ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.01.16р. Справа № 904/202/16
Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства "Левіт-Сервіс", смт. Ювілейне, Дніпропетровського району, м. Дніпропетровськ

про стягнення 14 373,00 грн. матеріальних збитків

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 завернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до приватного підприємства "Левіт - Сервіс" про стягнення 14 373,00 грн. матеріальних збитків, завданих крадіжкою за договором про надання послуг охорони № 18-07 від 09.02.2007 року.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року № 928-VIII встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі, а саме: з 1 січня 2016 року - 1 378 гривень.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви:

- майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.).

Отже, сума судового збору за подання даного позову до суду господарського суду Дніпропетровської області 15.01.2016 року мала складати 1 378 грн. 00 коп. (1 розмір мінімальної заробітної плати), а позивачем згідно платіжного доручення № 48 від 25.11.2015 року сплачено 1 218 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, платіжне доручення № 48 від 25.11.2015 року про сплату судового збору у розмірі 1 218 грн. 00 коп., що додане до позовної заяви, не може бути належним доказом сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, позивач в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів надає фіскальний чек № 55 від 10.12.2015 року та опис вкладення у цінний лист № б/н від 10.12.2015 року, тоді як позовна заява яку надано до суду була підписана 15.01.2016 року.

Доказів, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви від 15.01.2016 року, а саме тієї яка була подана до господарського суду, позивачем не надано.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків № 107.

Згідно до пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Між тим наданий позивачем опис вкладення у цінний лист від 10.12.2015 року в якості доказу направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками в найменуваннях предметів зазначено "позовна заява" та "додатки", при цьому перелік додатків відсутній, що унеможливлює перевірити, які саме документи направлялися на адресу відповідача.

Відповідно до 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у разі, коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії позовної заяви, але відсутні докази надсилання йому усіх копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином позивачем не подано належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви без розгляду у даному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Керуючись пунктами 4, 6 частини першої ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява № 3 від 15.01.2016 року з додатками на 30 аркушах, в. т. ч. платіжне доручення №48 від 25.11.2015 року про сплату судового збору на суму 1 218,00 грн.

Суддя Е.М. Бондарєв