ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.16р. Справа № 30/5005/4087/2012

За позовом ОСОБА_1, м. Суми

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: ОСОБА_2, м. Суми

відповідача-3: ОСОБА_3, м. Суми

відповідача-4:Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Придніпров'є", м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення загальних зборів

За зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: ОСОБА_1, м. Суми

відповідача-2: ОСОБА_2, м. Суми

відповідача-3: ОСОБА_3, м. Суми

відповідача-4:Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Придніпров'є", м. Дніпропетровськ

про визнання недійсними сертифікатів акцій

Головуючий колегії Золотарьова Я.С.

Суддя Мартинюк С.В.

Суддя Соловйова А.Є.

Представники:

від позивача (за первісним позовом): не з'явився

від відповідача-1 (за первісним позовом): не з'явився

від відповідача-2 (за первісним позовом): не з'явився

від відповідача-3 (за первісним позовом): не з'явився

від відповідача-4 (за первісним позовом): не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із позовом, яким просить:

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "РК Придніпров'є" скасувати реєстраційні дії та відповідні записи до журналу системи реєстру іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" щодо набуття ОСОБА_2 1 944 919 шт. простих іменних акції відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", що складає 36,290135% статутного капіталу товариства, які були проведені в системі реєстру власників іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" за результатами укладення ОСОБА_2 з фізичними особами договорів купівлі-продажу цінних паперів;

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "РК Придніпров'є" скасувати реєстраційні дії та відповідні записи до журналу системи реєстру іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" щодо набуття ОСОБА_3 844 920 шт. простих іменних акції відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", що складає 15,765315% статутного капіталу товариства, які були проведені в системі реєстру власників іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" за результатами укладення ОСОБА_3 з фізичними особами договорів купівлі-продажу цінних паперів;

- визнати недійсними рішення загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", оформлені протоколом загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" від 24.03.2009 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 у справі №30/5005/4087/2012 залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі №30/5005/4087/2012 скасовано. Справу №30/5005/4087/2012 направлено на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

10.07.2015 системою автоматичного розподілу справ, справу № 30/5005/4087/2012 передано на розгляд судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2015 справу № 30/5005/4087/2012 прийнято до провадження та призначено до розгляду в засіданні на 28.07.2015.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 28.07.2015 на 26.08.2015.

26.08.2015 до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява від відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Придніпров'є" про визнання недійсним сертифікатів акції про право власності ОСОБА_2. та ОСОБА_3 на прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" до відповідача-1: ОСОБА_1, відповідача-2: ОСОБА_2, відповідача-3: ОСОБА_3, відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "РК "Придніпров'є" про визнання недійсними сертифікатів акцій.

Розгляд справи відкладався з 26.08.2015 на 08.09.2015.

08.09.2015 позивач (за первісним позовом) надав клопотання про відмову від частини позовних вимог. З врахуванням цієї заяви просив суд визнати недійсними рішення загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", оформлені протоколом загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" від 24.03.2009 року. Наслідки відмови від позову передбачені частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивачу відомі.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Як вбачається з клопотання позивача (за первісним позовом) про відмову від частини позовних вимог, йому відомі наслідки відмови від позову. А саме, що відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Заява про відмову від позову підписана позивачем (за первісним позовом) особисто.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Господарський суд враховуючи, що відмова позивача (за первісним позовом) від позову не суперечить законодавству та не порушує будь-яких прав і охоронюваних законом інтересів прийняв її.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

24.03.2009 були проведені загальні збори акціонерів ВАТ "Сумський хлібокомбінат", які оформлені протоколом від 24.03.2009. Позивач (за первісним позовом) зазначає, що він не був присутнім на загальних зборах. Також позивач вважає рішення загальних зборів незаконними, оскільки на його думку незаконними є договори купівлі-продажу, відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали прості іменні акції ВАТ "Сумський хлібокомбінат" у розмірі 879 682 шт., що складає 16,41% статутного капіталу. Тому станом на 24.03.2009 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало 1 910 157 шт. простих іменних акції ВАТ "Сумський хлібокомбінат", що складає 52,05545% статутного капіталу відповідно. Отже на загальних зборах не було кворуму.

08.09.2015 представник позивача (за первісним позовом) подав письмові пояснення, в яких зазначає, що у травні 2009 ним було відчужено належні йому акції на корить третіх осіб (т.3 а.с.182). Позивач (за первісним позовом) вказує, що виконати вимоги ухвали суду та надати витребувані судом докази, зокрема, виписку з реєстру власників простих іменних цінних паперів ПАТ "Сумський хлібокомбінат" станом на момент проведення оскаржувальних зборів та станом на момент звернення до суду не має об'єктивної можливості, оскільки з дня набрання чинності Законом України "Про національну депозитарну систему", а саме 12.10.2013, припинили свою діяльність реєстратори, що здійснювали введення реєстрів власників простих іменних акцій, випущених у документарній формі. Отже, саме з 12.10.2013 припинила свою дію ліцензія, яка була видана ТОВ "РК "Придніпров'я", як реєстратору, що здійснював ведення реєстру власників простих іменних акцій ВАТ "Сумський хлібокомбінат". Тобто з цього часу повноваження відповідача-4 як реєстратора припинились, у тому числі щодо видачі акціонерам виписок з реєстру власників простих іменних акцій.

Крім того, позивач (за первісним позовом) заявляє клопотання про повернення зустрічного позову без розгляду, обґрунтовуючи його тим, що він відмовився від позовних вимог, які зумовили пов'язанність первісного та зустрічного позовів.

Таке клопотання не може бути задоволено, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав, за яких господарський суд залишає позов без розгляду.

Відмова позивача (за первісним позовом) від позовних вимог (повністю або частково) не є підставою для залишення зустрічного позову без розгляду.

08.09.2015 через канцелярію від представника позивача (за зустрічним позовом) до суду надійшла заява про відмову від частини позовних вимог.

Судом не прийнято до розгляду заяву позивача (за зустрічним позовом), оскільки вона не була підписана.

Розгляд справи відкладався з 08.09.2015 на 22.09.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2015 призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 23.09.2015 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - Золотарьова Я.С., суддя Панна С.П., суддя Ліпинський О.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2015 справу № 30/5005/4087/2012 прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів та призначено її розгляд на 19.10.2015.

19.10.2015 автоматизованою системою документообігу було проведено повторний розподіл справи між суддями, у зв'язку з перебуванням судді Панни С.П. у відпустці.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 19.10.2015 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - Золотарьова Я.С., суддя Ліпинський О.В., суддя Мартинюк С.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2015 справу № 30/5005/4087/2012 прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів та призначено її розгляд на 18.11.2015.

Розгляд справи відкладався з 18.11.2015 на 08.12.2015.

08.09.2015 через канцелярію від представника позивача (за зустрічним позовом) до суду надійшла заява, в якій позивач (за зустрічним позовом) відмовляється від частини позовних вимог та просить суд вважати зустрічні вимоги наступними: визнати недійсним сертифікат акцій серії НОМЕР_2 про право власності ОСОБА_2 на 844 920 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", виданий ТОВ "Сумський регіональний реєстратор" 09.01.2009. Наслідки відмови від позову передбачені ч.2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивачу відомі та зрозумілі.

Зустрічний позов обґрунтованим тим, що укладені договори купівлі-продажу простих іменних акцій ВАТ "Сумський хлібокомбінат" на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушують публічний порядок та спрямовані на порушення конституційних прав позивача, тому відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України дані договори є нікчемними. Оскільки ці договори є нікчемними, тому видані ТОВ "Сумський регіональний реєстратор" сертифікат акцій серії НОМЕР_3 про право власності ОСОБА_2 на 1 944 919 шт. акцій ВАТ "Сумський хлібокомбінат" та сертифікат акцій серії НОМЕР_2 про право власності ОСОБА_3 на 844 920 шт. акцій ВАТ "Сумський хлібокомбінат" підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Як вбачається із заяви позивача (за зустрічним позовом) про відмову від частини позовних вимог, йому відомі та зрозумілі наслідки відмови від позову. А саме, що відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Заява про відмову від позову підписана генеральним директором ПАТ "Сумський хлібокомбінат" ОСОБА_5, повноваження якого підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21078833 від 27.08.2015 (т.3 а.с.163).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Господарський суд враховуючи, що відмова позивача від позову не суперечить законодавству та не порушує будь-яких прав і охоронюваних законом інтересів прийняв її.

08.12.2015 автоматизованою системою документообігу було проведено повторний розподіл справи між суддями, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ліпинського О.В.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 08.12.2015 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - Золотарьова Я.С., суддя Мартинюк С.В., суддя Євстигнеєва Н.М.

08.12.2015 автоматизованою системою документообігу було проведено повторний розподіл справи між суддями, у зв'язку з недопустимістю повторної участі судді Євстигнеєвой Н.М. в розгляді справи.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 08.12.2015 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - Золотарьова Я.С., суддя Мартинюк С.В., суддя Соловйова А.Є.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 справу № 30/5005/4087/2012 прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів та призначено її розгляд на 13.01.2016.

Відповідач-1,2,3,4 відзив на позов не надали, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечили. Були належним чином повідомлені про дату та місце судового засідання.

Відповідач-1,2,3,4 відзив на зустрічний позов не надали.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 24.03.2009 загальних зборів акціонерів ВАТ "Сумський хлібокомбінат" 24.03.2009 були проведені загальні збори акціонерів ВАТ "Сумський хлібокомбінат" (т.4 а.с.15).

В протоколі зазначено, що на загальних зборах були присутні наступні учасники із наступною кількістю голосів:

- ОСОБА_2, що володіє 36,290% статутного капіталу;

- ОСОБА_3, що володіє 15,62% статутного капіталу;

- ОСОБА_1, що володіє 11,24% статутного капіталу;

Отже, відповідно до даних, наведених у протоколі на зборах були присутні акціонери, що володіють 63,15% статутного капіталу.

Відповідно до протоколу, на вищевказаних зборах був затверджений наступний порядок денний:

1. Про обрання голови та секретаря зборів ВАТ "Сумський хлібокомбінат".

2. Про внесення змін до установчих документів ВАТ "Сумський хлібокомбінат" та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

По першому питанню порядку денного вирішено обрати головою зборів - ОСОБА_3, секретарем зборів - ОСОБА_2.

По другому питанню порядку денного вирішено внести зміни до установчих документів ВАТ "Сумський хлібокомбінат" та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у зв'язку з визнанням протоколу загальних зборів акціонерів ВАТ "Сумський хлібокомбінат" від 16.10.2008 рішенням господарського суду м. Києва від 02.02.2009 недійсним та обрати головою правління ВАТ "Сумський хлібокомбінат" ОСОБА_2 та надати йому повноваження, як виконавчому органу товариства на здійснення дій пов'язаних з державною реєстрацією змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців особисто або довіреністю виданою на ім'я третіх осіб.

Як вбачається з протоколу загальних зборів акціонерів ВАТ "Сумський хлібокомбінат", по всіх питаннях порядку денного учасники голосували «ЗА»- одноголосно. Протокол підписано Головою Зборів - ОСОБА_3 та Секретарем Зборів - ОСОБА_2

Суд зазначає, що доказів скликання та повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів у порядку встановленому ст. 35 32 Закону України "Про акціонерні товариства" позивачем (за первісним позовом) та відповідачами 1,2,3,4 до суду не надано.

Також, позивачем (за первісним позовом) до матеріалів справи не надано доказів, що на час проведення загальних зборів він є акціонером ВАТ "Сумський хлібокомбінат" та якою кількістю акцій він володіє.

Копія виписки з реєстру власників іменних цінних паперів від 11.03.2009, яка надана позивачем (за первісним позовом) (т.1 а.с.27) не приймається судом у якості належного доказу того, що позивач (за первісним позовом) був акціонером ВАТ "Сумський хлібокомбінат" на час проведення загальних зборів, оскільки позивач (за первісним позовом) не був позбавлений можливості провести відчуження належних йому станом на день проведення зборів. Крім того, копія виписки з реєстру не посвідчена.

В матеріалах справи також є не засвідчені копії виписок з реєстру власників іменних цінних паперів від 20.01.2009 (т.1 а.с.28-29), відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є акціонерами ВАТ "Сумський хлібокомбінат". Суд також не приймає їх у якості належних доказів, з тих же підстав.

Тому, матеріали справи не містять належних доказів того, чи були відповідач-2,3 акціонерами відповідача-1 на час проведення загальних зборів та скільки акцій їм належало.

Враховуючи вищезазначене, суд позбавлений можливості самостійно встановити такі обставини справи: чи було скликано загальні збори ВАТ "Сумський хлібокомбінат" на 24.03.2009, хто приймав відповідне рішення, яким чином було проведено повідомлення акціонерів товариства про проведення загальних зборів та порядок дений, чи були на час проведення загальних зборів позивач (за первісним позовом) та відповідач-2,3 акціонерами ВАТ "Сумський хлібокомбінат" та скільки акцій їм належало, чи були укладені договори купівлі-продажу, відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали 879 682 шт. простих іменних акцій ВАТ "Сумський хлібокомбінат", чи проводилась реєстрація акціонерів, в порядку, передбаченому чинним законодавством, тощо.

Неможливість встановити ці обставини обумовлено тим, що жоден з учасників судового процесу протягом розгляду справи жодного разу не був присутнім в судових засіданнях. Документи, які витребовувались судом до матеріалів справи не надано. Відзиви на позовну заяву та на зустрічну позовну заяву відповідачами також не надані. Позивач (за первісним позовом) та позивач (за зустрічним позовом) обґрунтовують свої вимоги, посилаючись на договори купівлі-продажу акцій, які вони не надають до матеріалів справи. Відповідачами ці докази також не надаються.

Відповідно частин 1 та 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем (за первісним позовом) не надано доказів, які б свідчили, що рішенням, яке було прийняте на загальних зборах були порушені його права. Натомість позивач (за первісним позовом) стверджує про те, що ним у травні 2009 було проведено відчуження належних йому акцій (т.3 а.с.182). Тобто на час звернення його до суду він вже не був акціонером ВАТ "Сумський хлібокомбінат".

Таким чином, господарський суд не знаходить підстав для задоволення первісного позову.

Стосовно зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за зустрічним позовом є вимога позивача (за зустрічним позовом) про визнання недійсним сертифікату акцій серії НОМЕР_2 про право власності ОСОБА_2 на 844 920 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", виданого ТОВ "Сумський регіональний реєстратор" 09.01.2009.

Зустрічний позов обґрунтованим тим, що укладені договори купівлі-продажу простих іменних акцій ВАТ "Сумський хлібокомбінат" на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушують п.4 ч.2 ст. 22, ч.1 ст. 24 Закон України "Про захист економічної конкуренції", відповідно порушують публічний порядок та ці договори спрямовані на порушення конституційних прав позивача, тому відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України дані договори є нікчемними. Оскільки ці договори є нікчемними, тому виданий ТОВ "Сумський регіональний реєстратор" сертифікат акцій серії НОМЕР_2 про право власності ОСОБА_3 на 844 920 шт. акцій ВАТ "Сумський хлібокомбінат" підлягає визнанню недійсним.

По-перше, позивач (за зустрічним позовом) не зазначає в чому полягає його порушене право або охоронюваний законом інтерес.

По-друге, позивач (за зустрічним позовом) зазначаючи про нікчемність правочинів не надає їх до матеріалів справи.

По-третє, порушення при укладенні цих правочинів норм законодавства, захист економічної конкуренції повинно доводитись належними доказами.

Так, відповідно до п.4 ч.2 ст.22 Закону України "Про захист економічної конкуренції" концентрацією визнається, зокрема, безпосереднє або опосередковане придбання, набуття у власність іншим способом чи одержання в управління часток (акцій, паїв), що забезпечує досягнення чи перевищення 25 або 50 відсотків голосів у вищому органі управління відповідного суб'єкта господарювання.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що концентрація може бути здійснена лише за умови попереднього отримання дозволу Антимонопольного комітету України чи адміністративної колегії Антимонопольного комітету України.

Водночас, частинами 1 та 6 ст. 40 Господарського кодексу України встановлено, що державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Пунктами 1, 2, 4, 11 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Згідно з п.п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет" у сфері здійснення контролю за узгодженими діями, концентрацією Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проводити дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надавати висновки, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації, висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; дозволяти або забороняти узгоджені дії, концентрацію.

Частиною 4 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет" встановлено, що здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається.

Відповідно наявність концентрації, зловживання монопольним становищем, повинні бути підтвердженими належними та допустимими доказами - рішеннями та/або розпорядженнями Антимонопольного комітету України чи його територіальних відділень.

Відповідач не надав суду ні доказів звернення до Антимонопольного комітету України, ні рішення Антимонопольного комітету України з тих питань, які зазначені у зустрічному позові. Зокрема, позивач (за зустрічним позовом) крім іншого також не надав таких доказів, посилаючись при цьому на порушення норм законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, позивач (за зустрічним позовом) не доводить належними доказами нікчемність договорів купівлі-продажу акцій.

Частиною 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Способи захисту цивільних прав передбачені ст. 20 Господарського кодексу України та 16 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами частин 1 та 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину (його частини) є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, відповідно до частин 1 та 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 228 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Сертифікат акцій - це бланк цінного паперу, який видається власнику цінного паперу (цінних паперів) і містить визначені законодавством реквізити та назву виду цінного паперу (акція, облігація тощо) або найменування "сертифікат акцій (облігацій тощо)" і засвідчує право власності на цінний папір (цінні папери) (ст.1 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні").

При цьому, право власності на акції виникає на підставі правочину, а не на підставі сертифікату.

Сертифікат акцій серії НОМЕР_2 про право власності ОСОБА_2 на 844 920 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" (т.3 а.с.170) був виданий на підставі договору купівлі-продажу, про що зазначає позивач (за зустрічним позовом), але зазначений договір не надає.

Отже, господарський суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки позивачем (за зустрічним позовом) не доведено обставин на які він посилається. Крім того, ним обрано неналежний спосіб захисту.

Стосовно розподілу судового збору за первісним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при відмові в первісному позові судові витрати покладаються на позивача за первісним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", з 01 січня 2012 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 073 грн.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п.2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, то позивач повинен був сплатити судовий збір за кожну немайнову вимогу у розмірі 3 219,00грн. (3 х 1 073грн.).

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 сплатив в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 073,00 грн. (платіжне доручення №2932 від 23.04.2012).

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки у господарського суду відсутні підстави для повернення позивачу (за первісним позовом) суми судового збору, так як позивачем (за первісним позовом) було подано заяву про відмову від частини позову і відмова була прийнята судом, в дохід Державного бюджету України з позивача підлягає стягненню 2 146,00 грн. (3 219,00 грн. - 1 073,00грн.).

Стосовно розподілу судового збору за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при відмові в зустрічному позові судові витрати покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 01 січня 2012 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 218 грн.

Оскільки, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 позивачу (за зустрічним позовом) було відстрочено сплату судового збору за подання зустрічного позову до винесення рішення у справі, тому сума судового збору у розмірі 2 436,00 грн. підлягає стягненню з позивача (за зустрічним позовом) до Державного бюджету України, оскільки ним було заявлено дві вимоги немайнового характеру. Подальша відмова позивача (за зустрічним позовом) від однієї позовної вимоги не є підставною для повернення судового збору, а відповідно підлягає стягненню з позивача (за зустрічним позовом).

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, п.4 ч.1 ст.80, ст.ст. 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі.

Припинити провадження у справі в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Придніпров'є" скасувати реєстраційні дії та відповідні записи до журналу системи реєстру іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" щодо набуття ОСОБА_2 1 944 919 шт. простих іменних акції відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", що складає 36,290135% статутного капіталу товариства, які були проведені в системі реєстру власників іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" за результатами укладення ОСОБА_2 з фізичними особами договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Припинити провадження у справі в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Придніпров'є" скасувати реєстраційні дії та відповідні записи до журналу системи реєстру іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" щодо набуття ОСОБА_3 844 920 шт. простих іменних акції відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", що складає 15,765315% статутного капіталу товариства, які були проведені в системі реєстру власників іменних цінних паперів відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" за результатами укладення ОСОБА_3 з фізичними особами договорів купівлі-продажу цінних паперів;

Стягнути з ОСОБА_1 (40030, АДРЕСА_1, ідентифікацйний номер НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) - 2 146,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

У задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.

Припинити провадження у справі в частині визнання недійсним сертифікату акцій серії НОМЕР_4 про право власності ОСОБА_3 на 1 944 919 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат", виданого ТОВ "Сумський регіональний реєстратор" 04.11.2008.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сумський хлібокомбінат" (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, буд. 2, корпус 1, кімната 314; ідентифікаційний код 00374522) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) - 2 436,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.01.2016.

Головуючий колегії Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк

Суддя А.Є. Соловйова