КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р. Справа№ 910/21012/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Шуплякова С.Б., довіреність № 136-15 від 09.06.2015

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2015 року

у справі №910/21012/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 93 310, 64 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 93 310, 64 грн. (а.с. 8-10).

05 листопада 2015 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/21012/15 позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" задоволено частково (а.с. 102-109).

27 листопада 2015 року Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", через відділ документального забезпечення Господарського суду міста Києва було подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2015 року у справі № 910/21012/15, про що свідчить відмітка Господарського суду міста Києва на титульній сторінці апеляційної скарги(а.с.129-132).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2015 року, для розгляду апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", на рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/21012/15 від 05 листопада 2015 року визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07 грудня 2015 року апеляційну скаргу у справі № 910/21012/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів - Агрикової О.В., Рудченка С.Г., справу призначено до розгляду на 22 грудня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22 грудня 2015 року розгляд апеляційної скарги у справі № 910/21012/15 відкладено на 19 січня 2016 року.

18 січня 2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представник Відповідача подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких останню просив залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 149).

19 січня 2016 року, через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представник позивача подав письмові пояснення по справі з додатками (а.с. 153-154).

У судовому засіданні 19 січня 2016 року представник Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" надав суду пояснення, в яких просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, скасувати рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/21012/15 від 05 листопада 2015 року в частині відмови у задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме у розмірі 93 310,64 грн.

Представник Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" у судове засідання 19 січня 2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, та отримав повідомлення завчасно.

Враховуючи належне повідомлення Відповідача про час та місце судового засідання, що підтверджується наявними у матеріалам справи повідомленням про вручення поштового відправлення ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" №09-33/51341/15 від 30 грудня 2015 року, з урахуванням вимог статті 102 ГПК України і тієї обставини, що неявка представників сторін не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника Відповідача.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

23.10.2012 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" та ОСОБА_3 укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.12.2143563, відповідно до якого, було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1, рік випуску - 2011 (а.с. 14-21).

Строк дії договору з 16.11.2012 по 15.11.2017.

23.10.2014 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору страхування № 202.12.2143563 від 23.10.2012, відповідно до п. 5 частини "А" договору встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1 становить 205 000, 00 грн. (а.с. 89-90).

Згідно п. 11 додаткової угоди, у період з 16.11.2014 по 15.11.2015 страхова сума складає 205 000, 00 грн.

У відповідності зі ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2015 встановлено, що 17.04.2015 в м. Києві на площі Перемоги, 94 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля "Hyundai Genesis", державний номер НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_5 та визнано останнього винним у скоєнні зазначеного правопорушення (а.с. 54).

Відповідно до Довідки Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві в ДТП 17.04.2015 року, було пошкоджено застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" автомобіль "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1 (а.с. 25).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема звіту № 1163 про оцінку транспортного засобу "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1 від 14.05.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1 склала 110 668, 56 грн., при цьому, згідно рахунку-фактури № від 06.05.2015, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Харківському", вартість відновлювального ремонту автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1 становить 95 360, 64 грн.(а.с. 31-42, 22).

22.05.2015 позивачем складено страховий акт № 3.15.529-1, згідно якого виплата страхового відшкодування складає 93 310, 64 грн. (а.с. 11).

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 93 310, 64 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 22118 від 12.05.2015 (а.с. 54).

Обґрунтовуючи свої вимоги, Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" зазначає, що у зв'язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування пошкодженого автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1, позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Тож, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу "Hyundai Genesis", державний номер НОМЕР_2 застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія" за полісом № АЕ/3561538, а також з огляду на те, що водія автомобіля "Hyundai Genesis", державний номер НОМЕР_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, позивач просить стягнути шкоду у розмірі 93 310, 64 грн., завдану з вини водія застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, внаслідок експлуатації автомобіля "Hyundai Genesis", державний номер НОМЕР_2 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3561538 (а.с. 56).

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За таких обставин, у зв'язку з настанням страхового випадку, а саме пошкодженням ОСОБА_5 автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1, у відповідача виник обов'язок відшкодувати останньому витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, вартість страхового відшкодування автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1 у розмірі 93 310, 64 грн. було сплачено Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.12.2143563 від 23.10.2012 р. ( а.с. 53).

Відповідно до частини 36.2 статті 36 зазначеного Закону, якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Листом Верховного Суду України "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року, роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Тому визначення позивачем вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1, відповідно рахунку-фактури № від 06.05.2015, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Харківському" є правомірним.

Такої позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постанові від 15.01.2013 р. у справі № 5011-72/9778-2012.

Отже, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування власнику застрахованого автомобіля "Kia Cerato", державний номер НОМЕР_1, у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку - до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія".

У відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/3561538, яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "Hyundai Genesis", державний номер НОМЕР_2, вбачається, що ліміт відповідальності по майну становить 50 000, 00 грн. (а.с. 56).

Разом з тим, частиною 2 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З полісу № АЕ/3561538, яким застраховано відповідальність власника транспортного засобу "Hyundai Genesis", державний номер НОМЕР_2, вбачається, що розмір франшизи складає 500, 00 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування, яке зобов'язане виплатити ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" зменшується на розмір франшизи 500,00 грн. та становить 49 500, 00 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника на Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 09.04.2015 р. серії UD № 17000 (далі-Договір добровільного страхування), яким ОСОБА_5 додатково застрахував свою цивільну відповідальність за шкоду заподіяну майну внаслідок експлуатації транспортного засобу Hyundai Genesis, д/н НОМЕР_4, з наступних підстав.

Підпунктом 4.1. Договору добровільного страхування передбачено, що він діє з 10.04.2015 до 09.04.2016.

Як передбачено п.п. 4.2. Договору добровільного страхування, Договір страхування набирає чинності з 00 год. 00 хв. дня наступного за днем надходження страхового платежу на рахунок страховика, але не раніше дати, що визначена в п. 4.1. Договору страхування, як дати початку дії Договору.

Копію Договору добровільного страхування було надано суду першої інстанції, проте не надано жодних доказів в обґрунтування факту набрання вказаним договором чинності.

Водночас колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує на тому, що доказів надходження (сплати) страхового платежу на рахунок страховика за Договором добровільного страхування суду першої інстанції надано не було, а тому у нього були відсутні підстави вважати, що вказаний Договір набрав чинності на момент, коли сталася ДТП, додаткова відповідальність винуватця якої була добровільно застрахована за цим Договором.

При цьому, подаючи до суду апеляційної інстанції копії квитанції та прибутково-касового ордеру № 3 від 09.04.2014, якими підтверджується оплата ОСОБА_5 страхового платежу за Договором серії UD № 17000, сплачених на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Сі.Еф.Ді.Груп", а не ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія". В той час коли підпунктом 4.2. Договору добровільного страхування передбачено, що Договір страхування набирає чинності з 00 год. 00 хв. дня наступного за днем надходження страхового платежу на рахунок страховика, а не рахунок повіреного за Договором-доручення № 845/ю від 10.01.2014.

Крім того, апелянт в порушення ч. 1 ст. 101 ГПК України, не обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції, з причин, що не залежали від нього, а тому суд апеляційної інстанції не може прийняти вказані докази, як належні і допустимі у розумінні ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів вважає, що ТзДВ "Експрес Страхування" не надало доказів набрання чинності Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 09.04.2015 р. серії UD № 17000 станом момент вчинення ДТП.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2015 року у справі № 910/21012/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2015 року у справі №910/21012/15 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2015 року у справі № 910/21012/15 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2015 року у справі № 910/21012/15 залишити без змін.

3.Справу № 910/21012/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

О.В. Агрикова