ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 р. Справа №917/2306/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ", вул. Ю. Шумського, 1, оф. 115, м.Київ, 02098

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи", вул. Котовського, 1-А, м. Карлівка, Полтавська область, 39500

про стягнення 456 117,18 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 456 117,18 грн., з яких 125 363,63грн. основний борг за Договором поставки №С/2012/ИД/101 від 17.02.2012р., 58 578,66 грн. пеня, 97 656,81 грн. індекс інфляції та 174 518,08 грн. відсотки за користування чужими коштами.

Судове засідання проводилося судом без участі представників позивача та відповідача.

13.01.2016р. від позивача надійшло клопотання (вхід. №310 від 13.01.2016р.) про розгляд справи без участі їхнього представника за наявними матеріалами справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином договірні зобов'язання, в частині оплати вартості переданого йому позивачем товару, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 125 363,63грн.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, ухвала від 08.12.2015р. повернулися до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Судом було здійснено електронний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо відповідача. Відповідно до наданого на запит спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 04.11.2015року місцезнаходження відповідача є вул. Котовського, 1-А, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, що співпадає з адресою, вказаною у позовній заяві.

Відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" (постачальник за договором; позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи" (покупець за договором; відповідач по справі) 17.02.2012р. був укладений Договір поставки №С/2012/ИД/101 (далі - Договір) (а.с.9-12), згідно якого постачальник зобов'язався передати (поставити) у зумовлений строк покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва (товар), а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п.п. 2.1 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 25.12.2012р., а щодо невиконаних до цього дня зобов'язань та відповідальності - до повного їх виконання.

За умовами Договору загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент), маркування, ціна, строк поставки й інші умови, визначаються специфікаціями (додатки до цього договору), які є невід'ємною частиною цього договору (п.п 1.2. Договору).

Строки й порядок та умови поставки, вибірки (отримання) товару встановлюються сторонами в специфікації (п.п.2.2. Договору).

Датою поставки товару вважається дата прийняття покупцем товару за видатковою накладною (п.п. 2.6 Договору).

Відповідно до п.п. 4.1 договору ціна товару вказується в специфікації. Ціна товару розрахована по середньому значенні курсу продажу відповідної іноземної валюти, визначеної в специфікації, на Міжбанківському ОСОБА_1 України (МВРУ) до української гривні на дату підписання цього договору. Покупець зобов'язаний сплатити проіндексовану вартість товару, вказану у відповідному рахунку по індексації вартості товару.

Суму договору становить загальна ціна поставленого за даним договором товару (п.п. 4.4. Договору).

Відповідно до п.п. 4.5. Договору ціна товару та сума договору визначається сторонами в національній валюті України - гривні, із зазначенням еквіваленту відповідної іноземної валюти.

Згідно п.п. 6.3 Договору факт передачі і приймання товару оформлюється видатковою накладною.

Так згідно Специфікації №1 від 17.02.2012р. до Договору (а.с.13) загальна вартість товару складає 464 805,18грн., що еквівалентно 43 974,00 Євро.

Відповідно до п. 4 специфікації оплата здійснюється в національній валюті - гривні у наступному порядку:

4.1. попередня оплата в розмірі 30 % від загальної вартості товару за специфікацією до 25.02.2012р.;

4.2. решта оплати в розмірі 70 % від загальної вартості товару за даною специфікацією у строк до 01.11.2012р.

Позивач на виконання умов договору поставки №С/2012/ИД/103 від 17.02.2012р. передав відповідачу товар (насіння цукрового буряку) на суму 464 805,18 грн.

Даний факт підтверджується двостороннє підписаною накладною №РН-0000070від 30 березня 2012 року (а.с.14) та довіреністю № 360 від 26.03.2012р. (а.с. 15).

Відповідно до п.п. 4.6. Договору строк оплати зазначається у специфікації.

Кінцевий строк оплати товару визначено сторонами у специфікації до договору - до 01 листопада 2012 року.

Однак відповідач порушив свої зобов'язання за договором у частині здійснення оплати у визначені договором строки, сплативши 339 441,55 грн. (74 100,00 грн. 28.02.12p.; 60 973,55 грн. 11.04.12 p.; 4 368,00 грн. 27.04.12 p.; 100 000,00 грн. 21.03.13 p.; 50 000,00 грн. 25.06.13 p.; 50 000,00 грн. 26.07.13 р.).

Оскільки заборгованість за поставлений товар в розмірі 125 363,63 грн. відповідачем сплачено не було, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, на час звернення позивача до суду, основний борг відповідача за договором поставки №С/2012/ИД/101 від 17.02.2012р. складає 125 363,63 грн.

Крім того, на підставі п.п. 8.3.1., п.п.8.3.2. Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України з огляду на прострочення виконання зобов'язання відповідачем, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 58 578,66грн. пені (за період з 28.10.2014р. по 27.10.2015р.), 97 656,81грн. індексу інфляції (за період з 01.11.2012р. по 27.10.2015р.) та 174 518,08 грн. відсотків за користування чужими коштами (за період з 01.11.2012р. по 27.10.2015р.) (розрахунок в матеріалах справи а.с.7).

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; крім того підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним користуванням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з п. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи те, що відповідач у встановлений договором строк, за отриманий товар за договором не розрахувався, доказів погашення заборгованості суду не надав, позовні вимоги про стягнення 125 363,63грн. боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України).

Так пунктом 8.3.1. Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті ціни товару покупець сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

Крім того, п.п.8.5. Договору сторони визначили, що пеня за даним Договором нараховується на весь строк прострочення.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Пунктом 8.3.2 договору сторони обумовили, що за порушення грошових зобов'язань по сплаті ціни товару, відповідач має сплатити відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 36% річних (0,1% за кожен день прострочення).

Судом за допомогою калькулятора штрафів ІАЦ "Ліга" з урахуванням встановлених договором термінів внесення передоплати та кінцевого розрахунку за поставлений товар було здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені, інфляційних витрат та відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами за заявлені періоди.

За результатами перевірки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 58 578,66грн. в повному обсязі.

Стосовно інфляційних витрат та відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами внаслідок виявлення арифметичних помилок судом було здійснено власний перерахунок, згідно якого стягненню підлягають 94 773,45грн. інфляційних та 173 709,09грн. відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами.

Згідно зі статтею 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом, обставин на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростував.

Таким чином, господарський суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спорів, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи" (вул. Котовського, 1-А, м. Карлівка, Полтавська область, 39500; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" (вул. Ю. Шумського, 1, оф. 115, м.Київ, 02098; ; п/р 8 в АТ "ОСОБА_2 Аваль"; МФО 380805) 125 363,63грн. основного боргу, 58 578,66грн. пені, 94 773,45грн. індексу інфляції, 173 709,09грн. відсотків за користування чужими коштами та 6 786,37грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

Суддя Погрібна С.В.