УХВАЛА

13.01.2016Справа № 910/6538/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу приватного підприємства «Дагпром-Союз», м. Київ,

на дії головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС), м. Київ,

з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.06.2013

у справі № 910/6538/13

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Комспек-ЛТД», м. Київ,

до приватного підприємства «Дагпром-Союз», м. Київ,

про стягнення 55 422,21 грн.,

за участю представників:

скаржника (боржника) Целіков В.В. (директор);

позивача (стягувач) Ковалевська Ю.О. (довіреність від 05.01.2016 № 05/01/16);

ВДВС не з'явилися;

вільний слухач ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_1),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комспек-ЛТД» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного підприємства «Дагпром-Союз» (далі - Підприємство) 55 422,21 грн. заборгованості за договором поставки від 02.03.2012 № 02/03-2, посилаючись на порушення відповідачем як покупцем умов щодо оплати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2013 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Підприємства на користь Товариства заборгованість у сумі 55 422,21 грн. та 1 720,50 грн. судового збору.

05.06.2013 на виконання рішення суду було видано наказ зі справи № 910/6538/13.

30.11.2015 від відповідача надійшла скарга на дії ВДВС, мотивована тим, що:

- головний держаний виконавець Мироненко Н.М., приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2013, не повідомила про це у встановлений строк боржника, а в матеріалах виконавчого провадження відсутнє будь-яке підтвердження направлення зазначеної постанови боржнику;

- в постанові про арешт майна виконавцем зазначено стягувача ТОВ «Комплекс-ЛТД», а в наказі про примусове виконання рішення від 15.05.2013 № 910/6538/13 стягувачем є ТОВ «Комспек-ЛТД».

У зв'язку з викладеним Підприємство просить суд скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2013 № 38541925 та про арешт коштів боржника від 25.06.2013 № 38541925.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 розгляд скарги було призначено на 13.01.2016.

Представник стягувача у судовому засіданні 13.01.2016 подав суду письмові пояснення, в яких вказав таке:

- у період з лютого по березень 2013 року Товариство та Підприємство письмово засвідчили факт наявності заборгованості у сумі 55 422,21 грн. на користь стягувача своїм листуванням (у матеріалах справи № 910/6538/13 є докази надсилання вимог та лист про визнання заборгованості);

- у ході досудового врегулювання спору сторонами неодноразово висувалися умови щодо способів погашення боргу, проте кінцевої домовленості досягнуто не було;

- стягувачем були здійснені всі спроби для мирного вирішення даного питання, які скаржник у подальшому проігнорував;

- у квітні 2013 року стягувач подав позовну заяву про стягнення заборгованості у сумі 55 422,21 грн., за результатами розгляду якої, позовні вимоги були задоволені у повному обсязі;

- під час розгляду справи скаржник жодного разу не з'явився у судові засідання, хоча вся кореспонденція надсилалась на юридичну адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- отже, скаржник свідомо ігнорував законні вимоги не тільки стягувача, а й суду, адже про свою заборгованість перед стягувачем йому було відомо, про наслідки її несплати його було попереджено у вимогах;

- скаржник вказує на те, що 17.11.2015 йому стало відомо про постанову від 19.06.2013 про відкриття виконавчого провадження № 38541925, винесену головним державним виконавцем ВДВС Мироненко Н.М.;

- стягувач звертає увагу на те, що 25.09.2015 скаржник вже звертався до суду (ухвалою від 30.09.2015 скаргу залишено без розгляду) із скаргою на дії державного виконавця Федоріної А.М., яка приймаючи постанову від 16.06.2015 про відкриття виконавчого провадження № 47878352, не повідомила його про це у встановлений строк, а направила постанову 02.07.2015;

- таким чином, скаржнику ще з липня 2015 року відомо про відкрите проти нього виконавче провадження;

- за період з липня по листопад 2015 року скаржник мав досить багато часу для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, але чомусь цього не зробив, враховуючи той факт, що заборгованість перед стягувачем погашена ним не була;

- твердження скаржника про те, що у постановах, що були винесені у ході виконавчого провадження № 38541925, невірно вказано назву стягувача, є досить формальним, оскільки допущена державним виконавцем помилка в назві (тим більше, що код ЄДРПОУ у постановах вказано вірний) не перешкоджає подальшому проведенню виконавчих дій і не перешкоджає скаржнику (боржнику) виконати рішення суду від 15.05.2013, яке є обов'язковим до виконання в добровільному порядку;

- з огляду на викладене, стягувач вважає, що всі постанови винесені у ході виконавчого провадження № 38541925 є законними та обґрунтованими, а твердження скаржника - хибними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представники ВДВС у судове засідання 13.01.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання; вимоги ухвали суду не виконали.

Представник боржника у судовому засіданні 13.01.2016 підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник стягувача проти задоволення скарги заперечував та просив суд у її задоволенні відмовити.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 1212 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - постанова № 9) зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

У розгляді скарги судом встановлено таке.

19.06.2013 головним державним виконавцем ВДВС Мироненко Н. М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 05.06.2013 зі справи № 910/6538/13 та присвоєно номер виконавчого провадження № 38541925.

25.06.2013 головним державним виконавцем ВДВС Мироненко Н. М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

17.11.2014 державним виконавцем ВДВС Урбаном Д.Д. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення (пункт 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»; далі - Закон).

Скаржник зазначає, що дізнався про оскаржувані постанови лише 17.11.2015, проте жодного документального підтвердження того, що йому не було відомо про наявність виконавчого провадження суду подано не було.

Також, скаржник звернувся із скаргою без клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження.

У пункті 9.7 Постанови № 9 вказано, що встановлений у частині першій статті 121 2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121 2 ГПК України судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Слід звернути увагу на те, що оскаржувані постанови були прийняті в рамках виконавчого провадження, яку було завершено у листопаді 2014 року шляхом повернення виконавчого документу, а саме наказу від 31.05.2013 № 910/6538/13, стягувачу без виконання.

Що ж до посилань боржника на те, що в оскаржуваних постановах було невірно вказано найменування стягувача, то слід вказати таке.

Описка у постановах ВДВС, а саме невірне зазначення назви стягувача, не тягне за собою як наслідок скасування такого документу.

Разом з тим, учасники виконавчого провадження не позбавлені права звернутися до державного виконавця із відповідним зверненням про виправлення допущеної описки.

Скаржник не пояснив та документально не підтвердив в чому саме полягало порушення його прав як боржника при прийнятті постанов ще у 2013 році, зважаючи на те, що виконавче провадження за ними було завершено поверненням наказу стягувачу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Дії державного виконавця вчинені 19.06.2013 та 25.06.2013 не містять ознак незаконності, а постанови відповідать вимогам Закону, зокрема, статті 25 Закону.

Таким чином, скарга не підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу приватного підприємства «Дагпром-Союз» на дії головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.06.2013 у справі № 910/6538/13 залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Суддя І.Д. Курдельчук