донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.01.2016 справа №908/4351/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3Л ОСОБА_4 не зявився не зявився
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АВВ» м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від25.09.2015р.
у справі№ 908/4351/15
за позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АВВ» м.Запоріжжя Публічного акціонерного товариства «МОТОР-БАНК» м.Запоріжжя
про Визнання недійсним іпотечного договору та зобовязання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 р. по справі № 908/4351/15 відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АВВ» м.Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «МОТОР-БАНК» м.Запоріжжя про визнання недійсним іпотечного договору та зобовязання вчинити певні дії.

Рішення господарського суду першої інстанції мотивовано тим, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про необґрунтованість позовної заяви.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що Іпотечний договір № Z-131/11 від 15.12.2011 було укладено та на підставі всіх необхідних повноважень та з додержанням вимог законодавства.

Судом встановлено, що збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, на яке посилається позивач у своєму позові не є підвищенням процентної ставки в односторонньому порядку та без погодження із майновим поручителем, а є штрафною санкцією за невиконання Позичальником умов Кредитного договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-АВВ» м.Запоріжжя (далі скорочено по тексту ТОВ «ЦЕНТР-АВВ» ) звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 року по справі № 908/4351/15 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

На думку апелянта, оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийнете з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що при укладанні іпотечного договору № Z-131/11 від 15.12.2011 у діючого на той час директора підприємства не було повноважень на укладання даного договору, оскільки відповідно до розділу 5 Статуту ТОВ «ЦЕНТР - АВВ» (п.5.2.1.) до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства належить зокрема прийняття рішення про отримання товариством кредитів і позик у кредитно-фінансових установах, а також порядок їх використання; відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства. Питання віднесені до виключної компетенції Зборів учасників не можуть бути передані для вирішення Виконавчому органу Товариства.

Апелянт посилається на те, що Загальні збори з вирішення цього питання не проводилися відповідно компетенції у директора на укладання спірного договору не було.

Також, апелянт посилається на те, що в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідач надав до суду протокол, відповідно до якого на директора ТОВ «ЦЕНТР - АВВ» покладено повноваження щодо передачі в заставу майна. У вказаному протоколі зазначено, що майно передається в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором під 17% річних, що суперечить наявному в матеріалах справи кредитному договору, зазначена відсоткова ставка в якому складає 21% річних.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «МОТОР-БАНК» (далі скорочено по тексту ПАТ «МОТОР-БАНК») просить залишити без змін рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 року по справі № 908/4351/15, апеляційну скаргу ТОВ «ЦЕНТР-АВВ» - без задоволення.

У відзиві ПАТ «МОТОР-БАНК» посилається на те, що для укладання іпотечного договору № Z-131/11 від 15.12.2011 позивачем було надано відповідачу оригінал Протоколу зборів учасників ТОВ «ЦЕНТР-АВВ» № 14 від 15.12.2011 р., відповідно до якого учасники Товариства одноголосно вирішили виступити майновим поручителем перед ПАТ «МОТОР-БАНК» по зобовязаннях «ФЕРРО-ВВ» за генеральною угодою № GEN-3/11 від 31.05.2011 р. та передати в заставу приміщення №62 літ.А 5 та № 63 літ.А 5, розташованих за адресою: м.Запоріжжя. вул.Правди,39.

Також, ПАТ «МОТОР-БАНК» посилається на те, що вказане рішення учасників товариства є чинним, у судовому порядку не оскаржувалось та не скасовувалось.

На думку ПАТ «МОТОР-БАНК» іпотечний договір № Z-131/11 від 15.12.2011укладено на підставі всіх необхідних повноважень та з додержанням вимог законодавства.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.11.2015 року порушено провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЦЕНТР - АВВ» на рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 року по справі № 908/4351/15. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.12.2015 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.12.2015 року, на підставі клопотань ТОВ «ЦЕНТР - АВВ» та ПАТ «МОТОР-БАНК» про відкладення розгляду апеляційної скарги, розгляд апеляційної скарги відкладено на 12.01.2016 р.

12.01.2016 року до Донецького апеляційного господарського суду від ПАТ «МОТОР-БАНК» надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

У судове засідання апеляційної інстанції представник позивача не зявився. Про наявність поважних причин неявки повноважного представника у судове засідання суд не повідомив.

Враховуючи, що явка сторін не визначалась обовязковою, апеляційна скарга розглядається за наявними в матеріалах справи доказами відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними в ній доказами та не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях апеляційної інстанції 01.12.2015 р. та 12.01.2016 р. складено протокол.

Дослідивши докази матеріалів справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Між ПАТ Мотор - Банк та ТОВ Ферро-ВВ 31.05.2011 було укладено Генеральну угоду №GEN-3/11, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо фінансування (надання кредитів) позичальника в межах Генеральної угоди з загальним лімітом, еквівалентним 2500000,00 грн., на умовах визначених Кредитним договорами, що будуть укладатися та складати невідємну частину зазначеної Генеральної угоди.

В межах Генеральної угоди, між ПАТ Мотор-Банк та ТОВ Ферро-ВВ (Позичальник) було укладено Кредитний договір №04/К/22/13 22.05.2013, згідно якому Позичальник отримав від кредитора кредит в сумі 2500000,00 (два мільйони пятсот тисяч) гривень терміном користування до 21.05.2014. Підписанням Додаткової угоди №1 від 21.03.2014 ліміт кредитної лінії було зменшено до 1900000,00 (один мільйон девятсот тисяч) гривень.

Згідно п.1.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язується повернути наданий Кредит, сплатити нараховані проценти, а також виконати інші зобовязання, викладені нижче в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.3.1. Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти в розмірі 21% (двадцять один) процентів річних.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вказаною Генеральною угодою 15.12.2011 між ПАТ Мотор-Банк та ТОВ Центр-АВВ (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір № Z-131/11, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №4197, згідно якому ТОВ Центр-АВВ надав ПАТ Мотор-Банк в іпотеку наступне нерухоме майно:

- нежиле приміщення, літ. А-5 загальною площею 248,9 кв.м. (Двісті сорок вісім цілих девять десятих квадратних метрів), що знаходиться за адресою: Запорізька область місто Запоріжжя вулиця Правди будинок 39 (тридцять девять) приміщення 62 (шістдесят два).

- нежиле приміщення, літ. А-5 загальною площею 52,9 кв.м. (Пятдесят дві цілих девять десятих квадратних метрів), що знаходиться за адресою: Запорізька область місто Запоріжжя вулиця Правди будинок 39 (тридцять девять) приміщення 63 (шістдесят три).

Відповідно до п.1.1. Іпотечного договору, Іпотекою за цим Договором забезпечуються всі вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди №GEN-3/11 від 31.05.2015 р. (з усіма чинними додатками та додатковими угодами до неї, у тому числі які будуть укладені в майбутньому, які є невідємними її частинами).

ТОВ Центр-АВВ звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до ПАТ Мотор-Банк про визнання недійсним іпотечний договір № Z- 131/11 від 15.12.2011, скасування запису про обтяження нерухомого майна нежилого приміщення літ.А-5 загальною площею 248,9кв. м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул..Правди, буд.39, прим.62, а також запис про обтяження нерухомого майна - нежитлового приміщення літ.А-5, загальною площею 52,9кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Правди, буд.39, прим.63, власником яких являється ТОВ Центр-АВВ.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 грудня 2011 року між ПАТ Мотор-Банк та ТОВ Центр-АВВ укладено іпотечний договір № Z- 131/11, який підписано Виконуючим обовязки Голови правління ПАТ Мотор-Банк - ОСОБА_6С. та директором ТОВ Центр-АВВ - ОСОБА_7

Згідно з умовами іпотечного договору загальна вартість предмета іпотеки становила 2708688,00 грн., предметом договору було два нежитлових приміщення, які належали ТОВ Центр-АВВ на праві власності та становили більш ніж 50 відсотків майна товариства.

В іпотечному договорі зазначено, що від імені ТОВ Центр-АВВ договір підписує директор ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту, а Статутом (п.5.2.1) прямо передбачено, що вирішення питання стосовно відчуження майна товариства на суму, що становить пятдесят і більше відсотків майна товариства належить до виключної компетенції загальних зборів товариства.

Позивач вважає, що даний іпотечний договір підписаний без згоди загальних зборів товариства, тому директор ТОВ Центр-АВВ без попереднього погодження даного правочину з Загальними зборами учасників Товариства не мав права підписувати іпотечний договір, тому договір повинен бути визнаний недійсним на підставі ч.1 ст.241, ч.1 ст.215 ЦК України, ч.1 ст.6 Закону України Про іпотеку тощо.

Позивач вважає, що на підставі ст.ст.512, 523, ч.1 ст.583 Цивільного Кодексу України до Іпотечного договору №Z-131/11 необхідно застосовувати правила, якими регулюються відносини поруки (ст.ст.553-559 ЦК України).

Також позивач посилається на те, що ТОВ Ферро-ВВ (боржник, позичальник) з вересня 2014 року збільшено відсоткову ставку за кредитним договором, поручителем за яким виступає ТОВ Центр-АВВ.

На думку позивача, в результаті одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, без повідомлення Іпотекодавця (майнового поручителя), суттєво збільшився розмір відповідальності останнього, тому зобовязання за іпотечним договором №Z-131/11 від 15.12.11 слід вважати припиненими на підставі до ч.1 ст.559 ЦК України.

25.09.2015 року господарським судом Запорізької області по справі № 908/4351/15 прийнято рішення, яке оскаржується.

Згідно ст. 97 Цивільного Кодексу України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 143 Цивільного Кодексу України передбачено, що установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.

Відповідно до п.5.1 Статуту ТОВ Центр-АВВ органами Товариства є:

- Вищий орган загальні збори учасників Товариства;

- Виконавчий орган Директор Товариства.

Відповідно до абз.20 п.п.5.2.1 п.5.2 розділу 5 Статуту ТОВ Центр-АВВ прийняття рішення щодо відчуження майна Товариства на суму, що становить пятдесят і більше відсотків майна Товариства, віднесено до виключної компетенції загальних Зборів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу Зборів учасників ТОВ ЦЕНТР-АВВ № 14 від 15.12.2011, учасники Товариства дали згоду та одноголосно вирішили виступити майновим поручителем перед ПАТ Мотор-Банк по зобовязаннях ТОВ Ферро-ВВ за Генеральною угодою №GEN-3/11від 31.05.2011р. та передати в заставу приміщення № 62 літ. А-5 та № 63 літ. А-5, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 39, а також делегували директору ТОВ Центр-АВВ ОСОБА_7 повноваження на узгодження умов та підписання вказаного договору застави (том 1 а.с. 103).

Вказане рішення загальних зборів учасників ТОВ Центр-АВВ, оформлене протоколом №14 від 15.12.2011 не оскаржено і не скасовано у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, доводи позивача щодо відсутності повноважень у директора ТОВ «ЦЕНТР-АВВ» ОСОБА_7 для укладання договору Іпотеки № Z-131/11 від 15.12.2011 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також, з вказаного протоколу вбачається, що учасники товариства дали згоду та вирішили виступити майновим поручителем перед ПАТ Мотор-Банк по зобовязаннях ТОВ Ферро-ВВ за Генеральною угодою № GEN-3/11від 31.05.2011р.

Пунктом 6.6.1. Генеральної угоди № GEN-3/11від 31.05.2011р. встановлено, що процентна ставка за Кредитним договором фіксована та складає 17 % річних. Ця процентна ставка може бути змінена Банком у випадках прямо передбачених умовами Кредитних договорів та цією Генеральною угодою.

Щодо посилання позивача на те, що ТОВ Ферро-ВВ (боржник, позичальник) з вересня 2014 року збільшено відсоткову ставку за кредитним договором на 3 %, поручителем по яким виступає ТОВ Центр-АВВ, внаслідок чого в результаті одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитним договором без повідомлення Іпотекодавця (майнового поручителя), суттєво збільшився розмір відповідальності останнього, і зобовязання за іпотечним договором слід вважати припиненими, судова колегія дійшла встановила наступне.

Згідно п.8.2.20. Кредитного договору № 04/К/22/13 від 22.05.2013 р., зобовязанням Позичальника є переведення на рахунки в ПАТ Мотор-Банк грошових потоків у розмірі не менше 100% від загальних надходжень підприємства, починаючи з першого місяця дії кредитного договору. В разі невиконання даної умови в строк, ПАТ Мотор-Банк залишає за собою право застосувати штрафні санкції, а саме підвищити процентну ставку по кредитному договору на 3% річних з 1-го числа місяця, наступного за місяцем невиконання зобовязань, до моменту виконання даної умови (том 1 а.с. 17).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, вказаний пункт договору передбачає не односторонню зміну процентної ставки, а застосування санкції, що передбачена умовами кредитного договору, з якими позичальник ознайомлений в повному обсязі про що свідчить п.13.8 Кредитного договору, відповідно до якого, підписавши даний договір Сторони підтверджують, що всі умови даного Договору (включаючи відповідальність Сторін) є справедливими, всі права та обовязки за даним Договором Сторонами приймаються добровільно на весь період його дії.

Щодо твердження позивача про розповсюдження на майнового поручителя норм ст.ст.553-559 ЦК України (порука), які поширіються на фінансового поручителя,судова колегія встановила наступне.

Статтею 1 Закону України Про іпотеку визначено, що майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника за основним зобов'язанням, яке виникає за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобовязання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. На відносини з права застави не поширюються норми статті 559 ЦК України щодо припинення поруки, оскільки іпотека за правовою природою є заставою, та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом.

Статтею 575 ЦК України іпотека прямо визначена окремим видом застави.

Підстави припинення права застави визначені статтею 593 ЦК України, а щодо іпотеки, як її окремого виду, також і статтею 17 Закону України Про іпотеку, серед яких не наведено посилань на зміну зобовязання, що призводило б до збільшення обсягу відповідальності іпотекодавця.

Оскільки підстави припинення іпотеки, як окремого виду забезпечення виконання зобовязання, безпосередньо врегульовані окремими нормами цивільного закону, суд не може вдаватися до аналогії закону і застосовувати норми, які регулюють підстави припинення інших видів забезпечення виконання зобовязання незалежно від ступеня їх подібності в суті відносин чи найменуванні сторін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи. Тому, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР - АВВ» на рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 р. по справі № 908/4351/15 не підлягає задоволенню. Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 р. по справі № 908/4351/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Враховуючи наведене, керуючись ст.49, 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103,105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР - АВВ» на рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 р. по справі № 908/4351/15- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2015 р. по справі № 908/4351/15 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий: Т.Д. Геза

Судді: Н.В.Будко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:

1 позивачу

1 відповідачу

1 у справу

1ДАГС

1ГСЗО