ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 січня 2016 року Справа № 916/2907/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015
за скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод"
на діїВідділу державної виконавчої служби Ширяєвського районного управління юстиції
у справі№916/2907/14 господарського суду Одеської області
за позовомПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод"
простягнення 625809,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана 27.11.2015 (відповідно до поштового штемпелю проставленого на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" (далі - скаржник) касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі №916/2907/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі- Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, ставка судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розмір ставки судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду, а саме один розмір мінімальної заробітної плати. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на будь-які ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали. Виняток з цього правила наведено в підпункті 3.9 пункту 3 даної постанови. (п. 2.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 218,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи №916/2907/14, господарським судом Одеської області від 14.08.2015 за результатами розгляду скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" щодо неправомірності дій відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції винесено дві ухвали; згідно з однією ухвалою місцевого господарського суду Одеської області від 14.08.2015 у даній справі - відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" про прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2014 ВП №45825006, про визнання протиправною та скасування вказаної постанови відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції. Згідно з іншою ухвалою місцевого господарського суду Одеської області від 14.08.2015 у даній справі - відмовлено у задоволенні скарги про прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2015 ВП № 47481194, про визнання протиправною та скасування вказаної постанови відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод", не погоджуючись із ухвалою господарського суду Одеської області від 14.08.2015 про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" стосовно прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2014 ВП № 45825006, та стосовно визнання протиправною та скасування вказаної постанови відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції, звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Також, не погоджуючись із ухвалою господарського суду Одеської області від 14.08.2015 про відмову у задоволенні скарги стосовно прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2015 ВП № 47481194 та стосовно визнання протиправною та скасування вказаної постанови відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2015 прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" до апеляційного провадження та об'єднано їх в одне апеляційне провадження.

За результатами розгляду вказаних апеляційних скарг, Одеським апеляційним господарським судом 09.11.2015 винесено постанову, якою апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" залишено без задоволення, а ухвали господарського суду Одеської області від 14.08.2015 - без змін.

Скаржник, не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного господарського суду 09.11.2015, звернувся до суду касаційної інстанції з касаційної скаргою відповідно до прохальної частини якої просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення, якими задовольнити дві скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" на дії Відділу державної виконавчої служби Ширяєвського районного управління юстиції стосовно прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.12.2014 ВП № 45825006, та постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2015 ВП № 47481194.

Тобто, скаржником оскаржується в касаційному порядку постанова Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, за результатами якої було залишено без змін дві ухвали господарського суду Одеської області від 14.08.2015, які, як вказувалось вище, були оскарженні Товариством з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод", як два окремі процесуальні документи, відтак судовий збір за подання вказаної касаційної скарги повинен сплачуватись за кожний оскаржуваний процесуальний документ окремо.

Враховуючи викладене, виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" у редакції, що діє з 01.09.2015, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, на момент звернення з касаційною скаргою (27.11.2015- дата подачі) становив 2436,00 грн. (1218,00 х 2).

Натомість звертаючись до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі №916/2907/14, скаржник наведеного вище не врахував і сплатив судовий збір в меншому ніж було потрібно розмірі, а саме, 1218,00 грн. (квитанція №3 від 25.11.2015), що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПУ України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з пунктом 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, яким затверджено Національний стандарт України Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" (далі - стандарт) визначено порядок засвідчення копій документів, а саме: відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Проте, всупереч зазначених вимог, Товариством обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод" до поданої касаційної скарги не додано належних доказів надсилання її копії сторонам у справі, оскільки, додані до касаційної скарги ксерокопії фіскальних чеків №03604, №0805 від 27.11.2015 та ксерокопії описів вкладення у цінний лист не відповідають вимогам, що ставляться до письмових доказів, встановлених у ст. 36 ГПК України та у п. 5.27 вказаного стандарту, відтак суд касаційної інстанції приходить до висновку, що скаржником належним чином не дотримані вимоги ст. 1111 ГПК України щодо надсилання сторонам у справі копії касаційної скарги та представлення відповідних доказів до суду касаційної інстанції, що є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 статті 1113 ГПК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст.1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої вказаної статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібозавод", подану на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі №916/2907/14, повернути скаржнику без розгляду

Справу №916/2907/14 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере