УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.01.2016Справа № 904/37/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційно-промислова фірма "Корн ЛТД"

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

про стягнення 45 914 грн 96 коп.

ВСТАНОВИВ:

15.01.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-промислова фірма "Корн Лтд" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 45 914 грн 96 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі пунктів 1, 3 та 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовну заяву не підписано, а також до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, та доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів

Відповідно до частини 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Враховуючи рекомендації, викладені у пункті 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

Відповідно до пункту 5.23 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу(-ів) і прізвища.

Судом встановлено, що позовна заява не містить особистого підпису не підписано уповноваженою посадової особи позивача, а тому позовна заява є не підписаною.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство на підставі якого подається позов.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані ксерокопії документів не засвідчені, оскільки не містять відмітки про засвідчення копій, передбаченої пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), а тому не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також звертає увагу позивача на те, що засвідчуватись повинна кожна сторінка документу, та що один лише відтиск печатки товариства на ксерокопії не є належним доказом засвідчення копії документа, у відповідності до в вищенаведених норм.

Відповідно до вимог частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 2 частини 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 3.1. постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", стосовно того, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"); порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 N 1556/5 (з подальшими змінами).

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 Господарського процесуального кодексу України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Частиною 2 статті 17 вказаного Закону встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості, зокрема, щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 29.12.2015, наданого позивачем до позовної заяви, місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" є: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар 7, тоді як, у позовній заяві позивачем місцезнаходження відповідача визначено за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Плеханова, 7-А.

Крім того, в матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутній опис вкладення, який є належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві з дотриманням вимог статті 57 Господарського процесуального кодексу України, який згідно з пункту 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв'язку, разом з фіскальним чеком про відправлення.

Доданий до позовної заяви фіскальний чек № 8955 від 09.12.2015 без опису вкладення у цінний лист не може бути прийнятий судом в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Опис вкладення у цінний лист від 29.12.2015, доданий до позовної заяви не може бути прийнятий судом в якості доказу направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки останній свідчить про направлення позовної заяви на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу у відповідності із статтями 56, 57 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 1, 3 та 6 ч. 1, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя Н.Б. Плотницька