донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.01.2016 справа №908/3428/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді за участю представників від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24, с.Петрівське Запорізької області
на рішення господарського судуЗапорізької області
від23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.)
у справі№908/3428/15 (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства АЗОТ, м. Черкаси
до Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24, с. Петрівське Запорізької області
простягнення 12143,66грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство АЗОТ, м. Черкаси, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24, с. Петрівське Запорізької області, про стягнення 12143,66грн. неустойки за порушення умов договору №713-413 від 12.08.2013р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.) у справі №908/3428/15 позов задоволено частково. Рішення суду мотивовано тим, що у відповідності до умов укладеного між сторонами договору підряду №713-413 від 12.08.2013р. та додаткової угоди №1 від 23.05.2014р. відповідач зобов'язався виконати роботи в строк до 02.06.2014р. За перевищення Товариством з обмеженою відповідальністю СПМК 24 строків надання актів виконаних робіт, суд першої інстанції стягнув з відповідача на підставі п.4.1.7 договору за заявлений позивачем період (з 03.06.2014 р. по 03.12.2014р.) неустойку у розмірі 12091,21грн. В решті позовних вимог відмовлено у звязку з необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.) у справі №908/3428/15 та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до порушення прав позивача. Скаржник посилається на те, що рішення прийнято судом за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні господарського суду Запорізької області, не відповідають обставинам справи.

Одночасно скаржник посилається на те, що справа була розглянута судом першої інстанції без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24, не повідомленого вчасно про місце та час розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що застосування судом першої інстанції п.4.1.7 договору №713-413 від 12.08.2013р., який передбачає відповідальність підрядника у вигляді неустойки за перевищення строків надання актів виконаних робіт є невірним, оскільки строк надання актів виконаних робіт сторонами в договорі (з урахуванням додаткової угоди №1 від 23.05.2014р.) не визначено.

Крім того апелянт зазначає, що п.4.1.7 договору №713-413 від 12.08.2013р. передбачає відповідальність підрядника у вигляді неустойки за перевищення строків надання актів виконаних робіт за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника. В той же час акти виконаних робіт, підписані зі сторони відповідача, надавалися позивачу вчасно і не були підписані зі сторони позивача.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. у справі №908/3428/15 апеляційна скарга була задоволена, рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.) частково скасовано.

Публічне акціонерне товариство АЗОТ не погодилось із вказаною постановою та звернулося з касаційною скаргою. Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015р. касаційну скаргу задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.12.2015р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24 у справі №908/3428/15 прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 19.01.2016р.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

У судове засідання 19.01.2016р. представники сторін не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів, 12.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю СПМК 24 (далі-підрядник) та Публічним акціонерним товариством АЗОТ (далі-замовник) був укладений договір підряду №713-413 (далі договір).

За умовами п.1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов'язується виконати і здати в строки, вказані в п. 3.1. даного договору, роботи з реконструкції КТП-59 з заміною обладнання цеху М-9, згідно Проектів РСГІ.466452.007-60 РЕ, № 29437.00-631/А-ЕС.СО, № 29437.00-631/А-ЕС.СО.ТМЦ, № 29437.00-631/А-КМ, № 29437.00-631/А-ЕС, які розроблені ПКВ ПАТ "АЗОТ" та Відомостей дефектів "На заміну електрообладнання 0,4 кВ КТП-59 (інв. № 43770) від 24.05.13р. та "На заміну електрообладнання КТП-59 та електрообладнання 6 кВ (інв. № 53985) від 30.04.13р., які є невід'ємною частиною Договору (Роботи), на об'єкті "КТП-59, цеху М-9" (Об'єкт), а замовник зобов'язується надати підряднику майданчик, прийняти та оплатити роботи.

В п.1.2 договору сторони узгодили об'єм робіт.

Відповідно до пункту 2.1 вартість робіт, в т.ч. матеріалів, за договором становить 99000,00грн., яка є твердою, згідно «договірної ціни» і сплачується замовником підряднику шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника, вказаний в даному договорі.

Вартість робіт сплачується замовником підряднику частинами, а саме: авансовий платіж в розмірі 29700,00грн. сплачується до початку виконання робіт; наступні платежі за виконані роботи сплачуються на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2в і форма КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 20 банківських днів з дня їх підписання.

За приписами п.2.2 договору, приймання-передача виконаних робіт здійснюється за місцезнаходженням об'єкта, в обємах, згідно п.1.2 цього договору, і підтверджується підписанням сторонами двох примірників акту виконаних робіт (форми КБ-2в та КБ-3).

Акти виконаних робіт (форма КБ-2в та КБ-3) готує підрядник. Проміжні акти виконаних робіт (форма КБ-2в та КБ-3) підрядник передає замовнику не пізніше 20 числа звітного місяця. Остаточний акт виконаних робіт (форма КБ-2в та КБ-3) підрядник передає замовнику не пізніше 10 робочих днів після закінчення строку виконання робіт, визначеного в п.3.1 даного договору (п.2.3).

Пунктом 2.4 договору сторони узгодили, що замовник розглядає та підписує акти виконаних робіт (форми КБ-2в та КБ-3) протягом 10 робочих днів. Якщо протягом вищевказаного терміну замовник не передав підряднику підписані акти виконаних робіт (форми КБ-2в та КБ-3) або не надав письмових зауважень до них, то для розрахунків буде вважатись, що акти виконаних робіт замовником підписані.

Відповідно до п.3.1 підрядник зобов'язаний виконати роботи на об'єкті якісно і в строк 30 календарних днів від дати початку робіт, яка вказана в письмовому повідомленні замовника; не допускати відхилення від проектно-кошторисної документації; самостійно здійснювати координацію робіт з іншими підрядниками, працюючими на обєкті; у разі виникнення питань щодо порядку та якості виконання робіт на обєкті, вирішувати їх шляхом переговорів та проведенням нарад за участю представників підрядника, замовника та підрядної організації, з якої виникли суперечки щодо порядку та якості виконання робіт; за свій рахунок усувати недоліки виконаних неякісно та з відхиленням від проектно-кошторисної документації робіт щодо робіт на обєкті; повідомляти замовника про готові для прийому обсяги робіт щодо робіт на обєкті; гарантувати відповідність якості поставлених ним матеріалів та конструкцій державним стандартам та технічним умовам, а саме до початку виконання робіт надавати документи, що підтверджує якість матеріалів, котрі використовуються для виконання робіт (сертифікат відповідності, паспорта/сертифікати, санітарно-епідеміологічний висновок тощо); виконувати правила внутрішньообєктового режиму, техніки безпеки, пожежної безпеки, промислової санітарії, ввозу матеріальних цінностей на територію замовника, діючих на території Публічного акціонерного товариства АЗОТ згідно з інструкцією про пропускний внутрішньообєктовий режим ЗТ-ДБ-01/05-019; забезпечувати повне, якісне і своєчасне ведення виконавчої документації, що передбачена діючим порядком, визначає осіб за її ведення; вести журнал виконання робіт.

За приписами п.4.1.7 договору за перевищення передбачених цим договором строків надання актів виконаних робіт, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, підрядник сплачує замовникові неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла у період, за який вона нараховується) від вартості робіт за кожний прострочений день ненадання актів виконаних робіт.

Пунтком 7.1 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору та закінчується 31.12.2013р., а в частині розрахунків та гарантійних зобов'язань до повного їх виконання.

23.05.2014р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору підряду №713-413 від 12.08.2013р. (далі додаткова угода). Пунктом 3 додаткової угоди викладено в іншій редакції пункт 1.2 договору підряду.

Пунктом 5 додаткової угоди сторони виклали пункт 2.1 договору в іншій редакції, зазначивши, що вартість робіт, в т.ч. матеріалів, за договором становить 100760,09грн., яка є твердою, згідно «договірної ціни» і сплачується замовником підряднику шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника, вказаний в даному договорі.

Згідно з пунктом 7 додаткової угоди викладено пункт 7.2 договору в іншій редакції: « Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 цього договору та закінчується 31.12.2014р., а в частині розрахунків та гарантійних зобовязань до повного їх виконання».

Пунктом 9 додаткової угоди передбачено, що вона набирає чинності з моменту підписання і згідно ч.3 ст.631 ЦК України її умови застосовуються до взаємовідносин між сторонами, які виникли з 31.12.2013р.

Договір та додаткова угода підписані з обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов п.2.1 договору, Публічним акціонерним товариством АЗОТ 14.08.2013р. було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю СПМК 24 суму 29700,00грн. в якості попередньої оплати за договором, про що свідчить банківська виписка від 14.08.2013 р.

14.07.2014р. на адресу позивача надійшов лист вих.№ 10-07-01 від 10.07.2014р. з актами виконаних робіт, підписаними з боку відповідача. Зазначені акти були повернуті Публічним акціонерним товариством АЗОТ на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24 з письмовими зауваженнями до них (лист за вих. № 202-09/69-2765 від 11.08.2014р.).

Аналогічна ситуація неодноразово повторювалась. Направлені підрядником акти виконаних робіт, на думку позивача, мали значні відхилення від фактичних обсягів робіт та витратних матеріалів, не враховували письмові зауваження замовника, і, як наслідок, не були підписані Публічним акціонерним товариством АЗОТ.

У зв'язку з викладеним, 10.03.2015 р. на адресу відповідача була направлена претензія (вих. № 501-06/88-785 від 10.03.2015р.) з вимогою сплатити неустойку за договором у розмірі 12143,66 грн. за порушення строків надання актів виконаних робіт, яка була залишена відповідачем без задоволення. Це стало причиною звернення позивача з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24 неустойки у розмірі 121143,66грн.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до пункту 3.1 договору №713-413 від 12.08.2013р. підрядник зобов'язаний виконати роботи на об'єкті якісно і в строк 30 календарних днів від дати початку робіт, яка вказана в письмовому повідомленні замовника.

Пунктом 6 додаткової угоди №1 від 23.05.2014р. до договору сторони визначили, що підрядник зобов'язується виконати роботи якісно і у строк 10 календарних днів від дати підписання даної додаткової угоди та не допускати відхилення від проектно-кошторисної документації.

Проте зазначений пункт додаткової угоди, на який посилається позивач, не береться судовою колегією до уваги, оскільки він є шостим лише за нумерацією додаткової угоди №1 від 23.05.2014р. і не вносить зміни до пункту 3.1. договору підряду №713-413 від 12.08.2013р.

Крім того, пунктом 8 додаткової угоди сторони визначили, що інші умови договору підряду №713-413 від 12.08.2013р. залишаються незмінними.

Судовою колегією також зазначається, що за умовами пункту 3.1 договору підрядник зобов'язаний виконати роботи в строк 30 календарних днів від дати початку робіт, яка вказана в письмовому повідомленні замовника. Проте відповідне письмове повідомлення в матеріалах справи відсутнє, що свідчить про не визначення кінцевого строку виконання робіт і, відповідно, відсутнє порушення відповідачем строку надання актів виконаних робіт, за яке судом першої інстанції стягнуто неустойку.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, стосовно застосування судом першої інстанції п.4.1.7 договору як підстави для стягнення неустойки, судова колегія зазначає наступне.

За умовами п.2.2 договору, приймання-передача виконаних робіт здійснюється за місцезнаходженням об'єкта та підтверджується підписанням сторонами двох примірників акту виконаних робіт (форми КБ-2В та КБ-3).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що акти виконаних робіт (форма КБ-2в та КБ-3) готує підрядник. Проміжні акти виконаних робіт (форма КБ-2в та КБ-3) підрядник передає замовнику не пізніше 20 числа звітного місяця. Остаточний акт виконаних робіт (форма КБ-2в та КБ-3) підрядник передає замовнику не пізніше 10 робочих днів після закінчення строку виконання робіт, визначеного в п.3.1 даного договору.

Умови договору кореспондуються з приписами ч.4 ст.882 ЦК України, де визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За приписами пункту 4.1.7 договору за перевищення строків надання актів виконаних робіт, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, підрядник сплачує замовникові неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла у період, за який вона нараховується) від вартості робіт за кожний прострочений день ненадання актів виконаних робіт.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу позивача листами №10-07-01 від 10.07.2014р., № 26-8/01 від 26.08.2014р. та №9 від 23.02.2015р. направлялися акти виконаних робіт, підписані з боку відповідача.

Вперше надані відповідачем акти виконаних робіт розглядалися позивачем впродовж майже місяця, проте так і не були підписані та були повернуті з письмовими зауваженнями (лист № 202-09/69-2765 від 11.08.2014р.). Аналогічна ситуація неодноразово повторювалася. Так, листами №202-09/79-3143 від 15.09.2014р., №202-09/09-164 від 19.01.2015р. та №202-09/43-444 від 10.02.2015р. позивач повертав акти з посиланням на те, що направлені Товариством з обмеженою відповідальністю СПМК 24 акти виконаних робіт мають значні відхилення від фактичних обсягів та витратних матеріалів, а також на те, що не враховані письмові зауваження замовника. Однак судова колегія зазначає, що позивач міг підписати акти виконаних робіт з відповідними зауваженнями, чого зроблено не було.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Доказів заявлення вимоги про призначення експертизи в матеріалах справи не міститься.

Все вищезазначене свідчить про створення замовником безпідставних перешкод, про які зазначено у п.4.1.7 договору, що також виключає наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24 12091,21грн. неустойки.

Стосовно посилання скаржника на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм господарського процесуального законодавства України, а саме за відсутності представника відповідача, який не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, судова колегія зазначає наступне.

За приписами п.4 ч.1 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, в тому числі, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приписами п.2 ч.3 вищевказаної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Повідомлення сторони вважається неналежним, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце розгляду справи, надіслано з порушенням вимог ст. 87 ГПК.

У п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначається, що стороною, не повідомленою належним чином про місце засідання суду, про що йдеться у пункті 2 частини третьої статті 104 ГПК, слід вважати сторону, стосовно якої судом першої інстанції не дотримано вимог статті 64 ГПК.

Стаття 64 ГПК передбачає, що суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвала надсилається також іншим підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, у випадках, коли від них витребуються документи, відомості та висновки або їх посадові особи викликаються до господарського суду.

Ця ухвала виноситься з додержанням вимог статті 86 цього Кодексу.

В пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Запорізької області від 28.05.2015р. про порушення провадження у справі була направлена відповідачу 29.05.2015р., про що свідчить штамп господарського суду Запорізької області, наявний на зворотньому боці ухвали суду. Зазначена ухвала була направлена на адресу, яка була зазначена позивачем у справі в позовній заяві, та відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул.Зернова, б.2, с.Петрівське, Запорізька область, 70421).

Крім того, факт отримання ухвали господарського суду Запорізької області від 28.05.2015р. підтверджений скаржником в апеляційній скарзі. Отримання ухвали вже після дати судового засідання не підтверджено відповідачем жодними належними та допустимими доказами. Крім того, час отримання процесуального документу не залежить від суду і не може бути підставою для скасування винесеного ним рішення.

Відповідно до ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Відповідно до ч.2 ст.104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що у відповідності зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 22 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи, що застосування судом першої інстанції відповідальності у вигляді стягнення неустойки, передбаченої п.4.1.7 договору за перевищення строків надання актів виконаних робіт є необґрунтованим, рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.) у справі №908/3428/15 не відповідає чинному законодавству в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК 24 12091,21грн. неустойки. В цій частині рішення господарського суду слід скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-24», с.Петрівське Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.) у справі №908/3428/15 - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.) у справі №908/3428/15 - скасувати частково.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «АЗОТ», м.Черкаси до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-24», с.Петрівське Запорізької області про стягнення неустойки в розмірі 12091,21грн.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. (повний текст підписано 25.06.2015р.) у справі №908/3428/15 - залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, , п/р № 1636 в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ, МФО 320627) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-24" (70421, с.Петрівське Запорізького району Запорізької області, вул. Зернова, 2, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 913,50грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:1- позивачу;1-відповідачу;1-до справи;1-ДАГС1-ГСЗО