Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

12 січня 2016 року справа № 927/1416/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСІТІ ТРЕЙД"
01004, м. Київ, вул. Терещенківська, 13
Відповідач: Приватне транспортне мале підприємство "П.Г.Внєштранс"
17580, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Голубівка, вул. Кільцева, 17
про відшкодування витрат в сумі 30539,04 грн.
Суддя В.М. Репех

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1- представник, дов. від 07.12.2015 року № 7/15

від відповідача: не з"явився

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 17.12.2015 року по 12.01.2015, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 12.01.2016р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОСІТІ ТРЕЙД" заявлено позов до приватного транспортного малого підприємства "П.Г.Внєштранс" про відшкодування втрат за поставку неякісної продукції в сумі 30539,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує на те, що ПТМП "П.Г.Внєштранс" відвантажило продукцію в кількості 41,720 тонн. В пункті розвантаження на ПАТ "Птахофабрика "Україна" з"ясувалося, що дана продукція не відповідає вимогам ДСТУ 3768:2010 та являє собою загрозу для споживання людиною чи твариною про що було складено відповідний Акт. ТОВ "АГРОСІТІ ТРЕЙД" повернуло неякісну продукцію на склад постачальнику 26.07.2015 року та понесло транспортні витрати на суму 12516 грн. 15.08.2015 року ПМТП "П.Г.Внєштранс" здійснило повторне відвантаження продукції. В пункті розвантаження на ПАТ "Птахофабрика "Україна" з"ясувалося, що дана продукція не відповідає вимогам ДСТУ 3768:2010 та являє собою загрозу для споживання людиною чи твариною про що було складено відповідний Акт. ТОВ "АГРОСІТІ ТРЕЙД" повернуло неякісну продукцію на склад постачальнику 23.08.2015 року.

Представник Відповідача надав заперечення проти позовних вимог в яких зазначає, що позовна заява є безпідставною і в її задоволенні повинно бути відмовлено виходячи з наступного. Надані Позивачем експертні висновки про проведення аналізу пшениці вимірювальною зооветлабораторією ПАТ "Птахофабрика Україна" № 46 від 16.08.2015 року та № 39 від 25.07.2015 року не вказують на те, що ці висновки мають якесь відношення до отриманої Позивачем продукції у Відповідача. Так, на експертизу зразки подавалися з якісними посвідченнями і висновки експертиз вказують на те, що фактичні показники проб зерна не відповідають показникам якісного посвідчення. Разом з тим як слідує з товарно-транспортних накладних ніяких якісних посвідчень на пшеницю Відповідачем Позивачу не надавалось.

Для відбору зразків і участі у проведенні лабораторного аналізу представник Відповідача Позивачем жодного разу не запрошувались.

Позивачем в товарно-транспортній накладній № 15/08 від 15.08.2015 року зазначено, що ніяких претензій до кількості і якості товару він не має.

У відповідності до товарно-транспортної накладної № 21/07 від 27.01.2015 року товар відпускався Позивачу 21.07.2015 року, а не 24.07.2015 року як зазначено Позивачем у позовній заяві.

Також, Відповідач зазначає, що договір купівлі-продажу між Позивачем та Відповідачем не укладався і ніяких умов, щодо якості товару не узгоджувалось. Мету придбання товару Позивачем Відповідачу не повідомляв, тому у Відповідача не має зобов"язань перед Позивачем відповідно до вимог ст.. 673 Цивільного кодексу України.

Між сторонами не було ніяких домовленостей щодо відшкодування затрат на перевезення товару, а тому у Відповідача не має зобов"язання відносно оплати Позивачу за транспортування товару.

Відповідач зазначає, що весь урожай пшениці зібраної Відповідачем на даний час повністю реалізований і ніяких зауважень, щодо якості товару від покупців не поступало.

Крім того, на прохання Відповідача інспектором Державної інспекції 03.08.2015 року було проведено аналіз урожаю пшениці 2015 року і показники аналізу суттєво відрізняються від наданих аналізів позивачем.

Справа розглядається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представників позивача (в судових засіданнях 08.12.2015 року та 17.12.2015 року) та відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСІТІ ТРЕЙД" на підставі рахунку-фактури № 7 від 23.07.2015 року здійснило передоплату на рахунок ПТМП "В.Г.Внєштранс" за пшеницю в сумі 120988,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 24.07.2015 року.

24.07.2015 року ПТМП "В.Г.Внєштранс" відвантажило продукцію в кількості 41,720 тонн на ПАТ "Птахофабрика "Україна" за адресою Київська обл., Васильківський р-н, с. Крушинка, вул. Колгоспна, 11. Факт відвантаження підтверджується товарно-транспортною накладною № 21/07 від 21.07.2015 року.

25.07.2015 року комісією у складі заступника директора з виробництва ОСОБА_2, начальника кормцеху, ОСОБА_3, завідуюча лабораторії ОСОБА_4, технік-лаборант ОСОБА_5 було складно Акт № 39 від 25.07.2015 року про невідповідність сировини та експертний висновок № 39 від 25.07.2015 року проведення аналізу пшениці. При досліджені виявлено перевищення смітної та зернової домішки, а саме зерна ураженого спорами сажки, зернова домішка-зерно з забрудненими борідками, борідками.

26.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСІТІ ТРЕЙД" повернуло неякісну продукцію на склад постачальнику за адресою с. Голубівка, Прилуцький р-н, Чернігівська область. На підтвердження даної обставини надано Акт надання послуг перевезення вантажу пшениці № 1064694 від 27.07.2015 року та платіжним доручення № 100182385 від 27.07.2015 року на суму 12516,00 грн за перевезення вантажу пшениці Івківці-Васьльків-Івківці.

15.08.2015 року ПТМП "В.Г.Внєштранс" повторно відвантажило продукцію в кількості 41,720 тонн на ПАТ "Птахофабрика "Україна" за адресою Київська обл., Васильківський р-н, с. Крушинка, вул. Колгоспна, 11. Факт відвантаження підтверджується товарно-транспортною накладною № 15/08 від 15.08.2015 року.

16.08.2015 року комісією у складі заступника директора з виробництва ОСОБА_2, начальника кормцеху, ОСОБА_3, завідуюча лабораторії ОСОБА_4, технік-лаборант ОСОБА_6 було складно Акт № 46 від 16.08.2015 року про невідповідність сировини та експертний висновок № 39 від 25.07.2015 року проведення аналізу пшениці. При досліджені виявлено перевищення смітної та зернової домішки, а саме зерна ураженого спорами сажки, зернова домішка-зерно з забрудненими борідками, борідками.

Листом від 17.08.2015 року № 109 ТОВ "АГРОСІТІ ТРЕЙД" запросило представника ПТМП "П.Г.Внєштранс" негайно прибути в пункт розвантаження продукції (Київська обл., Васильківський район, с. Крушинка, вул. Колгоспна, 11) для подальшого проведення спільної експертизи зерна.

23.08.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСІТІ ТРЕЙД" повернуло неякісну продукцію на склад постачальнику за адресою с. Голубівка, Прилуцький р-н, Чернігівська область. На підтвердження даної обставини надано Акт надання послуг перевезення вантажу пшениці № 1074204 від 25.08.2015 року та платіжним доручення № НОМЕР_3 від 25.08.2015 року на суму 18023,04 грн за перевезення вантажу пшениці.

Позивач надіслав на адресу Відповідача претензії від 01.09.2015 року № 01/09/15 та від 30.09.2015 року № 130 з проханням відшкодувати транспорті витрати на загальну суму 30539,04 грн. по поверненню неякісної продукції.

Предметом даного судового розгляду є вимоги покупця до постачальника про відшкодування збитків, пов"язаних з оплатою перевезення вантажу пшениці автомобілем, завданих поставкою неякісного товару, від прийняття якого покупець відмовився та повернув його постачальнику.

Згідно ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 693 Цивільного кодексу України передбачено, що Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частинами 1 та 4 ст. 268 ГК України встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

За вимогами ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Частиною 1 ст. 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем поставлено позивачу пшеницю неналежної якості, а саме за рахунок шкідливих домішок зерно повністю зіпсовано сажкою, що не відповідає нормативній документації, а саме: стандарту ДСТУ3768:2010 "Пшениця" ТУ. Цей факт підтверджується експертними висновками № 39 від 25.07.2015 року та № 46 від 16.08.2015 року та актами про невідповідність сировини № 39 від 25.07.2015 року та № 46 від 16.08.2015 року.

Заперечення Відповідача проти позовних вимог не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, відповідно до ст. 268 Господарського кодексу України якість товару, що поставляється повинно відповідати стандартам, технічним умовам та іншій технічній документації. Факт поставки спірної пшениці безпосередньо відповідачем підтверджується товарно-транспортними накладними де вказано "Вантажовідправник ПТМП "П.Г.Внєштранс".

В експертних висновках вказано, що зразки для досліджень були відібрані безпосередньо з транспортом яким доставлено пшеницю, а саме 25.07.2015 року з автомобіля Мерседес АІ 2131СХ та причепа АІ 0644 ХМ та 16.08.2015 року з автомобіля НОМЕР_4 та причеп АА 0204 ХМ.

На виклик позивача для приймання продукції по якості відповідач представника не направив.

Поставлена Відповідачем пшениця повернута йому без розвантаження позивачем про що є належні відмітки в товарно-транспортних накладних.

Вартість повернутої неякісної пшениці Відповідачем перераховано Позивачу 09.09.2015 року в сумі 120988,00 грн.

Понесені Позивачем збитки у вигляді оплати вартості транспортних послуг по транспортуванню неякісної продукції підтверджується матеріалами справи, а саме Актом про надання послуг № 1064694 від 27.07.2015 року та платіжним дорученням № 5 від 27.07.2015 року та Актом про надання послуг № 1074204 від 25.08.2015 року та платіжним дорученням № НОМЕР_3 від 25.08.2015 року.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром.

Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця відшкодування витрат на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачені, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведені вище обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладаються на відповідача незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного транспортного малого підприємства "П.Г.Внєштранс" (17580, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Голубівка, вул. Кільцева, 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " АГРОСІТІ ТРЕЙД " (01004, м. Київ, вул. Терещенківська, 13, ,) витрати в сумі 30539,04 грн., судового збору в сумі 1218,00 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.М.Репех

Повний текст рішення підписано 15.01.2016

Суддя В.М.Репех