РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016Справа №910/27261/15
За позовом Компанії «Іденпарк Холдингс Лімітед» (Edenpark Holdings Limited)

до: 1) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»;

2) Державного підприємства «Національні інформаційні системи»

про зобов'язання вчинити дії.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Смолієнко М.Г. (представник за довіреністю);

від відповідачів: 1) не з'явився;

2) Баранова В.В. (представник за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, з урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви про уточнення вимог (по суті - про деталізацію формулювання вимог), про зобов'язання Відповідачів внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження рухомого майна накладеного записом № 8600147 від 01.04.2009 (об'єкт застави - прості іменні акції ПрАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл» (ідентифікаційний код 19368062) (правонаступник всіх прав та обов'язків ЗАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл») кількістю 390720 штук номінальною вартістю 100 грн., контрольна сума 4347Г31ДГЗ; боржники: ТОВ «Фрідом Фарм Бекон», ТОВ «Фрідом Фарм Терра», ТОВ «Імені Гагаріна», Компанії «Іденпарк Холдинге Лімітед», ЗАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл».

Позов мотивований не вчиненням дій про припинення обтяження і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження рухомого майна Позивача усупереч чинному судовому рішенню про припинення зобов'язань.

Відповідач-2 проти позову заперечує, вказуючи зокрема, що ним права Позивача порушені не були.

Відповідач-1 письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача-1 про призначення справи до розгляду, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача-1 згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача-1 відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи, призначеного на 11.01.2016, не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

При цьому судом враховано, що закінчився встановлений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача-2, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

У якості забезпечення виконання зобов'язань за Договорами: договір від 01.03.2006 № 5/А про авалювання векселів; кредитна угода від 10.02.2006 № 25/6/2006/840-К/6; договір про відкриття банківської гарантії від 01.03.2006 № 3804/06/03/2006/980-Г/1; договір про авалювання векселів від 01.03.2006 № 4/А; кредитна угода від 05.05.2005 № 23/5/2005/840-К/68; кредитна угода від 01.03.2006 № 804/06/03/2006/980-К/1; кредитна угода від 05.02.2007 № 804/05/02/2007/980-К/3; кредитна угода від 05.02.2007 № 804/05/02/2007/980-К/2; кредитний договір від 05.02.2007 №25/5/2007/980-К/8; договір кредитної лінії від 16.08.2004 № 23/5/2004/840-К/130; кредитна угода від 16.09.2005 № 25/6/2005/980-К/108; кредитна угода від 01.03.2006 № 804/06/03/2006/980-К/2; кредитний договір від 05.02.2007 № 25/5/2007/980-К/9; кредитний договір від 05.02.2007 № 804/05/02/2007/980-К/4; кредитний договір від 05.02.200 № 804/05/02/2007/980-К/5; кредитна угода від 01.03.2006 № 804/06/03/2006/980-К/3; кредитний договір від 05.02.2007 № 25/5/2007/980-К/10; кредитний договір від 05.02.2007 № 804/05/02/2007/980-К/6; кредитний договір від 05.02.2007 № 804/05/02/2007/980-К/7; кредитна угода від 01.03.2006 № 804/06/03/2006/980-К/4; кредитна угода від 07.09.2005 № 23/3/2005/980-К/102; кредитний договір від 05.02.2007 № 25/5/2007/980-К/11; кредитна угода від 05.02.2007 № 804/06/03/2006/980-К/9; кредитна угода від 05.02.2007 № 804/06/03/2006/980-К/8; кредитна угода від 16.09.2005 № 25/6/2005/980-К/107; кредитна угода від 01.03.2006 № 804/06/03/2006/980-К/5; кредитний договір від 05.02.2007 № 25/5/2007/980-К/12; кредитний договір від 05.02.2007 № 804/05/02/2007/980-К/10; кредитний договір від 05.02.2007 № 804/05/02/2007/980-К/11; кредитний договір від 10.01.2008 № 25/5/2008/980-К/1; кредитний договір від 10.01.2008 № 25/5/2008/980-К/2; кредитний договір від 10.01.2008 № 25/5/2008/980-К/3; кредитний договір від 10.01.2008 № 25/5/2008/980-К/4; кредитний договір від 10.01.2008 № 25/5/2008/980-К/5; кредитний договір від 10.01.2008 № 25/5/2008/980-К/6; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/21; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/22; кредитний договір про відкриття кредитної вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/27; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/28; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/30; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/29; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/23; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/24; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/25; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/26; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 № 804/09/01/2008/980-К/31; кредитний договір про відкриття кредитної лінії з вільним режимом кредитування від 09.01.2008 №804/09/01/2008/980-К/32, - між ВАТ «Комерційний банк «Надра» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Банк, Заставодержатель, Відповідач-1) та компанією «Іденпарк Холдингс Лімітед» (Edenpark Holdings Limited) (Заставодавець, Позивач) 14.01.2008 був укладений договір застави акцій № 23/5/2004/840-А/130-18, відповідно до умов якого Заставодавець передав в заставу прості іменні акції ПАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл» кількістю 390720 штук номінальною вартістю 100 грн., в якості забезпечення зобов'язань за Кредитними договорами, позичальниками за якими виступали ТОВ «Фрідом Фарм Терра», ТОВ «Імені Гагаріна», ПрАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл».

Указані обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 у справі № 910/11368/13, яке набрало законної сили, тому в силу ст. 35 ГПК України не доводяться знову при вирішення даного спору.

Також указаним рішенням суд припинив господарські правовідносини за договором застави акцій від 14.01.2008 №23/5/2004/840-А/130-18 і зобов'язав Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» зняти заставу рухомого майна та внести до державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про припинення обтяження на рухоме майно, накладених наступним записом: № 8600147 від 01.04.2009 ( об'єкт застави - прості іменні акції ПАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл» () кількістю 390720 штук номінальною вартістю 100 грн.

Проте Відповідачем-1 усупереч рішенню суду та зверненням Позивача не було вчинено дій по зняттю заборони відчуження майна і Відповідач-2, як адміністратор Єдиних та Державних реєстрів (Постанова КМУ від 14.07.1999 № 1272 у редакції постанови КМУ № 424 від 15.06.2015 та наказ МЮУ від 25.06.2015 № 1059/), якими адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, визначено державне підприємство «Національні інформаційні системи», також не задовольнив звернення Позивача про зняття заборони відчуження майна, що стало підставою для звернення Позивача до суду з даним позовом.

Суд оцінив доводи Позивача, та ставиться до них критично у певній частині, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2013 у справі №910/12965/13, як зазначено вище, має преюдиціальне значення, та встановлені ним обставини виконання позичальниками у справі умов кредитних договорів, відсутність заборгованості по ним та припинення застави за кредитними договорами, як забезпечувального зобов'язання, не спростовані та повторного доведення не потребують.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Пунктом 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №830 від 05.07.2004 року визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п'яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Згідно з п.25 Порядку реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день надходження заяви чи рішення уповноваженого органу.

Отже, наведеними нормами визначено дві підстави для внесення змін до реєстру: за заявою обтяжувача чи уповноваженого органу та за рішенням суду, при цьому, подання такої заяви є законодавчо визначеним обов'язком обтяжувача чи уповноваженої особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.04 № 830, затверджено Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а Наказом Міністерства юстиції України від 29.07.04 №73/5, затверджено Інструкцію про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв.

Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 07.07.2006 року № 57/5 із змінами "Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна" визначено, що реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є Державне підприємство «Національні інформаційні системи», тобто Відповідач-2, державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У той де час, після припинення застави, що доведено та встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2013 у справі №910/12965/13 та після зобов'язання цим же рішенням ПАТ «КБ «Надра» зняти заставу рухомого майна та внести до державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про припинення обтяження на рухоме майно, накладених наступним записом: № 8600147 від 01.04.2009 (об'єкт застави - прості іменні акції ПАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл» () кількістю 390720 штук номінальною вартістю 100 грн., такі дії вчинені не були, записи про обтяження рухомого майна не вилучені, обтяження не знято.

Таким чином, Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» було допущено як невиконання рішення суду, так і порушення прав Позивача бездіяльністю, яка виявилася у не вчиненні дій по зняті застави рухомого майна у вищевказаному порядку.

Однак вимоги Позивача до Відповідача-1 про зобов'язання його внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження рухомого майна накладеного записом № 8600147 від 01.04.2009 задоволенню не підлягає, оскільки Відповідач-1 не є адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, та не має права на самостійне внесення таких записів, натомість зобов'язання Відповідача-1 вчинити дії по зняттю застави рухомого майна у вищевказаному встановленому законом порядку не є предметом даного судового спору та було предметом спору у іншій судові справі (Господарського суду міста Києва № 910/11368/13).

Що стосується позовних вимог до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, а згідно зі статтею 16 названого Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання вимог якої є обов'язковим для України, визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 цієї ж Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, що означає право особи на пред'явлення в суді такої вимоги на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Отже, обрання Позивачем певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Статтею 16 ЦК України і статтею 20 ГК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При цьому, визначений вказаними статтями перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком у названих статтях, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Суд зазначає, що Позивач, заявляючи позов та обираючи спосіб захисту повинен дбати про те, щоб резолютивна частина рішення, в якій остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача, могла бути виконана в процесі виконавчого провадження у справі, адже у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як убачається з матеріалів справи, Позивач звернувся із відповідною заявою про реєстрацію припинення обтяження, яку було перенаправлено до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», тому суд не приймає до уваги заперечення Відповідача-2 щодо не порушення останнім прав та законних інтересів Позивача, оскільки запис про припинення обтяження внесено не було, тоді на Відповідача-2 покладено обов'язки адміністратора Єдиних та Державних реєстрів (Постанова КМУ від 14.07.1999 № 1272 у редакції постанови КМУ № 424 від 15.06.2015 та наказ МЮУ від 25.06.2015 № 1059/5) та він є реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідно до наказу МЮУ від 07.07.2006 № 57/5.

Як уже було вказано відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України, та зокрема Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ №830 від 05.07.2004, порядок внесення відомостей про припинення обтяження включає в себе подання обтяжувачем або уповноваженої ним особи заяви про припинення обтяження, реєстрація вказаних відомостей та виключення записів про обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

При цьому суд зазначає, що записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Оскільки Відповідач-2 є адміністратором Державних реєстрів та реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на якого покладений обов'язок по внесенню та виключенню записів про обтяження до/з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставах, передбачених відповідними нормативно - правовими актами, тому звернення до суду з вимогами до Відповідача-2 про припинення обтяження рухомого майна, накладених відповідними записами, є ефективним способом захисту прав і інтересів Позивача.

Існування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису № 8600147 від 01.04.2009 про обтяження майна порушує права Позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, тому позовні вимоги до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про зобов'язання внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження рухомого майна накладеного записом № 8600147 від 01.04.2009 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Також, зважаючи на те, що даний спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача-1, то судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача-1.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» задовольнити.

Зобов'язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (м. Київ, вул. Артема, 73; ідентифікаційний код 39787008) внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження рухомого майна накладеного записом № 8600147 від 01.04.2009 (об'єкт застави - прості іменні акції ПрАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл» (ідентифікаційний код 19368062) (правонаступник всіх прав та обов'язків ЗАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл») кількістю 390720 штук номінальною вартістю 100 грн., контрольна сума 4347Г31ДГЗ; боржники: ТОВ «Фрідом Фарм Бекон», ТОВ «Фрідом Фарм Терра», ТОВ «Імені Гагаріна», Компанії «Іденпарк Холдинге Лімітед», ЗАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл».

Видати наказ.

У задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (м. Київ, вул. Артема, 15; ідентифікаційний код 20025456) на користь Компанії «Іденпарк Холдингс Лімітед» (Edenpark Holdings Limited) (Адріас 22, офіс 11, Ликовітас, 1070, Нікосія, Республіка Кіпр, реєстраційний номер 145139) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.01.2016

Суддя Сташків Р.Б.