Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.01.2016 р. Справа №927/1373/15.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601.

Відповідачі: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Березнянська птиця», вул. Коцюбинського, 49 а, корпус В, офіс 103, м. Чернігів, 14000.

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкаська птахофабрика», вул. Предславинська, 34 б, м. Київ, 03150.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1», АДРЕСА_1, 18003, юридична адреса: вул. Героїв Дніпра, 7, к.1271, м. Черкаси, 18005.

Предмет спору: про визнання договору недійсним.

Суддя Ю.В. Федоренко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача ОСОБА_1, дов. від 10.12.2015 р.

Від відповідачів не зявились.

Від третьої особи- Юдицький О.В., в.о. керівника, арбітражний керуючий.

С У Т Ь С П О Р У:

ПАТ «ОСОБА_2 банк Сбербанку Росії», найменування якого змінено після порушення провадження у справі на Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (п.1.3 статуту у новій редакції, реєстрацію якої проведено 26.11.2015 р.), заявлено позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.11.2011 р., укладеного між ТОВ «Черкаська птахофабрика» та ТОВ «Березнянська птиця».

До початку розгляду справи по суті позивачем подано заяву від 20.11.2015 р. про зміну предмету позову у якій він просить визнати недійсним договір №23/11/11 про відступлення права вимоги від 23.11.2011 р., укладений між ТОВ «Черкаська птахофабрика» та ТОВ «Березнянська птиця».

Зі змісту позовної заяви та заяви про зміну предмету позову вбачається, що фактично позивач просить визнати недійсним один і той же договір, укладений між відповідачами. В звязку з цим, а також враховуючи що заява відповідає вимогам ст.22 ГПК України, заява про зміну предмету позову приймається судом до розгляду. Спір вирішується з її урахуванням.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що спірний договір не відповідає вимогам закону, є фіктивним, має на меті зменшення ліквідаційної маси боржника (відповідача 2) за рахунок якої проводиться задоволення вимог позивача.

Відповідність оспорюваного договору вимогам закону та наявність порушених прав позивача в звязку з укладенням цього договору і стало причиною виникнення спору.

Ухвалою суду від 17.11.2015 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено за його заявою ТОВ «Сван-1», одного з учасників відповідача 2.

У судовому засіданні представник третьої особи позовні вимоги підтримав.

Відповідачі відзив на позов не надали, повноважних представників у судове засідання не направили.

Ухвали про порушення провадження у справі та про її відкладення, які були направлені за адресою відповідачів, які зазначені у позовній заяві, повернуті без їх вручення адресату з довідками листоноші: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно з спеціальними витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.11.2015 р. місцем знаходження ТОВ «Березнянська птиця» є м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 49 а, корпус В, офіс 103.

Станом на 14.01.2016 р. місцем знаходження ТОВ «Черкаська птахофабрика» є м. Київ, вул. Предславинська, 35 Б.

Тобто адреси відповідачів, які зазначені у позовній заяві і за якою їм направлялись ухвали суду про порушення провадження у справі та про її відкладення внесені ними до Єдиного державного реєстру.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи судом.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача, третьої особи, суд встанови таке.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.09.2009 р. у справі №44/610-б за заявою ТОВ «Константа Агро» до ТОВ «Черкаська птахофабрика» про порушення справи про банкрутство заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Заборонено посадовим особам боржника вчиняти дії щодо відчуження майна, реорганізації чи ліквідації юридичної особи, укладення угод про зазначене з іншими субєктами підприємницької діяльності. Заборонено посадовим особам боржника або власнику його майна чи уповноваженому ним органу або іншим особам вчиняти певні дії щодо майнових активів боржника.

Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Постановою господарського суду м. Києва від 20.12.2011 р. у справі №44/610-б-43/145 визнано банкрутом ТОВ «Черкаська птахофабрика», припинено процедуру розпорядження майном. Припинено повноваження розпорядника майна ТОВ «Черкаська птахофабрика» ОСОБА_3, відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4

У вказаній постанові суду, зокрема, зазначено, що ухвалою господарського суду м. Києва від 17.01.2011 визнано кредиторами боржника: першої черги - ПАТ ОСОБА_2 Сбербанку Росії на суму 67 419 969 грн. 02 коп., з яких 67 419 608 грн. 02 коп. вимоги забезпечені заставою; четвертої черги - ПАТ ОСОБА_2 Сбербанку Росії на суму 49 014 724 грн. 50 коп.; шостої черги - ПАТ ОСОБА_2 Сбербанку Росії на суму 1 731 454 грн. 85 коп.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 18.03.2015 р. у справі №44/610-б-43/145, зокрема, прийнято рішення про ліквідацію банкрута ТОВ «Черкаська птахофабрика», державному реєстратору за місцезнаходженням банкрута провести державну реєстрацію припинення ТОВ «Черкаська птахофабрика» як юридичної особи.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 р. вказану ухвалу господарського суду м.Києва від 18.03.2015 р. залишено без змін.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015 р. у справі №44/610-б-43/145 ухвалу господарського суду м. Києва від 18.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 р. у справі №44/610-б-43/145 скасовано. Справу №44/610-б-43/145 передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

У спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.01.2016 р. відсутні відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Черкаська птахофабрика».

Як вбачається із матеріалів справи, 23.11.2011 р. між ТОВ «Черкаська птахофабрика» (Первісний кредитор) та ТОВ «Березнянська птиця» (Новий кредитор) було укладено договір №23/11/11 про відступлення права вимоги за умовами якого Первісний кредитор передав Новому кредитору належне йому право вимоги по зобовязанням 20 боржників, перелік яких наведено у розділі І договору.

Загальна сума боргу, що була відступлена за договором складає 189 549 766,04 грн.

Новий кредитор зобовязався не пізніше 10 днів після набуття чинності даним договором сплатити Первісному кредитору за відступлення права вимоги суму у розмірі 1 000 грн. Первісний кредитор зобовязався передати Новому кредитору усі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію яка важлива для їх здійснення.

Спірний договір з боку ТОВ «Черкаська птахофабрика» підписано директором.

Договір може бути визнано недійсним з підстав, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2,5 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що спірний договір укладено у період судової заборони посадовим особам відповідача 2 укладати договори про відчуження майна, вчиняти певні дії щодо його майнових активів (ухвала господарського суду м. Києва від 30.09.2009 р. про порушення справи про банкрутство у справі №44/610-б.

Отже, оспорюваний договір суперечить ст.129 Конституції України, ст.115 ГПК України (обов'язковість судових рішень на всій території України), статям 203, 215 Цивільного кодексу України.

Спірний договір підписано з боку відповідача 2 директором ОСОБА_5 з перевищенням повноважень, оскільки вона, як керівник згідно з даними ЄДР з 29.03.2011 р., мала право підписувати договори на суму, що не перевищує 500 000 грн. (витяг з ЄДР станом на 13.11.2015 р. т.1 а.с.42-43).

Договір у процедурі банкрутства було укладено без згоди арбітражного керуючого розпорядника майна, призначеного ухвалою господарського суду м. Києва від 30.09.2009 р. у справі №44/610-б., що суперечить ч.13 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, яка діяла під час укладення спірного договору.

Отже, договір укладено особою, яка не мала на це відповідних повноважень, що суперечить положенням ст.203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язання може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу (ст.656 Цивільного кодексу України).

Договором між відповідачами було передбачено здійснення оплати за відступлене право вимоги, а тому на вказані відносини розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу.

Як зазначено у статуті ТОВ «Черкаська птахофабрика», затвердженого засновниками на загальних зборах протокол №12/04/07 від 12.04.2007 р., державну реєстрацію проведено 14.05.2007 р., розмір статного фонду товариства складає 6 455 602,15 грн. (п.3.1), до виключної компетенції зборів учасників товариства віднесено затвердження угод про відчуження майна на суму, що становить 50% і більше відсотків майна товариства. (п.7.7.13).

Відповідно до ст.41 п.І, 59 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції загальних зборів учасників товариства належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Оспорюваним договором відступлено право вимоги на суму 189 549 766,04 грн., тобто відчужено майно, що перевищує вказану у статуті відповідача суму, і вказаний договір не затверджено загальними зборами учасників товариства.

Обгрунтовуючи позов позивач посилається і на те, що на виконання договору сторонами не було здійснено жодних дій а тому він є фіктивним.

Відповідно до ст.234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків (п.3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними).

Згідно з ч.1 ст.4-3, ч.1 ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не надано доказів на підтвердження виконання ними умов оспорюваного договору, а тому суд приходить до висновку, що цей договір не відповідає вимогам ст.203, 215 Цивільного кодексу України.

Таким чином судом встановлено, що укладений між відповідачами договір не відповідає чинному законодавству.

Судом установлено, що позивач є кредитором у справі про банкрутство відповідача 2.

Укладення спірного договору, який суперечить закону і яким здійснено відчуження майна з метою зменшення ліквідаційної маси боржника (відповідача 2) за рахунок якої проводиться задоволення вимог кредиторів, одним із яких є позивач, прямо порушується цивільне право позивача на задоволення його вимог, а також його майнові інтереси.

За таких обставин позивач вправі звернутися із позовом про визнання Договору недійсним відповідно до положень ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 24.06.2015 р. у справі № 915/55/14.

При розгляді справи судом враховано, що відповідно до п.1-1 Перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який набрав чинності 19.01.2013 р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури".

Разом із тим, суд не приймає до уваги обґрунтування позову не відповідності договору положенням абзацу 2 частини 2 ст.98 Цивільного кодексу України в звязку з тим, що засновники відповідача не приймали рішень про відчуження майна товариства, оскільки ні статутом відповідача 2, ні законом не передбачено, що таке рішення приймається загальними зборами учасників. Такі договори затверджуються загальними зборами.

Судові витрати покладаються на відповідача 2 відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір № 23/11/11 про відступлення права вимоги від 23.11.2011 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкаська птахофабрика» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Березнянська птиця».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська птахофабрика», вул. Предславинська, 34 б, м. Київ, код 30598924, на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» вул. Володимирська, 46, м. Київ, код 25959784, 1 218 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.01.2016 р.

Суддя Ю.В. Федоренко