ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.01.16р. Справа № 904/227/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля", м. Донецьк

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Манітоба", м. Дніпропетровськ

про визнання такими, що не підлягають виконанню простий вексель серії АА 0103632 та простий вексель серії АА 0103633

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: провідний юрисконсульт юридичного відділу ОСОБА_1, довіреність №52-16/66 від 24.12.2015;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

за участі слухача ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому просить:

- визнати таким, що не підлягає виконанню вексель серії АА 0103632 в частині зобов'язання ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити суму грошових коштів в розмірі 2 668 946,10 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" чи його наказу у строк платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013;

- визнати таким, що не підлягає виконанню вексель серії АА 0103633 в частині зобов'язання ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити суму грошових коштів в розмірі 12355970,44 грн на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" чи його наказу у строк платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013.

Позовні вимоги мотивовані здійсненням працівниками підприємства позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дій, які перевищували повноваження останніх на час дії Статуту Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", державна реєстрація якого проведена 14.04.2006, щодо підписання простого векселя серії АА 0103632 та простого векселя серії АА 0103633, внаслідок чого позивач просить визнати спірні векселі такими, що не підлягають виконанню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав раніше надані письмові пояснення з урахуванням постанови ВГСУ від 08.10.2015 у справі № 904/227/15, у яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

2-й відповідач до судового засідання не з'явився, але 05.11.2015 надав відзив, у якому проти позову заперечив, позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки законність видання векселів підтверджена судом та не потребує додаткового доказування, тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

1-й відповідач відзив на позов не надав, участь свого повноважного представника не забезпечив у судове засідання, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за їх місцезнаходженням згідно матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що адресою 1-го відповідача, зазначеною у позовній заяві та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 83000, Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 60; адресою 2-го відповідача є 49100, м. Дніпропетровськ, пр. Героїв. буд. 11Л, кім. 340.

З огляду на викладене суд керується ч.1 ст.64 ГПК України, у якій зазначено, що ухвала про порушення провадження по справі надсилається зазначеним особам (сторонам) за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження по справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою вважається, що ухвала про порушення провадження по справі вручена їм належним чином.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно з ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За інформацією Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта", наведеній у листі від 16.03.2015 №511-30-100 та розміщеній на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257D7E002C329) пересилання пошти до/з населених пунктів обласного значення м. Донецька тимчасово не здійснюється.

Відповідно до пп.3) п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (з наступними змінами) "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). Підпунктом 4) п.6 вказаного Інформаційного листа передбачено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5005/230360 інформацію про порушення справи та призначення її до розгляду на дату, час і місце розгляду цієї справи, що підтверджується відповідною роздруківкою.

Крім того, суд наголошує на тому, що всі ухвали суду були надіслані 1-му та 2-му відповідачам завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення 1-го та 2-го відповідачів про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористалися своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

При цьому, стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.10.2007 відкрите акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", найменування якого було змінено на публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", (позивач-) видало два прості векселя:

- серії АА 0103632 зі строком платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013, відповідно до якого зобов'язалось сплатити проти цього векселя товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "УкрРосвугілля" чи його наказу грошові кошти у сумі 2 668 946,10 грн;

- серії АА 0103633 зі строком платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013, відповідно до якого зобов'язалось сплатити проти цього векселя товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "УкрРосвугілля" чи його наказу грошові кошти у сумі 12 355 970,44 грн.

Вказані векселі підписані заступником голови правління з фінансів та бюджету ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на підставі довіреності №52-16/95/113 від 29.12.2006 та головним бухгалтером без зазначення прізвищ осіб, що вчинили підпис, скріплені печаткою ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

16.12.2013 до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" від товариства з обмеженою відповідальністю "Манітоба" надійшов лист № 61 від 12.12.2013, в якому товариство повідомило, що є векселедержателем вказаних векселів та вимагало здійснити їх оплату з огляду на настання строку платежу.

За твердженням позивача, векселі були підписані заступником голови правління з фінансів та бюджету ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_3 та головним бухгалтером ОСОБА_4 з перевищенням повноважень, у звязку з чим просить визнати такими, що не підлягають виконанню, прості векселі серії АА 0103632 та серії АА 0103633 в частині зобов'язання ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити суму грошових коштів в розмірі 2 668 946,10 грн та в розмірі 12 355 970,44 грн на користь ТОВ "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" чи його наказу у строк платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013, що і є предметом спору у даній справі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2015, залишеним без змін Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015, позов задоволено повністю. Визнано таким, що не підлягає виконанню, простий вексель серії АА 0103632 від 09.10.2007 в частині зобов'язання публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити грошові кошти у сумі 2 668 946,10 грн на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" чи його наказу зі строком платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013. Визнано таким, що не підлягає виконанню, простий вексель серії АА 0103633 від 09.10.2007 в частині зобов'язання публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити грошові кошти у сумі 12 355 970,44 грн на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "УкрРосвугілля" чи його наказу у строк платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2015 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2015 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Спірні векселі підписані заступником голови правління з фінансів та бюджету ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та головним бухгалтером, скріплені печаткою ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і за своїм змістом містять зобов'язання позивача сплатити суму грошових коштів у сумі 2 668 946,10 грн. та 12 355 970,44 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" чи його наказу. Строк платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2013.

Спірні векселі містять підписи заступника голови правління та головного бухгалтера ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", без зазначення прізвищ осіб, що їх вчинили.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються, зокрема, Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Законами України "Про обіг векселів в Україні" (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі".

Разом з тим, вексельні правочини (у тому числі щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов'язання (статті 202-211, 215-236, 509-609 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Наведена норма передбачає, що умова здійснення розрахунків векселями повинна обов'язково знайти відображення в договорі.

В матеріалах справи наявні ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2007 у справі № 16/411 та ухвала господарського суду Дніпропетровської області справі № 6/428(21-107) про затвердження мирових угод від 09.10.2007, укладених між ТОВ "Укрросвугілля" та ВАТ "ПГЗК".

Пунктом 1.2. мирової угоди від 09.10.2007, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2007 у справі № 16/411, було передбачено, що після підписання цієї угоди, відповідач протягом двох банківських днів видає та відповідно до актів прийому-передачі передає позивачу простий вексель на суму отриманої продукції за договором № 608д від 24.12.1998, накладними до нього, яка є сумою основного боргу за рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 24.07.2001 по справі № 16/411 в розмірі 2 668 946,10 грн зі строком платежу за предявленням, але не раніше 01.01.2013, без застережень та відсотків за векселем.

Пунктом 1.2. мирової угоди від 09.10.2007, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2007 у справі № 6/428(21-107), передбачено, що після підписання цієї угоди, відповідач протягом двох банківських днів видає та відповідно до актів прийому-передачі передає позивачу простий вексель в розмірі 12 355 970,44 грн зі строком платежу за предявленням, але не раніше 01.01.2013, без застережень та відсотків за векселем.

Вказана в п. 1.2. сума простого векселя в розмірі 12 355 970,44 грн є сумою вартості 121098 мт. концентрату залізорудного, який було вилучено у ВАТ "ПГЗК" на користь ТОВ "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2002 у справі № 21/107.

Мирові угоди з боку ВАТ "ПГЗК" підписані Головою правління та скріплені печаткою товариства.

Відповідно до п. 9.3.5. Статуту ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" в редакції, чинній на дату укладення та затвердження вказаних мирових угод, Голова правління у процесі своїх функцій має право без довіреності виконувати дії від імені товариства, у тому числі: представляти товариство у взаємовідносинах з юридичними і фізичними особами, державними та іншими органами і організаціями, у суді, господарському і третейському суді, в інших судових установах, укладати цивільно-правові угоди з правом одноособового їх підпису, розпоряджатися майном і грошовими коштами товариства у межах, встановлених законодавством України, цим Статутом та внутрішніми нормативними актами товариства тощо.

Підписавши вказані мирові угоди, Голова правління ВАТ "ПГЗК" тим самим підтвердив наявність у товариства перед ТОВ "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" заборгованості, яка була стягнута за судовими рішеннями, а також підтвердив видачу векселів, що також підтверджується як самими векселями, так і реєстром виданих векселів.

Таким чином, вказаними мировими угодами, затвердженими ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2007 у справі № 16/411 та у справі № 6/428(21-107), було передбачено умову щодо проведення розрахунків із застосуванням спірних векселів, а останні були видані на їх виконання; суми, визначені у спірних векселях були погоджені сторонами та підтверджені судом. Враховуючи те, що мирові угоди були затверджені у судовому порядку, то встановлені в них обставини не потребують додаткового доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" векселем є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно з ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця видачі простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті. Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред'явленням. При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця. Простий вексель, в якому не вказано місце його видачі, вважається виданим у місці, зазначеному поруч з найменуванням векселедавця (ст. 76 Уніфікованого закону).

Відповідно до ч.1 ст. 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67-68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70- 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72-74).

Відповідно до ст. 194 ЦК України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Статтею 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" та ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що векселі (переказні та прості) складаються у документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма і порядок виготовлення яких затверджуються Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені у бездокументарну форму (знерухомлені).

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні", в редакції, що діяла на момент видачі зазначеного спірного векселя, вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Перелік обов'язкових реквізитів для простого векселя наведено у ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, відповідно до якої простий вексель містить: (1) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; (2) безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; (3) зазначення строку платежу; (4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; (5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; (6) зазначення дати і місця складання простого векселя; (7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, наведених у попередній статті, не має сили переказного векселя (ст. 2 Уніфікованого закону).

Позивач в наданих суду 05.11.2015 письмових поясненнях не заперечує факт наявності на спірних векселях всіх необхідних реквізитів, але зазначає, що заступник голови правління ОСОБА_3, який підписав векселі, не мав належних повноважень на це.

Відповідно до п. 9.3.6 Статуту позивача, в редакції, що була чинна на момент видачі векселів, прийняття рішень про випуск векселів належить до компетенції Правління Товариства, Таким чином, рішення про випуск векселів повинно було прийматись Правлінням Товариства, а рішення мало бути оформлено протоколом засіданні правління.

Відповідно до довідки від 24.12.2014, підписаної секретарем Правління позивача, рішення з питання випуску спірних векселів не приймалось.

У зв'язку з цим позивач наполягає, що векселі були підписані заступником голови правління товариства ОСОБА_3 з перевищенням повноважень.

В постанові Вищого господарського суду України від 08.10.2015, якою ця справа передана на новий розгляд, вказано, що місцевий та апеляційний суди при первісному розгляді справи не дослідили обставини видачі довіреності № 52-16/95/113 від 29.12.2006, на підставі якої заступник голови правління товариства ОСОБА_3 підписав спірні векселі, не з'ясовано особу, яка мала право видати таку довіреність.

Відповідно до ст. 11112 ГПК України вказівки, що у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалами суду від 26.11.2015, 17.12.2015 було зобов'язано позивача надати суду довіреність № 52-16/95/113 від 29.12.2006, журнал реєстрації довіреностей станом на дату її видачі, письмові пояснення про особу, яка мала повноваження видати таку довіреність, але вимоги суду позивачем не виконані.

Спірні векселі були виписані того ж дня, коли були підписані мирові угоди у справах № 16/411 та № 6/428(21-107), що свідчить про обізнаність заступника голови правління ОСОБА_3 про наявність боргу перед ТОВ "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" та наявність підписаних мирових угод, в яких визначено порядок погашення боргу шляхом видачі векселів. Зазначені у векселях суми заборгованості, строк пред'явлення їх до виконання повністю відповідають умовам мирових угод, що з боку позивача підписані головою правління, який згідно Статуту наділений відповідними повноваженнями. При підписанні векселів заступник голови правління ОСОБА_3 зазначив, що діє на підставі довіреності, тим самим підтвердивши її наявність. Позивач ухилився від виконання вимог суду про надання цієї довіреності. Також позивач стверджує про відсутність рішення Правління товариства щодо випуску векселів, але суд вважає, що ці дії направлені на уникнення сплати боргу за спірними векселями.

Позивач в мирових угодах зобов'язався в рахунок погашення боргу видати векселі і здійснив ці дії. Тривалий час у позивача не виникало будь-яких заперечень щодо виданих векселів за підписом заступника голови правління товариства ОСОБА_3, не було видано інших векселів за підписом голови правління товариства. Спірні векселі видані на виконання рішення суду з метою погашення дійсного боргу.

Підписавши вказані мирові угоди, Голова правління ВАТ "ПГЗК" тим самим підтвердив наявність у товариства перед ТОВ "Фінансово-промислова компанія "Укрросвугілля" заборгованості, яка була стягнута за судовими рішеннями, а також підтвердив видачу векселів, що також підтверджується як самими векселями, так і реєстром виданих векселів.

Таким чином, вказаними мировими угодами, затвердженими ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2007 у справі № 16/411 та у справі № 6/428(21-107), було передбачено умову щодо проведення розрахунків із застосуванням спірних векселів, а останні були видані на їх виконання; суми, визначені у спірних векселях були погоджені сторонами та підтверджені судом.

Враховуючи викладене, позов слід визнати необгрунтованим і в його задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати в сумі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 11.01.2016.

Суддя В.Д. Воронько