РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016Справа №910/18785/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"
доТовариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"
провідшкодування шкоди в розмірі 39 933,25 грн.
Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Ханін О.В. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ :

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" відшкодування шкоди в розмірі 39933,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.14.2256200 від 27.11.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 порушено провадження у справі №910/18785/15 та призначено справу до розгляду на 07.09.2015.

28.07.2015 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

07.09.2015 відповідач через відділ діловодства суду, подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що відповідно до звіту ТОВ "Експертум-Аве" №10421 від 05.01.2015, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 12080,10 грн. з ПДВ. Таким чином, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" зазначає, що ним було виплачено позивачу суму страхового відшкодування, за вирахуванням ПДВ та франшизи, в розмірі 9556,75 грн.

В судовому засіданні 07.09.2015 представник відповідача подав клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі №910/18785/15 за клопотанням представника відповідача призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а також зупинено провадження у справі до надання висновків судової експертизи.

16.10.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №17408/15-54 від 02.10.2015, а також клопотання експерта ОСОБА_2 про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Крім того, експерт ОСОБА_2 просив надати письмову вказівку щодо проведення експертизи по матеріалам справи, оскільки автомобіль відремонтовано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 для розгляду клопотання експерта поновлено провадження у справі №910/18785/15, розгляд справи призначено на 02.11.2015.

27.10.2015 позивач через відділ діловодства суду подав CD-диск з фотографіями, а також витяг з бази даних щодо пошкодження автомобіля марки "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 задоволено клопотання експерта про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи та зупинено провадження у справі №910/18785/15.

09.12.2015 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта, а також матеріали справи №910/18785/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 поновлено провадження у справі №910/18785/15 та призначено її до розгляду на 21.12.2015.

За клопотанням представника позивача ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено до 11.01.2016.

04.01.2016 позивач через відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі, в яких наголосив на тому, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу; виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору позивач набув права зворотної вимоги до відповідача у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.01.2016 проти позовних вимог заперечив частково, а також подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням висновку судової експертизи.

Позивач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.01.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у розгляді справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.11.2014 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", як страховиком, та ОСОБА_3, як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.14.2256200, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 08.12.2014 до 07.12.2015.

26.12.2014 о 09 год. 15 хв. в м. Києві на пр. Відрадному, відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень двох транспортних засобів.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.01.2015 у справі №760/298/15-п (провадження №3-374/15) встановлено порушення ОСОБА_4 вимог п. 13.1. Правил дорожнього руху України та визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також накладено стягнення у вигляді штрафу.

08.01.2015 власник застрахованого автомобіля марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО - ФОП ОСОБА_5

Відповідно до калькуляції №КА-1500090 від 26.01.2015, складеної СТО - ФОП ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 52827,68 грн. з ПДВ.

Крім того, згідно зі Звітом №1061 про оцінку КТЗ Ford Fiesta держномер НОМЕР_1 від 27.01.2015, що складений на замовлення ТДВ "Експрес Страхування" оцінювачем ОСОБА_6 (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача НОМЕР_3 від 07.06.2006) вартість відновлювального ремонту, завданий власникові КТЗ Ford Fiesta держномер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та середніх розцінок на роботи по ремонту автомобілів країн дальнього зарубіжжя на автосервісних підприємствах Київського регіону складає 33173,53 грн.

Позивач, з урахуванням умов Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.14.2256200 від 27.11.2014, склав страховий акт №3.14.3000-1 від 05.02.2015, згідно з яким пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 52827,68 грн. на рахунок СТО - ФОП ОСОБА_5

На підставі складеного страхового акту №3.14.3000-1 від 05.02.2015 Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 52827,68 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_5, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №19403 від 05.02.2015.

За фактом ремонту автомобіля марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1, станцією техобслуговування ФОП ОСОБА_5 складено акт виконаних робіт на загальну суму 52287,68 грн.

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" зверталося до відповідача із заявою №3000 від 13.03.2015 про відшкодування по полісу АІ/0599988, в якій просило протягом 7 днів з дня отримання заяви здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 52287,68 грн.

У відповідь Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" направило на адресу позивача лист №12/1594 від 22.04.2015, в якому зазначило, що відповідно до звіту ТОВ "Експертум-Аве" №10421 від 05.01.2015, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 12080,10 грн. з ПДВ. Таким чином, з урахуванням франшизи, сума яка має бути сплачена дорівнює 9556,75 грн.

23.04.2015 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" перерахувало на рахунок Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" 9556,75 грн. страхового відшкодування, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" відшкодування шкоди в розмірі 39933,25 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Перехід права вимоги за наведеними норми права (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування») слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим; регрес має місце після припинення зобов'язання з відшкодування шкоди.

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування (шляхом перерахування грошових коштів на СТО), отримало від останнього права кредитора, а не регресу до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Зважуючи на викладене, саме положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається, а не ст. 1191 ЦК України, на які посилається позивач.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, знаходився під керуванням ОСОБА_4, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що ОСОБА_4 не мав права керування транспортним засобом автомобілем марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а тому, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 керував вказаним транспортним засобом на законних підставах.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_4 встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, відшкодовується ним як законним володільцем даного транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 уклав з Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (поліс) №АІ/0599988, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Як передбачено в п. 2.1. ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується із частиною 2 статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Отже, у спорах пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика (винної особи), у межах встановлених даним Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 цього Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Дана норма законодавства стосується не обсягу зобов'язання страховика за договором добровільного страхування, а обсягу відповідальності страховика за полісом обов'язкового страхування перед третіми особами у випадку завдання шкоди цим третім особам.

Так, з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власникові автомобіля "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, з вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу, на момент спірної ДТП, а також для визначення вартості відновлювального ремонту цього автомобіля, господарський суд ухвалою від 07.09.2015 призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку №17408/15-54 від 27.11.2015, складеного провідним експертом відділу досліджень машин, обладнання, об'єктів водного транспорту, літальних апаратів та колісних транспортних засобів лабораторії авто технічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень КНДІСЕ ОСОБА_2 (кваліфікаційне свідоцтво №126-11 видане 28.01.2008 дійсне до 26.12.2017) вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, з вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу, на момент ДТП яка відбулася 26.12.2014 о 19:15 год. на пр. Відрадному в м. Києві складала 30512,99 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, з вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу, на момент ДТП яка відбулася 26.12.2014 о 19:15 год. на пр. Відрадному в м. Києві складала 30512,99 грн.

Дослідивши вказаний висновок, суд погоджується з ним і вважає доведеним, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля у спірній ДТП, становить 30512,99 грн.

Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

При цьому за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За умовами полісу №АІ/0599988, який був чинний на момент спірної ДТП, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АІ/0599988 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, у відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати позивачу шкоду, в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком та в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування.

Отже, виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, що встановлені судовим експертом (30512,99 грн.), за мінусом франшизи (510,00 грн.), а також враховуючи розмір виплаченого відповідачем страхового відшкодування (9556,75 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 20446,24 грн. (30512,99 грн. - 510,00 грн. - 9556,75 грн. = 20446,24 грн.).

Суд також наголошує на тому, що обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку відповідно до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору та суми, яка підлягала сплаті за проведення судової експертизи на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м. Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 15/2; ідентифікаційний код 36086124) страхове відшкодування в розмірі 20446 (двадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 24 коп. та 935 (дев'ятсот тридцять п'ять) грн. 44 коп. судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м. Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 15/2; ідентифікаційний код 36086124) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) 1499 (одну тисячу чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 01 коп. витрат, пов'язаних зі сплатою судової експертизи.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 18.01.16

Суддя О.А. Грєхова