УХВАЛА

12.01.2016Справа № 910/9932/14

За заявою Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"

про розстрочку виконання рішення суду

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

2. Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"

про стягнення заборгованості

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Суденко Р.В. представник за довіреністю № 09-32/637 від 26.10.15.

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - позивач) звернулось до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (далі - відповідач-1) та Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі - відповідач-2) з позовом про стягнення грошових коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.14. позов задоволено повністю та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 583 149 150 гривень 00 коп. простроченого боргу за кредитом, 2 664 667 гривень 73 коп. прострочених процентів за користування кредитом.

Стягнуто з відповідачів 4 203 924 гривень 41 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 2 808 гривень 85 коп. пені за прострочення сплати процентів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.14.15. рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.14. скасовано частково, викладено його резолютивну частину в наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 583 149 150 гривень 00 коп. простроченого боргу за кредитом, 2 664 667 гривень 73 коп. прострочених процентів за користування кредитом, 4 203 924 гривні 41 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 2 808 гривень 85 коп. пені за прострочення сплати процентів, 73 080 гривень судового збору. В частині позовних вимог до ПАТ "Комерційний банк "Надра" відмовити".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.15. (залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.15.) заяву Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" про розстрочку виконання рішення суду задоволено та розстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.04.15. строком на 9 місяців, визначено сплату боргу ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" наступним чином:

- до 31 липня 2015 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 серпня 2015 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 вересня 2015 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 жовтня 2015 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 листопада 2015 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 грудня 2015 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 січня 2016 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 лютого 2016 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.;

- до 31 березня 2016 року сплатити 50 295 983 гривні 73 коп.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.12.15. ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.15. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.09.15. скасовано, а заяву передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Розпорядженням від 16.12.15. № 04-23/2147 було призначено повторний автоматичний розподіл, відповідно до якого справу для розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду передано на розгляд судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.15. прийнято до свого провадження справу № 910/9932/14 для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" про розстрочку виконання рішення суду та призначено вказану заяву до розгляду на 12.01.16.

Позивач в судовому засіданні 12.01.16. підтримав подані ним 05.01.16. через відділ діловодства суду заперечення на заяву та проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду заперечував.

Відповідач-1 в судове засідання 12.01.16. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач-2 в судове засідання 12.01.16. не з'явився, проте 11.01.16. через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду заяви, яке мотивовано тим, що заявнику необхідний додатковий час для підготовки та направлення відповідних письмових пояснень у справі та надання відповідних документів.

Позивач в судовому засіданні 12.01.16. проти відкладення розгляду заяви заперечував.

Розглянувши в судовому засіданні 12.01.16. клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду заяви, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 77 ГПК України визначено перелік підстав для відкладення розгляду справи, а саме: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Суд звертає увагу заявника на те, що суд обмежений строками для розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду, встановленими приписами ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, ухвалу суду від 21.12.15. в даній справі було направлено відповідачу-2 22.12.15., що свідчить про те, що останній до 12.01.16. мав достатньо часу для підготовки відповідних письмових пояснень, підтверджених належними доказами.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, встановив:

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про розстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Згідно з вказівками, що містяться в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Заява обґрунтована тим, що боржником частково здійснюються проплати в рахунок погашення присудженої до стягнення з відповідача-2 на користь позивача суми грошових коштів рішенням суду в даній справі, та тим, що відповідач-2 перебуває у скрутному фінансовому становищі внаслідок бойових дій на території Луганської області.

Проте, заявником не подано суду жодних належних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин його тяжкого фінансового стану, та того, що фінансування останнього покращиться та буде здійснюватись без затримки, а результати господарської діяльності будуть позитивними, та що розстрочення наявної у Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" заборгованості забезпечить виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.04.15. у справі № 910/9932/14 до кінця березня 2016 року, як на тому наполягає відповідач-2, і у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення без створення ризику визнання його банкрутом та для погашення наявної заборгованості

За змістом ст. 121 ГПК України тяжкий фінансовий стан відповідача не є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

При цьому, позивачем не доведено того факту, що настання проведення Антитерористичної операції якимось чином вплинуло на фінансові результати останнього.

Водночас суд наголошує на тому, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Додатково суд звертає увагу на те, що станом на день розгляду даної заяви (січень 2016 року), відповідач-2 просить суд розстрочити виконання рішення з липня 2015 року по 31 березня 2016 року, жодних уточнень до заяви Приватним акціонерним товариством "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" до суду не подано.

Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що розстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості продовження господарської діяльності заявника, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану останнього.

При цьому судом враховано офіційні показники інфляції за 2015 рік.

Крім того, суд відзначає, що обставини, на які посилається боржник як на підставу надання розстрочки виконання рішення не є винятковими (вказана правова позиція викладена в постановах ВГСУ від 12.03.13. у справі № 16/17-1265-2011 та № 12/5026/2408/2011 від 27.03.13.).

Приписами ч. ч. 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розглянувши мотиви поданої заяви, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.14. у справі № 910/9932/14 відповідно до викладеного в заяві графіку.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що за наявності виняткових обставин, розстроченню підлягає постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.04.15. у справі № 910/9932/14, а не рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.14. у справі № 910/9932/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.14. у справі № 910/9932/14 відповідно до викладеного в заяві графіку.

Суддя Т.М. Ващенко