомобільної дороги державного значення /Т-17-06/ Гадяч-Опішня, км 14-450- км 55-050 Зіньківський район, а саме: влаштування горизонтальної дорожньої розмітки фарбою дорожньою" (п.1.1 договору);

- Загальна вартість робіт за Договором визначається договірною ціною і складає 154 083,60 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 25 680,60 грн. (п.3.1 договору);

- фінансування робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів. У разі затримки фінансування (фінансування Замовника) розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3 банківських днів з дати отримання Підрядником на свій рахунок коштів від Замовника (п.п. 7.1-7.21 Договору);

- розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника (п. 8.1 договору);

- підрядник здійснює щомісячні розрахунки за виконані роботи з субпідрядником до 5-го числа наступного місяця на підставі "ОСОБА_3 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ - 2в) та Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-3) підписаних уповноваженими представниками Сторін (п.8.3 договору);

- субпідрядник відраховує Генпідряднику 1 % від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат останнього, пов'язаних із виконанням зобов'язань щодо забезпечення технічною, дозвільною та іншою документацією, координації дій субпідрядників при виконанні робіт, приймання виконаних Субпідрядником робіт та інші (п.8.8 договору);

- приймання-передача виконаних робіт оформляється актом приймання робіт (форма № КБ- 2в) (п.9.1 договору);

- за порушення строків оплати виконаних робіт з вини Підрядника він сплачує Субпідряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ України, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення (п.15.2 договору);

- договір набирає чинності з дня підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 31 грудня 2013 р., але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе Сторонами зобов'язань (п.18.2 договору).

Як зазначає у позові позивач та не заперечує відповідач, у відповідності до умов вказаного Договору позивачем виконано поточний ремонт автомобільної дороги державного значення /Т-17-06/ Гадяч-Опішня, км 14-450- км 55-050 (Зіньківський район) на загальну суму 154 083,60 грн.

Факт виконання позивачем вказаного обсягу робіт на загальну суму 154 083,60 грн. підтверджується підписаним 30.12.2013р. представниками сторін та скріпленим печатками сторін актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. Вартість виконаних будівельних робіт у розмірі 154 083,60 грн. підтверджується також довідкою від 30.12.2013 р., яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

Позивач стверджує, що відповідач зобов'язання з оплати виконаних субпідрядником робіт не виконав, в зв'язку з чим на час розгляду справи господарським судом за договором субпідряду №01-02-11/с7-2 від 04 липня 2013 р. у ДП "Полтавський облавтодор" обліковується заборгованість у розмірі 152 542,76 перед позивачем.

При визначенні даного розміру заборгованості позивачем враховані вартість виконаних ним робіт за актом від 30.12.2013р. та передбачення у п.8.8 договору відрахування Генпідряднику 1 % від вартості субпідрядних робіт.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом (в редакції прийнятої судом до розгляду в даному позовному провадженні заяви за вх. № 18470 від 22.12.2015р.) про стягнення з відповідача 152542,76 грн. основного боргу, 17732,57 грн. пені, 4739,27 грн. 3% річних та 71695,10 грн. інфляційних

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору субпідряду.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, як що інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

За визначенням ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За загальним правилом, встановленим в ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі матеріалів справи, поданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 152 542,76 грн. є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами (договір субпідряду № 01-02-11/с7-2 до договору підряду №01-02-11 від 25.10.2011 року, ОСОБА_3 приймання-передачі виконаних робіт від 30.12.2013 р.) та підлягають задоволенню. Дані обставини відповідачем не заперечуються.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

У п. 15.2 Договору сторони узгодили, що за порушення строків оплати виконаних робіт з вини Підрядника він сплачує Субпідряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ України, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 17 732,57 грн. пені за період з 09.12.2014 р. по 09.06.2015 р., 4739,27 грн. 3 % річних за період з 09.12.2014 р. по 21.12.2015 р., 71 695,10 грн. інфляційних за період з 09.12.2014 р. по 21.12.2015 р., суд прийшов до висновку, що заявлені розміри пені, 3% річних та інфляційних відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 152542,76 грн. основного боргу, 17732,57 грн. пені, 4739,27 грн. 3% річних та 71695,10 грн. інфляційних підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VІ "Про судовий збір" повернення судового збору здійснюється за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету сплаченої суми судового збору в розмірі 500,45 грн. у зв'язку з задоволенням судом заяви про зменшення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" (вул. Куйбишева, буд.22-а, м. Полтава, 36039, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (вул. Кільцева, 3, м. Чернігів, 14003, ) 152542,76 грн. основного боргу, 17732,57 грн. пені, 4739,27 грн. 3% річних та 71695,10 грн. інфляційних та 3700,65 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (вул. Кільцева, 3, м. Чернігів, 14003, ) 500,45 грн. витрат по сплаті судового збору, сплаченого платіжним дорученням №2515 від 11.11.2015 р. на суму 4 201,10 грн. (оригінал в матер. справи, а.с - 6).

Повне рішення складено 18.01.2016 р.

Суддя Киричук О.А.