ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 рокуСправа № 912/4843/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні розглянув справу № 912/4843/15

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Ніка", с. Обознівка Кіровоградського району Кіровоградської області

про стягнення 1 300 693,69 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 2563 від 22.12.2015 р.;

від відповідача - участі не брали.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 1 000 900,00 грн., пені в розмірі 100 338,19 грн., 3% річних в розмірі 6 825,50 грн. та штрафу в розмірі 192 630,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за укладеною між сторонами угодою підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт зернозбиральним комбайном від 28.08.2015 р.

У судовому засіданні 12.01.2016 р. представник відповідача участі не брав, письмових заперечень або будь-яких пояснень по суті спору суду не надав.

Разом з цим, відповідачем належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання 22.12.2015 р. товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Ніка" ухвали суду про порушення провадження у даній справі від 16.12.2015 р. (а.с. 54).

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступні обставини.

28.08.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Ніка" (далі - Замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Підрядник) укладено угоду підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт зернозбиральним комбайном (далі - Угода, а.с. 23-25).

Відповідно до умов Угоди, Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати, у відповідності до умов даної Угоди роботу, а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її (п. 1.1. Угоди).

У відповідності до п.п. 2.1., 2.3. Угоди, Підрядник виконує механізовану роботу по збиранню врожаю зернових урожаю 2015 року; попередньо узгоджені обсяги робіт можуть бути змінені у зв'язку з погодними та іншими умовами, але повинні бути не менші, ніж зазначені в Угоді. Фактичний обсяг виконаної роботи визначається в акті прийому-передачі виконаної роботи, який є невід'ємною складовою цієї Угоди.

У пункті 5.1. (п.п. 5.1.1.- 5.1.2.) Угоди сторони визначили, що вартість виконаних робіт визначається згідно договірних цін на таких умовах: сторони домовились, що ціни на виконані роботи встановлюються в розрахунку грошима або в кількості сільськогосподарської продукції (збирання соняшнику - 600,00 грн. за 1 га, збирання кукурудзи - 1000,00 грн. за 1 га); при роботі по збиранню зернових розрахунок проводиться перерахуванням коштів на поточний рахунок від фактично виконаних робіт не пізніше 3-х банківських днів після отримання акту прийому-передачі виконаних робіт та рахунку.

Згідно п. 8.1. Угоди, здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом після звірки та підрахунку об'ємів виконаних робіт. Після підписання акту Підрядник виписує Замовнику рахунок на виконані роботи.

Угода набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2015 р., а в частині розрахунків - до моменту остаточного виконання (п. 8.2. Угоди).

Угода підписана повноважними представниками Замовника та Підрядника, скріплена круглими печатками сторін.

Укладена між сторонами Угода за своєю правовою природою є договором підряду, правовідносини за якими регулюються главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Господарським судом встановлено, що Підрядником виконані визначені Угодою роботи на загальну суму 1 926 300,00 грн., що підтверджується підписаними стронами актами виконаних робіт № 2 від 07.09.2015 р. на суму 87000,00 грн., № 3 від 14.09.2015 р. на суму 59400,00 грн., № 4 від 18.09.2015 р. на суму 85800,00 грн., № 5 від 21.09.2015 р. на суму 141000,00 грн., № 6 від 21.09.2015 р. на суму 31200,00 грн., № 7 від 25.09.2015 р. на суму 191000,00 грн., № 8 від 28.09.2015 р. на суму 155100,00 грн., № 9 від 30.09.2015 р. на суму 69000,00 грн., № 10 від 01.10.2015 р. на суму 48600,00 грн., № 11 від 07.10.2015 р. на суму 298400.00 грн., № 12 від 12.10.2015 р. на суму 184000,00 грн., № 13 від 12.10.2015 р. на суму 127800,00 грн., № 14 від 19.10.2015 р. на суму 259000,00 грн. та № 15 від 19.10.2015 р. на суму 189000,00 грн. (а.с. 9 - 22).

Крім того, Підрядником виставлено відповідні рахунки-фактури на оплату Замовником виконаних робіт (а.с. 26-35).

Разом з цим, за твердженням позивача, відповідач свої зобов'язання за Угодою виконав не належним чином, за виконані Підрядником роботи розрахувався частково в загальній сумі 925 400,00 грн., що вбачається з копій наданих позивачем банківських виписок з рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 10.09.2015 р., від 17.09.2015 р., від 24.09.2015 р., від 05.10.2015 р., від 06.11.2015 р. та від 18.11.2015 р. (а.с. 40-46).

Таким чином, зазначає позивач, заборгованість відповідача за Угодою складає 1 000 900,00 грн. (1 926 300,00 грн. - 925 400,00 грн. = 1 000 900,00 грн.).

27.11.2015 р. позивач звернувся до відповідача з листом - вимогою про погашення заборгованості за виконані підрядні роботи в розмірі 1 000 900,00 грн., у відповідь на який Замовник зобов'язався розрахуватись повністю за виконані позивачем роботи до закінчення дії договору, тобто у строк до 31.12.2015 р., від виконання взятих на себе зобов'язань Замовник не відмовляється, третім особам виконання зобов'язання не передає (а.с. 65-67).

Оскільки, відповідач заборгованість в розмірі 1 000 900,00 грн. не сплатив, позивач з метою захисту порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено господарським судом, на виконання умов укладеної між сторонами Угоди, Підрядником виконано роботи на загальну суму 1 926 300,00 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами - актами виконаних робіт, що підписані повноважними представниками Замовника і Підрядника.

Станом на день порушення провадження у даній справі відповідачем заборгованість за Угодою в повному обсязі не сплачена.

Разом з цим, 11.01.2016 р. позивачем подано до суду виписки з рахунку позивача, з яких вбачається що відповідачем 11.12.2015 р. в рахунок погашення заборгованості за Угодою сплачено позивачу 107 000,00 грн., 25.12.2015 р. - 578 492,00 грн., 30.12.2015 р. - 315 408,00 грн. (а.с. 61-63).

Таким чином, станом на 30.12.2015 р. заборгованість за виконані роботи Замовником сплачена в повному обсязі (1926300,00 грн. - 925400,00 грн. - 107000,00 грн. - 578492,00 грн.- 315408,00 грн. = 0).

При цьому, платіж в сумі 107 000,00 грн. здійснено відповідачем 11.12.2015 р., тобто ще до звернення позивача до суду з даним позовом (14.12.15 р.) та до порушення провадження у данній справі (16.12.15 р.), однак позивачем при здійсненні розрахунку основного боргу це враховано не було.

Таким чином, вимога в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 107 000,00 грн. пред'явлена позивачем безпідставно, в її задоволенні позивачу слід відмовити.

Оскільки заборгованість в сумі 893 900,00 грн. (578 492,00 грн. + 315 408,00 грн.) відповідачем сплачена після порушення провадження у справі, провадження в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв"язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Крім суми основного боргу за Угодою, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 100 338,19 грн., 3% річних в розмірі 6 825,50 грн. та штраф в розмірі 192 630,00 грн.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 9.2. Угоди визначено, що за порушення строків оплати послуг Виконавця Замовник сплачує Виконавцю пеню за кожен календарний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент нарахування пені від вартості неоплачених послуг Виконавця.

Відповідно до розрахунку позивача, ним нараховано пеню за період з 11.09.2015 р. по 11.12.2015 р.

Господарський суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком пені, з огляду на наступне.

У підпункті 5.1.2 Угоди сторонами чітко встановлено та погоджено наступний порядок здійснення розрахунку за виконані підрядні роботи: не пізніше трьох банківських днів після отримання акту прийому-передачі виконаних робіт та рахунку.

Як вбачається з опису вкладення до цінного листа, 27.11.2015 р. разом з вимогою про сплату заборгованості Підрядником на адресу відповідача направлено також рахунки -фактури № 3 від 07.09.2015 р., № 6 від 14.09.2015 р., № 7 від 18.09.2015 р., № 8 від 21.09.2015 р., № 9 від 25.09.2015 р., № 10 від 28.09.2015 р., № 11 від 01.10.2015 р., № 12 від 07.10.2015 р., № 13 від 12.10.2015 р. та № 14 від 19.10.2015 р. (а.с. 65).

Зазначене поштове відправлення отримане товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Ніка" 30.11.2015 р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с. 65).

Таким чином, з урахуванням умов пп. 5.1.2. Угоди, пеня мала нараховуватися позивачем після спливу трьох банківських днів, починаючи з дати отримання відповідачем рахунків, тобто з 04.12.2015 р. (30.11.2015 р. + 3 банківські дні) по 10.12.2015 р. на суму 1 000 900,00 грн., та, з урахуванням здійснення відповідачем 11.12.2015 р. часткової сплати заборгованості в сумі 107 000,00 грн., з 11.12.2015 р. по 11.12.2015 р. (1 день) на суму 893 900,00 грн.

Згідно розрахунку, здійсненого господарським судом, пеня за період з 04.12.2015 р. по 10.12.2015 р. на суму 1000900,00 грн. складає 8445,95 грн., за період з 11.12.2015 р. по 11.12.2015 р. на суму 893900,00 грн. - 1077,58 грн., всього стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 9 523,53 грн.

При цьому, господарським судом не прийнято до уваги усні доводи представника позивача про те, що рахунки - фактури були виставлені відповідачу одночасно з підписанням Замовником актів прийому - передачі виконаних робіт, оскільки Підрядником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких своїх доводів.

Доказами направлення позивачем та отримання відповідачем рахунків-фактур, що приймаються господарським судом як належні та допустимі в розумінні процесуального закону, є відповідно опис вкладення до цінного листа від 27.11.2015 р. та поштове повідомлення від 27.11.2015 р. (а.с. 64-65).

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 9 523,53 грн.

Вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 192 630,00 грн. позивач обґрунтовує п. 9.5. Угоди, у відповідності до якого за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх обов'язків протягом дії даної Угоди винна сторона сплачує штраф у розмірі 10% вартості Угоди.

Вважаючи, що відповідач необґрунтовано відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань, позивачем пред'явлено до стягнення з відповідача 192 630,00 грн. штрафу.

Разом з цим, позивачем не надано доказів односторонньої необґрунтованої відмови від виконання своїх обов'язків відповідачем.

Фактична сплата відповідачем під час дії Угоди суми основної заборгованості, що підтверджується наявними у справі належними доказами, спростовує доводи позивача щодо відмові відповідача від виконання взятих на себе за Угодою зобов"язань.

Що ж стосується прострочення відповідачем платежів за Угодою, дана обставина не свідчить про відмову відповідача від виконання ним своїх обов"язків.

До того ж, господарський суд звертає увагу, що прострочення платежів за Угодою становить менше 10 днів календарних днів, що об"єктивно є не значним.

Оскільки умовами Угоди передбачено стягнення штрафу за необґрунтовану відмову від виконання своїх обов'язків, а позивачем не доведено належними доказами односторонньої необґрунтованої відмови від виконання своїх обов`язків відповідачем, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 192 630,00 грн. штрафу слід відмовити.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Як вбачається з розрахунку позивача, останнім нараховано 3% річних за період з 11.09.2015 р. по 11.12.2015 р., що не відповідає фактичним обставинам справи, з підстав, що викладені господарським судом вище.

Таким чином, виходячи зі змісту пп. 5.1.2. Угоди, з урахуванням здійсненої відповідачем часткової проплати та періоду заборгованості, що вказаний позивачем у розрахунку (а.с. 5), 3% річних мали нараховуватись позивачем починаючи з 04.12.2015 р. по 10.12.2015 р. на суму 1 000 900,00 грн. та з 11.12.2015 р. по 11.12.2015 р. на суму 893 900,00 грн.

Враховуючи викладене, господарським судом нараховано 3% річних за період з 04.12.2015 р. по 10.12.2015 р. на суму 1 000 900,00 грн. в розмірі 575,86 грн. та за період з 11.12.2015 р. по 11.12.2015 р. на суму 893 900,00 грн. в розмірі 73,47 грн., всього в розмірі 649,33 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 649,33 грн.

Решта позовних вимог є необґрунтованою, в їх задоволенні господарський суд відмовляє.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір, вирахуваний пропорційно сумі основної заборгованості, в частині стягнення якої провадження у справі припинено, покладається на відповідача, оскільки заборгованість за виконані позивачем підрядні роботи сплачена Замовником після порушення провадження у справі та вина відповідача у простроченні виконання зобов'язання встановлена господарським судом.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 12.01.2016 р. оголошувалась перерва.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, 75, 80, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Ніка" (27630, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Обознівка, вул. Польова, 2, ід. код 13761835) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (25006, АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1) заборгованість в сумі 10 172,86 грн., з яких: пеня - 9 523,53 грн., 3 % річних - 649,33 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 13 561,69 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження в частині основного боргу в сумі 893 900,00 грн. припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити відповідачу за адресою: 27630, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Обознівка, вул. Польова, 2.

Повне рішення складено 15.01.2016 року.

Суддя Л.С. Вавренюк