РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016Справа №910/27509/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черкасової Наталії Борисівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за участю представників позивача - Суліма Ю.О., довіреність №б/н від 14.12.2015 року, відповідача 1 - не з'явився, відповідача 2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання виконавчого напису №2649 від 02.09.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Наталією Борисівною таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року порушено провадження по справі та призначено до розгляду на 09.11.2015 року.

06.11.2015 року через канцелярію відповідачем 2 надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

09.11.2015 року через канцелярію відповідачем 1 надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

04.01.2016 року відповідачем 2 через канцелярію суду надано клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності.

13.01.2016 року позивачем в судовому засіданні надано додаткові пояснення у справі.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання 13.01.2016 року не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представників відповідачів 1, 2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників відповідачів 1, 2, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лангруп» (позичальник) було укладено кредитний договір № 011-14/11/13, згідно умов якого позивач надав позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 100 000 000,00 грн., з терміном погашення заборгованості до 12.05.2015 року та сплатою процентів у розмірі 30% річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Лангруп» за кредитним договором 14.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. і зареєстровано в реєстрі за № 411, за умовами якого іпотекодавець в забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 011-14/11/13 передав в іпотеку нерухоме майно: готельно-офісний та торгівельно-розважальний комплекс, загальною площею 18 667,00 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, будинок 32, реєстраційний номер нерухомого майна 00, що знаходяться на земельній ділянці площею 14415 кв.м., яка має кадастровий номер :72:478:0006.

Згідно умов п.п. 1.1., 1.2. договору іпотеки іпотекою забезпечується виконання зобов'язання, що виникло на підставі кредитного договору № 011-14/11/13 від 14.05.2014 року, а саме: - повернення кредитних коштів в сумі, строках та порядку, відповідно до умов кредитного договору; - сплата процентів за користування кредитом за процентною ставкою, в строк та порядку, відповідно до умов кредитного договору; - сплата пені та штрафів, будь-яких інших платежів (відшкодування), які мають бути сплачені (здійснені) у розмірі, випадках та порядку передбачених умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1.15. договору іпотеки від 14.05.2014 року іпотеко держатель, набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у разі, якщо в момент настання строку виконання будь-якого зобов'язання за кредитним договором воно не буде виконане в повному обсязі.

Пунктом 6.1. договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель набуває звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов кредитного договору та/або цього договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або кредитним договором та/або законодавством України. У цьому випадку Іпотекодержатель (кредитор) надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення.

02.09.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.Б. було вчинено виконавчий напис №2649 на договорі іпотеки №411 від 14.05.2014 року.

Предметом розгляду у даній справі є вимога про визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п. 3.1.-3.4. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. за №20/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Тобто, необхідним для визначення безспірності є документи, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадитбься у безпірному порядку. При цьому заборгованість, визначена в цих документах не потребує додаткового доказування, вона є безспірною.

Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" звернулось до приватного нотаріуса Київського МНО Черкасової Н.Б. з проханням, вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки №411 від 14.05.2014 року. До клопотання відповідачем були надані оригінали кредитного договору, договору іпотеки зі змінами та доповненнями, розрахунок заборгованості за кредитним договором, а також лист-вимога іпотекодавцю про усунення порушення від 08.07.2015 року.

02.09.2015р. (після спливу 30 денного строку, передбаченого ч. 1 ст. 35 ЗУ «про іпотеку») приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черкасовою Н.Б. було вчинено виконавчий напис №2649 на договорі іпотеки №411 від 14.05.2014 року.

Отже, з огляду на те, що кредитним договором передбачено повернення кредиту в строк до 12.05.2015 р., то виконавчий напис вчинені в межах однорічного строку, який передбачений чинним законодавством.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджуються доводи позивача про порушення норм закону при вчиненні виконавчого напису, підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню відсутні, тому у позові слід відмовити.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 68, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.01.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна