ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" січня 2016 р.Справа № 916/4736/15

Позивач: Державне підприємство „Морський торговельний порт „Южний

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Електросервіс-Південь

Про: стягнення 30332,96 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники сторін не з`явились

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство „Морський торговельний порт „Южний (далі позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Електросервіс-Південь (далі - відповідач) про стягнення 30332,96 грн.

Відповідач позов не визнав, про що зазначено у відзиві на позов від 14.12.2015 року.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 24.12.2015 року о 12:45.

В С Т А Н О В И В :

11.12.2012 p. між Позивачем (Замовник) та Відповідачем (Підрядник) укладено договір № СД/ВГЕ-325 підряду на виконання робіт, відповідно до п.1.1 якого Підрядник зобов'язується на власний ризик виконати за плату відповідно до умов цього ОСОБА_1 за завданням Замовника роботи з технічного переоснащення та модернізації системи пуску електродвигунів приводу роторів вагоноперекидача ДП „МТП „Южний (роботи), а Замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах, викладених у цьому ОСОБА_1.

Пунктом 4.1. ОСОБА_1 встановлено, що загальна ціна робіт за цим ОСОБА_1 становить 515530,50 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 85921,75 грн. та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх обґрунтованих витрат Підрядника, які пов'язані з цим ОСОБА_1. Загальна ціна робіт за цим ОСОБА_1 визначена на основі Договірної ціни (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього ОСОБА_1.

В обґрунтування наявності боргу у відповідача на суму 30332,96 грн. позивач посилається на те, що 07.02.2014р. Державною фінансовою інспекцією в Одеській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача - ДП „МТП „Южний за період з 01.04.2012 р. по 30.09.2013 p., якою було встановлено завищення вартості виконаних робіт по ОСОБА_1 підряду № СД/ВГЕ-325 від 11.12.2012 р. на суму 30332, 96 грн. про що складено відповідний Акт ревізії фінансово - господарської діяльності ДП „МТП „Южний за № 05-11/9.

На підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача вказану суму, як безпідставно набуте майно.

Відповідач позов не визнав, вказавши, що Договір укладений між сторонами був належним чином виконаний будь-яких претензій з боку замовника (позивача) у т.ч. щодо якості роботи, або її вартості предявлено не було.

Заслухавши пояснення сторін надані під час розгляду справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

В обґрунтування наявності боргу у відповідача позивач посилається на Акт ревізії фінансово - господарської діяльності ДП „МТП „Южний 05-11/9, якою було встановлено завищення вартості виконаних робіт по ОСОБА_1 підряду № СД/ВГЕ-325 від 11.12.2012 р. на суму 30332, 96 грн.

ОСОБА_1 є однією із засад цивільного законодавства (п. 3, ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно ч. 2 ст. 67 ГК України підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1,2,7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання; належним чином відповідно до закону, інших правових актів та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися, належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не і допускається.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна в договорі підряду може бути визначена в кошторисі. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною , встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості робіт.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами по справі був виконаний вищевказаний Договір підряду № СД/ВГЕ-325 від 11.12.2012 p. у відповідності до його умов, у т.ч. щодо вартості робіт, передбаченої кошторисною документацією.

Тобто, за діючим договором, підписаним сторонами на визначених в ньому умовах, у т.ч. відповідно до встановлених у цьому договорі умов та вартості робіт, заборгованості у відповідача перед позивачем - не існує.

Позовні вимоги ґрунтуються на перерахунку, здійсненому внаслідок, проведеної державною фінансовою ревізією в Одеські області, що не є підставою для виникнення боргу.

Статтею 15 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні встановлено, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкта, що ревізується.

Суд звертає увагу позивача, що чинне законодавство не передбачає випадків, коли погоджені та повністю виконані зобов'язання можуть бути змінені на підставі ревізії органів фінансового контролю.

Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 30332,96грн., як безпідставно сплачених відповідачу, посилаючись на ст. 1212 ЦК України.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка отримала майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Так, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, неналежне виконання відповідачем умов договорів може слугувати підставою для відповідальності, а не підставою для повернення коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобовязання повернути майно позивачу.

Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2/ відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Отже, оскільки між сторонами у справі, було укладено договір, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату за виконані за договором роботи, то слід вважати, що ці кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставно отримані.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду України від 02.10.2013р. по справі № 6-88цс13 та від 22.01.2013р. по справі № 3-69г12.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено правових підстав для стягнення з відповідача 30332,96 грн.

На підставі викладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України..

Суддя О.А. Демешин