донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.01.2016 справа №905/1771/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод», м.Курахове Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від27.10.2015р. (повний текст підписано 30.10.2015р.)
у справі№905/1771/15 (суддя Овсяннікова О.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод», м.Київ
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод», м.Курахове Донецької області Публічного акціонерного товариства «Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка Донецької області
простягнення 319776,42грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод», м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод», м.Курахове Донецької області, про стягнення 319776,42грн., з яких 191000,00грн. основного боргу, 7582,44грн. - 3% річних та 121193,98грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.08.2015р. було порушено провадження по справі №905/1771/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство «Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка Донецької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.10.2015р. (повний текст підписано 30.10.2015р.) у справі №905/1771/15 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» заборгованість на загальну суму 319776,42грн.

Рішення суду мотивоване тим, що до позивача перейшло право первісного кредитора (третьої особи у справі) вимагати від відповідача належного виконання зобовязань за договором підряду, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод» та Публічним акціонерним товариством «Дружківський машинобудівний завод» в частині оплати виконаних робіт та нарахованих за прострочення оплати інфляційних та 3% річних на підставі ст.625 ЦК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 27.10.2015р. (повний текст підписано 30.10.2015р.) у справі №905/1771/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до порушення прав відповідача. Скаржник зазначає, що рішення прийнято судом за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні господарського суду Донецької області, не відповідають обставинам справи.

Так, відповідач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» та Публічне акціонерне товариство «Дружківський машинобудівний завод» належним чином не сповістили його про відступлення права вимоги, не надали можливості надати свої пояснення чи зауваження стосовно передачі права чи погашення заборгованості, внаслідок чого договір відступлення права вимоги №157/15 від 15.07.2015р. є недійсним, а позивач неналежним.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.11.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 08.12.2015р.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 08.12.2015р. не зявились, про причини неявки суд не повідомили. На адресу Донецького апеляційного господарського суду Донецької області надійшли відзиви Публічного акціонерного товариства «Дружківський машинобудівний завод» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод», в яких вони просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.12.2015р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Заслухавши представника скаржника та розглянувши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про необхідність зобовязання відповідача надати докази повного або часткового погашення заборгованості за договором підряду №407-04/2013 від 10.04.2013р.

У зв'язку з не зявленням до суду представників позивача та третьої особи та витребуванням додаткових доказів, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України.

Від відповідача по справі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів (копії виписок з банків). Зазначеними додатковими документами відповідач підтвердив наявність заборгованості у розмірі 191000,00грн

Представники сторін та третьої особи в судове засідання 19.01.2016р. не зявилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Третя особа про причини неявки суд не повідомила.

Від позивача та відповідача на електронну пошту Донецького апеляційного господарського суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи ті обставини, що явка представників сторін та третьої особи у судове засідання не була визнана обовязковою, учасники судового процесу не посилалися на необхідність надання додаткових доказів, враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, встановлений статтею 69 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

10.04.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод» (далі замовник) та Публічним акціонерним товариством «Дружківський машинобудівний завод» (далі підрядник) був укладений договір підряду на виконання робіт з капітального ремонту обладнання №407-04/2013.

За умовами п.1.1 договору підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми силами та механізмами, зі своїх матеріалів виконати за завданням замовника роботи по капітальному ремонту обладнання (далі роботи), перелік яких відображається у додатках (специфікаціях), які є невідємною частиною договору (далі обладнання), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та в строки, встановлені договором.

Загальна вартість робіт, передбачених технічним завданням, з урахуванням матеріалів по договору визначається за результатами дефектовки та відображається у додатках (специфікаціях), які є невідємною частиною договору (п.2.1).

Відповідно до п.2.3 договору оплата здійснюється в порядку, визначеному у відповідних додатках (специфікаціях), які є невідємною частиною договору.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2013р., а в частині невиконання зобов'язань - до їх повного виконання (п. 10.7).

05.06.2013р. сторонами договору підписано та скріплено печатками підприємств Специфікацію робіт № 1 до договору підряду на виконання робіт з капітального ремонту обладнання № 407-04/2013 від 10.04.2013р.

Згідно з п.1 специфікації вартість робіт складає 492000,00грн., у тому числі ПДВ 82000,00грн.

Пунктом 3 Специфікації визначено порядок оплати: передоплата в розмірі не менше 40% вартості робіт, останні 60% - протягом 10 банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що укладений між відповідачем та третьою особою правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Згідно зі ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Публічне акціонерне товариство «Дружківський машинобудівний завод» належним чином виконало роботи за договором, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 08.08.2013р. на загальну суму 492000,00грн. та не оспорюється відповідачем. Зазначений акт підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками юридичних осіб, у звязку з чим судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що роботи були виконані належним чином.

Враховуючи приписи п.2.3 договору та пункту 3 специфікації, останнім днем оплати робіт, виконаних за договором підряду, сторони визначили 22.08.2013р. (10 банківських днів від дати підписання акту).

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що Публічним акціонерним товариством «Дружківський машинобудівний завод» належним чином виконані для відповідача роботи за договором підряду №407-04/2013 від 10.04.2013р. вартістю 492000,00грн. Відповідач свої зобовязання з оплати виконаних та прийнятих робіт за даним договором виконав частково, сплативши лише 301000,00грн., а тому заборгованість складає 191000,00грн. Доказів сплати заборгованості в цій частині відповідач суду не надав, разом з тим підтвердив її наявність, як у своїй апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні 08.12.2015р.

З урахуванням п.10.9. договору Публічним акціонерним товариством «Дружківський машинобудівний завод» направлялась претензія про сплату заборгованості та штрафних санкцій за договором підряду на виконання робіт з капітального ремонту обладнання №407-04/2013 від 10.04.2013р., проте її вимоги виконані не були.

15.07.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Дружківський машинобудівний завод» (далі первинний кредитор, третя особа у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» (далі - новий кредитор, позивач у справі) було укладено договір відступлення права вимоги №157/15.

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору первинний кредитор (третя особа) передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги боргу в розмірі 191000,00грн. за виконані роботи по ремонту стойки ДМ57.01.0001РН та стає стороною за договором підряду на виконання робіт з капітального ремонту обладнання №407-04/2013 від 10.04.2013р. (основний договір), укладеного між первинним кредитором, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод» (боржник), з іншої сторони.

За умовами п.1.2 договору до нового кредитора також переходить право на стягнення будь-яких штрафних санкцій, в тому числі 3% річних та інфляції за порушення боржником зобов'язань, передбачених договором підряду на виконання робіт з капітального ремонту обладнання №407-04/2013 від 10.04.2013р. згідно умов, передбачених договором, за весь період порушення таких зобов'язань боржником.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом року (п.5.1).

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За приписами ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Уступка вимоги кредитором іншій особі своїх прав в тому обсязі, які існували на момент уступки, допускається, якщо вона не суперечить закону або договору або коли вимога не повязана з особою кредитора. Будь-яких інших обмежень та/або заборони передавати кредиторові свої права вимоги до боржника іншій особі зазначені норми не містять, в т.ч. і тих прав вимоги, якими кредитор забезпечив належне виконання основного зобовязання боржником (неустойка, штраф, пеня) до моменту його виконання в повному обсязі та/або обтяжив основне зобовязання додатковими виплатами (% річних, інфляційні нарахування, % за користування чужими коштами) (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.09.2014р. по справі №916/770/14).

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що договір відступлення права вимоги №157/15 від 15.07.2015р. є недійсним, а позивач неналежним. Проте, жодних документів, які б свідчили про визнання зазначеного договору недійсним в судовому порядку відповідач не надав.

Посилання на те, що ним було подано клопотання про припинення провадження по справі до моменту вирішення повязаної з нею іншої справи, а саме про визнання недійсним (нікчемним) договору поступки права вимоги №157/15 від 15.07.2015р. не підтверджено жодними доказами. Крім того, розглянувши матеріали справи судовою колегією встановлено, клопотання про припинення провадження по справі, яке наявне в матеріалах справи, було отримано судом вже після оголошення рішення по справі і, відповідно, не розглядалося судом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.3.1.3. договору первинний кредитор сповістив боржника про здійснення відступлення права вимоги протягом 3-х робочих днів з моменту підписання цього договору, що підтверджується листом за вих.№3-5/31 від 16.07.2015р. з доказами його направлення на адресу відповідача.

Стосовно твердження скаржника про те, що про факт поступки права вимоги скаржник належним чином сповіщений не був, оскільки до повідомлення про переведення боргу до іншого підприємства не було додано ані копії договору поступки права вимоги, ані його оригіналу судова колегія зазначає наступне.

За приписами ст.517 ЦК України, на яку посилається скаржник, первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для її здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Аналіз зазначеної статті свідчить про помилковість твердження скаржника про те, що на первісного кредитора покладено саме обовязок надати боржнику докази переходу прав у зобовязанні до нового кредитора. Статтею 517 ЦК України боржнику надано право не виконувати свої договірні зобовязання новому кредитору до надання боржникові доказів переходу таких прав до нового кредитора лише у разі звернення боржником до нового кредитора з вимогою надати такі докази та до моменту їх отримання від останнього. Однак, як було встановлено судом апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод» своїм правом на звернення до нового кредитора з вимогою надати докази переходу до нього прав у зобовязанні не скористалося.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод» з претензією про сплату заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 319776,42грн. Разом з тим, вже 31.08.2015р. до господарського суду Донецької області був поданий аналогічний претензії позов.

Посилання апелянта на недотримання позивачем строку розгляду претензії, судова колегія відхиляє, оскільки претензійний порядок в даному випадку не передбачений законодавством.

Оскільки єдиним і належним стягувачем за договором підряду на виконання робіт з капітального ремонту обладнання №407-04/2013 від 10.04.2013р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Дружківський машинобудівний завод», господарський суд Донецької області дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 191000,00грн.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки, як вірно встановлено місцевим господарським судом, фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати, то суд першої інстанції правильно зазначив про наявність правових підстав для стягнення з відповідача передбачених ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних.

Відповідно до п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Крім того, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та ст.ст. 17, 18 Закону України "Про інформацію" використовується та є офіційним індекс, розрахований Державною службою статистики України, який наводиться з одним десятковим знаком після коми.

На підставі вищевикладеного, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, судова колегія зазначає, що господарський суд Донецької області правомірно стягнув з відповідача 3% річних у розмірі 7582,44грн. за вірно визначений позивачем період 17.04.2014р.-12.08.2015р. та інфляційні у сумі 121193,98грн. за період травень 2014р. - липень 2015р.

В апеляційній скарзі, разом з іншим, відповідач посилається на те, що його представник не був присутній в судовому засіданні 06.10.2015р. через хворобу, у звязку з чим на адресу суду було направлено телеграму з клопотанням про відкладення розгляду справи. Під час винесення рішення в судовому засіданні 27.10.2015р. представник відповідача теж був відсутній.

З цього приводу судова колегія зазначає, що за приписами ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 ГПК України, чого здійснено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 27.10.2015р. (повний текст підписано 30.10.2015р.) у справі №905/1771/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Свято-Іллінський машинобудівний завод», м.Курахове Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 27.10.2015р. (повний текст підписано 30.10.2015р.) у справі №905/1771/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.10.2015р. (повний текст підписано 30.10.2015р.) у справі №905/1771/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим:1 позивачу;1 відповідачу;1 третій ос.;1 ГСДО;1 до справи;1 ДАГС.