ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року Справа № 904/2625/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К. (зміна у складі колегії суддів на підставі розпорядження секретаря судової палати від 15.01.2016р.)

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

відповідача ОСОБА_1, довіреність № б/н від 07.03.2015р.;

представники позивача третіх осіб-1,2,3 в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорації «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року по справі № 904/2625/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорації «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

третя особа/1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

третя особа/2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області

третя особа/3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Агро-Союз», с.Майське Синельниківського району Дніпропетровської області

про стягнення 166 148 790,68 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2625/15 (суддя Новікова Р.Г.) за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорації «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області, Приватного акціонерного товариства «Агро-Союз», с.Майське Синельниківського району Дніпропетровської області про стягнення 166 148 790,68 грн. позовні вимоги були задоволені частково; стягнено з відповідача на користь позивача 136 650 000 грн. суми боргу по кредиту, 10 337 896,83 грн. процентів за користування кредитом, 12 312 309,58 грн. пені по кредиту, 153 387,13 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 73080 грн. судового збору та 1827 грн. судового збору за подання заяви про вжиття заходів із забезпечення позову; в частині стягнення 37 259,72 грн. суми процентів провадження у справі припинено в зв`язку з відсутністю предмету спору; відмовлено в задоволенні вимог про стягнення суми пені в розмірі 110 472,64 грн. (а.с.212-217, т.4).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано фактом неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань по договору поруки, в частині припинення провадження договірним списанням з рахунків третьої особи/2 та третьої особи/3 частини боргу по процентам після порушення провадження у справі, в частині відмови в позові невірним розрахунком позивачем пені; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст.193, 202 Господарського кодексу України, ст.ст.559, 610, 628, 629 ЦК України.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз», смт.Ювілейне Дніпропетровської області, посилається на порушення господарським судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, недоведеність обставин справи, які господарський суд визнав встановленими, зокрема:

- господарським судом було порушено принцип змагальності, об`єктивності та рівності сторін при винесенні рішення, оскільки судом було відхилено клопотання про витребування доказів, а саме, актів звірки заборгованості третіх осіб перед позивачем, оскільки саме вони, а не відповідач, є позичальниками банку, відсутність зазначених актів звірки унеможливило надання відповідачем мотивованого відзиву на позов;

- крім того, матеріали справи містять заяву позивача про зменшення суми боргу, яка не направлялася ні відповідачу, ні третім особам у справі;

- також скаржник зауважує, що позивачем при поданні позовної заяви не було надано в якості доказів копії заяв про надання кредитів, тому неможливо достеменно встановити відсоткову ставку за виданими кредитами;

- господарським судом не були перевірені, на думку скаржника, дійсні строки повернення кредитних коштів, зокрема, траншів, отриманих боржником-1 в період з 09.04.2014р. по 15.08.2014р., боржником-2 в період з 07.05.2014р. по 05.06.2014р. та боржником-3 в період з 26.11.2013р. по 02.07.2014р., оскільки графіки погашення заборгованості містяться виключно в п.2 договору про зміну № 9 від 01.10.2013р. та п.2 договору про зміну № 13 від 07.03.2014р., які регулюють графіки повернення траншів, отриманих боржниками в період з 03.10.2012р. по 25.04.2013р., що не відноситься до вимог заявлених в позові; зазначені обставини мають значення для вирішення питання про дотримання позивачем строків пред`явлення вимоги до відповідача, як поручителя за кредитним договором в порядку та строки, передбачені ч.4 ст.559 ЦК України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2015р. апеляційну скаргу відповідача було прийнято до провадження колегією суддів: Виноградник (головуючий, доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.4, т.5).

17.06.2015р. розпорядженням голови суду справу для розгляду передано колегії суддів у складі: ОСОБА_4 (головуючий, доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с.128, т.5).

18.06.2015р. позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній проти її задоволення заперечує, посилається на відповідність рішення господарського суду вимогам закону, фактичним обставинам та матеріалам справи, зазначає, що судом було перевірено та вірно встановлено всі факти за цією справою, наявність у третіх осіб (позичальників банку) простроченої заборгованості, отримання відповідачем, як поручителем третіх осіб за договором поруки, 17.02.2015р. та 24.02.2015р. повідомлень про порушення боржниками умов договору, які залишились без відповіді; також до суду були надані позивачем заявки клієнтів (третіх осіб) на отримання коштів, які були досліджені судом; відповідач, в свою чергу, неналежним чином користувався своїми процесуальними правами, жодного разу протягом розгляду цієї справи (майже двох місяців) не з`явився до суду, лише надсилав клопотання про відкладення розгляду справи 15.04.2015р. та 18.05.2015р., що, на думку позивача, було неналежним користуванням своїми правами (а.с.140-150, т.5).

18.06.2015р. відповідачем до Дніпропетровського апеляційного господарського суду було подано клопотання про зупинення провадження у цій справі в зв`язку з розглядом у господарському суді м.Києва справи № 910/14754/15 про визнання поруки ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» за спірним договором припиненою (а.с.165-166, т.5).

В задоволенні зазначеного клопотання скаржника було відмовлено ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.06.2015р., оскільки вказане клопотання містило те ж саме правове обґрунтування, що і апеляційна скарга, яка є предметом розгляду Дніпропетровського апеляційного господарського суду (а.с.177, т.5).

11.08.2015р. відповідачем подані до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, в яких останній просив рішення господарського суду скасувати, в позові ПАТ «ОТП Банк» відмовити, зокрема, враховуючи, що укладенням 03.07.2014р. між позивачем та третіми особами договору про зміни 16 до кредитного договору фактично збільшився обсяг відповідальності відповідача, як поручителя третіх осіб; також укладенням договору про зміни 8 від 28.08.2013р. між позивачем та третіми особами було суттєво розширено перелік підстав дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, однак, в жодному договорі про внесення змін до договору поруки, жодна з двох підстав дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором відображена не була, будь-яких інших договорів між позивачем (банком) та відповідачем (поручителем) щодо надання згоди нести відповідальність за зобов`язаннями третіх осіб не укладалось, тобто, на думку скаржника, внесення змін до кредитного договору, які відбулись 03.07.2014р. та 28.08.2013р. були здійснені без отримання згоди відповідача, як поручителя (а.с.194-198, т.5).

11.08.2015р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про призначення судово-економічної експертизи у цій справі в зв`язку з необхідністю перевірки методу нарахування банком (позивачем) відсотків за кредитним договором та інших нарахувань та перевірки точності здійсненого банком розрахунку (а.с.200-205, т.5).

Також 11.08.2015р. від скаржника надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи, враховуючи її складність (а.с.213, т.5), яке було задоволено колегією суддів та ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.08.2015р. строк розгляду справи був продовжений на 15 днів (а.с.217, т.5).

17.08.2015р. скаржником подані додаткові пояснення, якими доповнені раніше подані пояснення, останнім зазначено про наявність практики Вищого господарського суду України, Верховного суду України у справах про стягнення заборгованості та/або припинення поруки, яка свідчить, що збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни забезпеченого порукою зобов`язання суди повинні розуміти, зокрема, як розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту; на думку скаржника, ним доведено належними доказами настання необхідних, згідно зі ст.559 ЦК України, умов для припинення поруки (а.с.221-222, т.5).

17.08.2015р. розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_6 для розгляду цієї справи була призначена колегія судді у складі: головуючий Виноградник О.М. (доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_7

18.08.2015р. до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли додаткові пояснення до клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в яких скаржник зазначив про невірно взятий банком період для нарахування пені, наявність у справі суперечливих даних, які є необхідними для встановлення дійсної заборгованості за кредитним договором та необхідність спеціальних знань для встановлення фактичних даних у цій справі (а.с.240-242, т.5).

18.08.2015р. від позивача до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з необхідністю перевірки даних, зазначених відповідачем у клопотанні про призначення експертизи та додаткових поясненнях до нього (а.с.244, т.5), а також надано відзив на клопотання відповідача про призначення експертизи, в якому ПАТ «ОТП Банк» заперечував щодо призначення експертизи, зазначив про відсутність правових підстав для її призначення, про можливість вирішення всіх спірних питань судом самостійно, наявністю інших засобів доказування замість висновку експертизи, намаганнями відповідача затягнути судовий процес (а.с.245-250, т.5).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.08.2015р. клопотання відповідача про призначення експертизи було задоволено, призначено у справі судову економічну експертизу (експертизу документів фінансово-кредитних операцій), проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставлені питання згідно переліку; провадження у справі зупинено (а.с.4-6, т.6). Справу направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 20.08.2015р. (а.с.7, т.6).

04.09.2015р. на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга позивача на ухвалу суду апеляційної інстанції від 18.08.2015р., про що було зроблено запит до Дніпропетровського НДІСЕ (а.с.18, 20, т.6). Супровідним листом від 22.09.2015р. справу направлено до Вищого господарського суду України (а.с.26, т.6).

18.11.2015р. постановою Вищого господарського суду України по цій справі касаційну скаргу позивача було задоволено частково; ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду України від 18.08.2015р. скасовано в частині зупинення провадження у справі; справу передано до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження (а.с.64-69, т.6).

07.12.2015р. розпорядженням в.о. голови суду ОСОБА_8 справу для розгляду передано колегії суддів у складі: ОСОБА_4 (головуючий, доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_9 (а.с.84, т.6).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. провадження у справі поновлено; справу призначено до розгляду на 14.01.2016р. (а.с.85-86, т.6).

В зв`язку з відпусткою судді Дмитренко Г.К. секретарем судової палати визначена для розгляду цієї справи колегія суддів в новому складі: головуючий Виноградник О.М. (доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_10 (а.с.92, т.6).

14.01.2016р. на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кавертон», м.Київ надійшла заява про заміну сторони у справі, в якій зазначене товариство просило замінити позивача у цій справі ПАТ «ОТП Банк» м.Київ на ТОВ «Фінансова компанія «Кавертон» м.Київ, обґрунтовуючи зазначену заяву тим, що 21.12.2015р. між ПАТ «ОТП Банк» (позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» м.Київ було укладено договір про відступлення права вимоги до відповідача у цій справі ТОВ «Корпорація «Агро-Союз», а також до трьох позичальників за кредитним договором, які є третіми особами у цій справі ТОВ «Компанія «Агро-Союз», ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз», ПрАТ «Агро-Союз»; крім того, 21.12.2015р. між позивачем у цій справі та ТОВ «ФК «Поліс» був укладений договір № 1 про відступлення прав за договорами поруки відповідно до яких до товариства перейшло право вимоги від банку до відповідача у цій справі. В свою чергу, 24.12.2015р. між ТОВ «ФК «Поліс» та ТОВ «Фінансова компанія «Кавертон» був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договором забезпечення, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кавертон» перейшло право вимоги до відповідача та третіх осіб у цій справі (а.с.93-95, т.6).

Зазначене клопотання, на думку колегії суддів, не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні акти (ухвали), а ТОВ «ФК «Кавертон» не надало жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Поліс» (попередній набувач прав) набув статусу позивача у цій справі згідно з вимогами ст.25 ГПК України. Також колегія суддів зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Кавертон» м.Київ та ТОВ «ФК «Поліс» м.Київ не позбавлені права звернення з відповідними заявами згідно зі ст.25 ГПК України до господарського суду Дніпропетровської області при належному їх обґрунтуванні доказами.

15.01.2016р. розпорядженням секретаря судової палати в зв`язку з виходом на роботу судді Дмитренко Г.К. справу передано постійній колегії суддів у складі: головуючи - ОСОБА_4 (доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_9 (а.с.169, т.6).

В судовому засіданні 21.01.2016р. відповідачем подано заяву про долучення до матеріалів справи акту звірки стану розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 12.03.2015р., підписаним між відповідачем та ТОВ «Фінансовою компанією «Кавертон» 18.01.2016р., за яким відповідачем визнаний борг за договором про надання банківських послуг № CR11-171/300-1 від 05.07.2011р. та відповідно договором поруки № SR11-184/300 від 05.07.2011р. у зазначених сумах:

- заборгованість по кредиту 136 650 000 грн.;

- заборгованість по відсотках 10 337 896,83 грн.;

- заборгованість по штрафним санкціям: по пені, нарахованій на тіло кредиту 12 312 309,58 грн. та по пені, нарахованій на відсотки 153 387,13 грн., тобто, відповідачем визнана загальна сума заборгованості перед позивачем в розмірі 159 453 593,54 грн. (а.с.170-171, т.6). Зазначений акт долучено до матеріалів справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, присутніх у судових засіданнях 18.06.2015р., 11.08.2015р., 18.08.2015р., 21.01.2016р., перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2011р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» м.Київ («банк» за договором, позивач по справі) та ТОВ Компанія Агро-Союз смт.Ювілейне Дніпропетровської області, ТОВ Виробниче підприємство Агро-Союз смт.Ювілейне Дніпропетровської області, ПрАТ Агро-Союз с.Майське Синельниківського району Дніпропетровської області («всі та кожна з юридичних осіб клієнт» за договором, треті особи по справі) був підписаний договір про надання банківських послуг № СR 11-171/300-1, згідно предмету якого «банк» надає на вимогу «клієнта» банківську послугу, а «клієнт» приймає банківську послугу та зобовязується належним чином виконувати зобовязання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг «банку»; ліміт банківської послуги може змінюватись шляхом укладення додаткових договорів про зміну договору; детальні умови кожної з банківських послуг узгоджені сторонами в пунктах 28-31 договору (кредитна лінія, овердрафт, аваль, гарантія, акредитив) (а.с.11-34, т.1)).

Пунктом 4 договору сторони визначили, що ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту у випадку визначення генерального ліміту в валюті гривня, або гривневому еквіваленту генерального ліміту у випадку визначення генерального ліміту в іншій валют, ніж гривня, із застосуванням валютного курсу НБУ, встановленого на (для) дату(и) визначення.

Пунктом 5 договору визначено, що строк дії договору дорівнює генеральному строку за обставин, що відсутній випадок невиконання умов договору; за обставини наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання «клієнта» перед «банком» не будуть виконані в повному обсязі.

Пунктом 6 договору сторонами передбачена плата за банківську послугу у виді процентів, комісійної винагороди, тарифів «банку»; проценти розраховуються на підставі процентної ставки, яка може бути виражена як числом, так і формулою, яка, в свою чергу, може включати змінні складові; сторонами обумовлено, що така зміна не може розглядатись як одностороння зміна умов договору; протягом строку дії договору розмір процентної ставки встановлюється як для стандартного розміру, так і для підвищеного розміру, та може становити будь-яке число в межах 0,000001 до 100,000001 процентів річних; якщо сторонами не домовлено про інше, проценти сплачуються у валюті надання банківської послуги; в залежності від валюти база нарахування є наступною: для банківської послуги, вираженої у доларі США або євро база нарахування становить 360 днів, для банківської послуги, вираженої у гривні база нарахування становить 365 днів; розрахунок процентів здійснюється на щоденній основі; проценти розраховуються протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання «банком» послуги, включаючи день надання до дати виконання «клієнтом» всіх зобов`язань (день припинення/ закінчення строку дії банківської послуги) не включаючи останній день такого виконання (припинення/ закінчення строку дії); проценти щодо такої банківської послуги як овердрафт, виконання зобовязань відносно якої здійснюється клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, нараховуються та повинні сплачуватись «клієнтом» щомісяця протягом першого банківського дня місяця, наступного за тим, в якому «клієнт» користувався такою послугою як овердрафт; проценти щодо банківської послуги, виконання зобовязань якої здійснюється клієнтом з порушенням (невчасно та/або неналежним чином), розраховуються кожного дня протягом строку дії такого порушення та повинні сплачуватись «клієнтом» «банку» негайно (за першої нагоди) в повному обсязі таких нарахованих процентів.

Пунктом 7 договору встановлено, що «банк» надає банківську послугу відповідно до заяви «клієнта» , яка кожного разу надається в письмовому вигляді; термін подачі заяви та кількість її примірників встановлюються сторонами у договорі.

Пунктом 15 договору передбачена майнова відповідальність «клієнта» за порушення (невиконання, неналежне виконання) будь-яких взятих на себе грошових зобов`язань в обумовлені строки у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діє на момент (протягом строку) такого порушення, від суми таких порушених зобов`язань за кожний день прострочення.

Розділом 28, зокрема, пунктами 28.1.1-28.1.2 визначено, що банківська послуга надається у вигляду кредитної лінії; ліміт банківської послуги становив 161905000 грн., а саме: субліміт 1 в розмірі 128650000 грн., який надається ТОВ Компанія Агро-Союз в сумі, що не перевищує 104400000 грн., ТОВ Виробниче підприємство Агро-Союз 8000000 грн., ПрАТ Агро-Союз 24450000 грн.; субліміт 2 в розмірі 33255000 грн., який надається ПрАТ Агро-Союз. Цільове призначення кредитних коштів для потреб агропромислової діяльності (як-то, закупівля запасних частин та комплектуючих сільськогосподарської техніки, покриття виробничих витрат, пов`язаних із закупівлею кормів, сировини для виробництва комбікормів, придбання племінної худоби, тощо) (п.п.28.1.4); датою припинення чинності ліміту банківської послуги є 04.07.2014р. (включно (п.п.28.1.6)). Максимальним строком траншу є 365 календарних днів, якщо інше письмово не погоджено сторонами (п.п.28.1.7) (а.с.25, т.1).

Підпунктами 28.1.8-28.1.9 визначено, що стандартний розмір процентної ставки визначається в заяві про давання банківської послуги по відношенню до кожного траншу; підвищений розмір процентної ставки становить стандартний розмір процентної ставки в гривні +1%; зазначений підвищений розмір процентної ставки застосовується «банком» в разі порушення «клієнтом» своїх обов`язків за договором,зокрема, п.12 та/або 33.1-33.14.

Розмір комісійної винагороди визначений як 1,05% від генерального ліміту (п.п.28.1.12); кількість примірників заяви про надання банківської послуги 2 примірники щонайменше за три банківські дні до передбачуваної «клієнтом» дати надання банківської послуги (п.п.28.1.14).

До договору про надання банківських послуг вносились зміни та доповнення договорами про зміну №1 від 21.07.2011р., №2 від 23.11.2011р., №3 від 27.02.2012р., №4 від 01.08.2012р., №5 від 31.08.2012р., №6 від 14.09.2012р., №7 від 28.03.2013р., №8 від 28.08.2013р., №9 від 01.10.2013р., №10 від 29.10.2013р., №11 від 09.01.2014р., №12 від 26.02.2014р., №13 від 07.03.2014р., №14 від 28.03.2014р., №15 від 04.06.2014р., №16 від 03.07.2014р., №17 від 15.08.2014р., №18 від 01.09.2014р. (а.с.35-209, т.1), які підписані повноважними представниками сторін та засвідчені печатками підприємств.

В остаточній редакції змін до договору про надання банківських послуг сторони виклали розділ 28 у такій редакції:

п.п.28.1.2. Ліміт банківської послуги протягом строку дії договору визначається наступним чином:

- до 30.12.2013р. (обидві дати включно) 142650000 грн.;

- з 31.12.2013р. до 12.09.2014р. (обидві дати включно) 136650000 грн.;

- з 13.09.2014р. до дати припинення чинності ліміту банківської послуги (обидві дати включно) 122650000 грн.

При цьому, розмір ліміту банківської послуги, що надається «клієнту» протягом строку дії договору, визначався наступним чином:

- для ТОВ Компанія Агро-Союз: до 30.12.2013р. розмір ліміту банківської послуги дорівнює 96400000 грн.; з 31.12.2013р. до 12.09.2014р. (обидві дати включно) 90400000 грн.; з 13.09.2014р. до дати припинення чинності ліміту банківської послуги (обидві дати включно) 76400000 грн.;

- для ТОВ Виробниче підприємство Агро-Союз 8000000 грн. протягом строку дії договору;

- для ПрАТ Агро-Союз 38250000 грн. протягом строку дії договору.

Валютою кредитування визначено гривню, долар США, євро, із застереженням, що заборгованість «клієнта» перед «банком» у валюті долар США або євро не повинна перевищувати еквіваленту 14 000 000 грн. за відповідним курсом НБУ в будь-який момент дії договору (п.п.28.1.3); датою припинення чинності кредитної лінії визначено 03.10.2014р. включно (п.п.28.1.6); стандартний розмір процентної ставки в гривні визначається сторонами в заяві про надання банківської послуги по відношенню до кожного траншу, у доларі США процентна ставка становить (LIBOR+10%) річних, у євро (EURIBOR+10%) річних; підвищений розмір процентної ставки визн0430ений як стандартний у валюті гривні+1% (п.п.28.1.9). Днем нарахування процентів є 24 календарний день місяця (п.п.28.1.12); розмір комісійної винагороди становить 1 565 217,50 грн. (п.п.28.1.13) (а.с.204-205, т.1).

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальниками (третіми особами), 05.07.2011р. між ПАТ ОТП Банк («банк» за договором) та ТОВ Корпорація Агро-Союз («поручитель» за договором, відповідач по справі, скаржник) був підписаний договір поруки №SR 11-184/300, згідно якого «поручитель» поручається перед «банком» за виконання «клієнтом» (ТОВ Компанія Агро-Союз смт. Ювілейне, ТОВ Виробниче підприємство Агро-Союз смт. Ювілейне, ПрАТ Агро-Союз с. Майське) боргових зобовязань (зокрема, зобовязання перед банком згідно умов договору про надання банківських послуг №СR 11-171/300-1 від 05.07.2011р. щодо повернення кредиту, тощо(а.с.1-7, т.2)).

Відповідно до розділу 3, 4 договору поруки «поручитель» відповідає перед «банком» за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань «клієнтом»; порукою забезпечується виконання боргових зобовязань в повному обсязі; порука та солідарний обов`язок «поручителя» перед «банком» виникає з моменту укладення договору поруки та є чинним протягом всього строку (терміну) дії боргових зобов`язань; ТОВ Компанія Агро-Союз смт. Ювілейне, ТОВ Виробниче підприємство Агро-Союз смт. Ювілейне, ПрАТ Агро-Союз с. Майське та ТОВ Корпорація Агро-Союз відповідають перед «банком» як солідарні боржники; «поручитель» відповідає перед «банком» в тому ж обсязі, що і «боржники», в таких же порядку та строках; «банк» має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від «боржників» та «поручителя» разом, так і від будь-якого з них окремо; у разі одержання не в повному обсязі виконання боргових зобовязань «боржниками» та/або «поручителем», «банк» має право вимагати/отримати неодержані/невиконані боргові зобовязання від «боржників» та/або «поручителя»; і «боржники», і «поручитель» залишаються зобовязаними доти, доки боргові зобовязання не будуть виконані в повному обсязі.

З огляду на зміну положень договору про надання банківських послуг, до договору поруки також були внесені зміни договорами про зміну №1 від 23.11.2011р., №2 від 14.09.2012р., №3 від 03.07.2014р., №4 від 01.09.2014р. (а.с.10-25, т.2).

Докази визнання недійсними, внесення будь-яких інших змін, розірвання в встановленому законом порядку вищевказаних договорів, зокрема, і договору поруки, визнання його припиненим відсутні в матеріалах справи, такі докази не надавались судам обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України при розгляді справи.

На виконання умов договору про надання банківських послуг позивачем було надано:

- протягом червня 2013р. серпня 2014р. ТОВ Компанії Агро-Союз кредит в розмірі 144 384 468 грн. 43 коп., що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.35-187, т.2);

- протягом травня-червня 2014 року ТОВ «Виробничому підприємству «Агро-Союз» кредит в розмірі 8 000 000 грн., що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.189-195, т.2);

- протягом листопада 2013 року липня 2014 року ПрАТ «Агро-Союз» кредит в розмірі 38 250 000 грн., що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.197-226, т.2). Зазначене не спростовано жодними доказами в розумінні ст..ст.32, 33, 36 ГПК України будь-яким із учасників судового процесу.

ТОВ «Компанія «Агро-Союз» свої договірні зобов`язання по погашенню кредиту виконала частково на суму 53 984 468,43 грн., платежі здійснювала несвоєчасно та не в повному обсязі (а.с.33, т.2); ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз», ПрАТ «Агро-Союз» свої договірні зобов`язання по погашенню кредиту не виконали взагалі (а.с.188, 196, т.2), докази протилежного відсутні, не надавались учасниками судового процесу відповідно до ст.33 ГПК України протягом всього розгляду справи, як і не було надано жодного контр розрахунку суми боргу по кредиту, відсоткам, пені по кредиту та відсоткам.

09.02.2015р. листами №№ 85-85-1/307, 85-85-1/296, 85-85-1/276 позивач повідомив відповідача, як поручителя третіх осіб за договором про надання банківських послуг, про порушення останніми своїх договірних зобов`язань по поверненню кредитних коштів, наявну заборгованість в розмірі 102 537 675,60 грн., 41 819 601,66 грн., 9 019 118,88 грн. (відповідно) та вимагав сплати зазначених сум в триденний термін (а.с.26-28, т.2). Зазначену листи направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією та отримано останнім 17.02.2015р. та 24.02.2015р., що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.32, т.2). Відповіді на зазначені повідомлення ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» не надала, борг не погасила, що і стало підставою звернення позивача з позовом до господарського суду Дніпропетровської області (а.с.3-7, т.1).

27.03.2015р. позивачем до господарського суду Дніпропетровської області була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 166 148 790,68 грн., які знаходяться на банківських рахунках відповідача згідно переліку (а.с.1-5, т.3). Зазначена заява задоволена господарським судом та ухвалою від 18.05.2015р. накладено арешт на грошові кошти відповідача в межах суми боргу (а.с.208-210, т.4).

15.05.2015р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки останнім зменшено період нарахування пені, в якій ПАТ «ОТП Банк» просив стягнути з відповідача: 136 650 000 грн. боргу, 10 375 156,55 грн. заборгованості по відсоткам, 12422782,22 грн. пені за прострочення оплати кредиту, 153 387,13 грн. пені за прострочення зі сплати відсотків (а.с.108-109, т.3).

18.05.2015р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки з рахунків третіх осіб ПрАТ «Агро-Союз» та ТОВ «ВП «Агро-Союз» здійснено договірне списання грошових коштів в розмірі 5873,66 грн. та 31 386,06 грн. (відповідно), тому до стягнення заявлено: 136 650 000 грн., 10 337 914,83 грн. заборгованості по відсоткам, 12422782,22 грн. пені за прострочення оплати кредиту, 153 387,13 грн. пені за прострочення зі сплати відсотків (а.с.2, т.4). Зазначені заяви прийняті господарським судом до розгляду.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.ст.1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 611 ЦК України регламентовано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Частиною 3 ст.549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст.554 встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частинами 1, 4 ст.559 ЦК України регламентовано, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки третіми особами у справі були порушені свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів в строк до 03.10.2014р., то позивач правомірно звернувся до відповідача, як поручителя боржників, в строк, встановлений законом (17.02.2015р., 24.02.2015р.) та до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості 27.03.2015р. (а.с.3-7, т.1).

Враховуючи, що третіми особами не були виконані свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, як і не виконані свої зобов`язання зі сплати зазначеної суми заборгованості відповідачем, як поручителем третіх осіб, то господарським судом правомірно задоволено позов в частині стягнення 136 650 000 грн. суми заборгованості по кредиту, 10 337 896,83 грн. суми процентів за прострочення сплати кредиту (з 03.10.2014р. по 11.03.2015р.), 12 312 309,58 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 153 387,13 грн. суми пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

Також господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні частини позову щодо 110 472,64 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, оскільки позивачем всупереч умовам договору були включені до розрахунку 27.06.2014р., 12.09.2014р., 03.10.2014р. кінцеві дати повернення кредитних коштів.

Крім того, господарським судом обґрунтовано припинено провадження у справі в частині суми 37 259,72 грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, внаслідок договірного списання цієї суми 29.04.2015р., після порушення провадження у справі, з рахунків ПрАТ «Агро-Союз» та ТОВ «Виробничого підприємства «Агро-Союз».

Щодо доводів відповідача про порушення принципу змагальності, об`єктивності та рівності сторін у процесі , оскільки були відхилені його клопотання про витребування доказів, а саме актів звірки, то вони спростовуються матеріалами справи, в яких ці акти містяться (а.с.110-121, т.3) та докази їх надсилання третім особам (а.с.122-125, т.3).

Щодо доводів скаржника про не встановлення господарським судом дійсних строків порушення кредитних траншів, що впливає на правильність встановлення строку зі зверненням до відповідача, як поручителя третіх осіб, то ці доводи не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки матеріалами справи (меморіальними ордерами) підтверджене надання кредиту в період з червня 2013 по липень 2014 року, з кінцевим строком повернення коштів до 03.10.2014р., тобто, вимога про сплату боргу до відповідача, як поручителя, пред`явлена в межах строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, а правові підстави вважати поруку припиненою внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя відсутні, враховуючи зміст кредитного договору, додатків до нього та договору поруки.

Щодо решти доводів апеляційної скарги, то вони не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

За цих обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в резолютивній частині оскаржуваного рішення господарського суду від 18.05.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.49, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2625/15 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз» смт.Ювілейне Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.01.2016р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В. Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко