РІШЕННЯ

12.01.2016Справа №910/28683/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участі секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/28683/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фанум», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Маркет», м. Київ,

про стягнення 291 788,66 грн.,

за участю представників:

позивача - Дикун Я.М. (довіреність від 07.12.2015 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фанум» (далі - ТОВ «Фанум») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Маркет» (далі - ТОВ «Бі Маркет»): 200 000 основної заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна від 22.12.2014 № 7 (далі - Договір); 14 360,35 грн. витрат за комунальні послуги; 2 428,31 грн. пені; 75 000 грн. штрафу, а всього 291 788,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.12.2015.

09.12.2015 позивач подав суду заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом до розгляду та документи на виконання вимог ухвали суду.

Так, у заяві про зміну предмету позивач просив суд стягнути з відповідача: 193 333,33 грн. основної заборгованості з орендної плати за Договором; 17 010,20 грн. витрат за комунальні послуги; 2 265,95 грн. пені; 79 179 грн. штрафу, а всього 291 788,66 грн.

15.12.2015 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із участю повноважного представника у іншому судовому засіданні та клопотання про залучення до участі у справі товариства з обмеженою відповідальністю «Гросері Саплай Менеджмент» (далі - ТОВ «ГСМ») у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

ТОВ «ГСМ» також 15.12.2015 подало суду заяву про вступ до участі у справі в якості третьої особи.

Дослідивши заяву ТОВ «ГСМ» про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд вирішив відкласти дане питання до надання останнім договору укладеного з позивачем.

Представником позивача у судовому засіданні 15.12.2015 було подано клопотання про продовження строку розгляду спору.

Суд визнав клопотання позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 розгляд справи було відкладено на 12.01.2016; продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів; зобов'язано, зокрема, ТОВ «ГСМ» надати договір укладений з ТОВ «Фанум» про переукладання договору оренди нерухомого майна від 22.12.2014 № 7.

Представник позивача у судовому засіданні 12.01.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача і ТОВ «ГСМ» у судове засідання 12.01.2016 не з'явилися; про причини неявки суд не повідомили; вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

До матеріалів справи долучені конверти з ухвалами суду, які повернуті з адрес відповідача та ТОВ «ГСМ» з відмітками пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» та «не зареєстровано і не розшукано».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 Постанови № 18 зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, розглянувши клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «ГСМ», заслухавши думку представника позивача, дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заявники мотивують залучення ТОВ «ГСМ» тим, що: 25.08.2015 ТОВ «Бі Маркет» і ТОВ «ГСМ» підписали акт прийму передачі об'єкту оренди згідно Договору; відтак, на думку заявників, ТОВ «ГСМ», стало володільцем об'єкту оренди; ТОВ «ГСМ» було надіслано повідомлення позивачу про прийняття на себе прав та обов'язків згідно Договору.

На вимогу суду ТОВ «ГСМ» не подало суду відповідного договору, який мав бути укладений на виконання пункту 10.3 Договору.

Крім того, як доказ надсилання повідомлення про передачу прав та обов'язків суду подано копії описів вкладення у цінний лист та фіскальні чеки від 19.10.2015, тобто вказане повідомлення було надіслано на адресу позивача лише після отримання відповідачем листа від 02.10.2015 № 80 (за даними Укрпошти лист було отримано 05.10.2015), в якому ТОВ «Фанум» вимагало належного виконання обов'язків за Договором від орендаря.

Отже, підстав для залучення до участі у справі ТОВ «ГСМ» не має, оскільки документально не підтверджено, що рішення з даного господарського спору може вплинути на права або обов'язки даної юридичної особи.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014 ТОВ «Фанум» (орендодавець) та ТОВ «Бі Маркет» (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування нежилі приміщення (літера А) з № 1 по № 5 (група приміщень №67) з усіма його приналежностями, у тому числі інженерними мережами, комунікаціями, обладнанням та механізмами загальною площею 116,9 (сто шістнадцять цілих дев'ять десятих) кв. м. за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 85/23 (далі - приміщення) для здійснення господарської діяльності орендаря, а саме: роздрібна торгівля через магазин продовольчими та непродовольчими товарами, розміщення складських та інших підсобних приміщень, необхідних для роботи магазину (пункт 1.1 Договору);

- приміщення належить орендодавцю на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві від 16.04.2014, індексний номер 20615381. Право власності на приміщення зареєстроване згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 16.04.2014 Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві (пункт 1.2 Договору);

- строк оренди складає 2 (два) роки 9 (дев'ять) календарних місяців, що обчислюється з моменту передачі приміщення орендарю за актом прийому-передачі (пункт 2.4 Договору);

- з 01.01.2015 по 06.12.2016 розмір плати за оренду приміщення за повний календарний місяць становить 50 000 грн., в тому числі ПДВ 8 333,33 грн. (пункт 3.1 Договору);

- з 07.12.2016 по 06.09.2017 розмір плати за оренду приміщення за повний календарний місяць становить 85 000 грн., в тому числі ПДВ 9 166,67 грн. (пункт 3.2 Договору);

- орендна плата, визначена сторонами у пунктах 3.1, 3.2 Договору, не підлягає перегляду, індексації та зміні (пункт 3.3 Договору);

- плата за оренду обчислюється з моменту підписання акту приймання-передачі приміщення. Сплата орендної плати здійснюється орендарем у безготівковому порядку включно до 20 (двадцятого) числа оплачуваного місяця користування приміщенням. Якщо останній строк сплати орендної плати припадає на святковий чи неробочий день, орендар зобов'язаний сплатиш орендну плату у перший робочий день, що настає за неробочим чи святковим днем (пункт 3.5 Договору);

- орендар відшкодовує орендодавцю комунальні та експлуатаційні платежі, платежі за користування електроенергією, за послуги зв'язку, теплопостачання чи будь-які інші платежі, пов'язані із здійсненням орендарем господарської діяльності в приміщенні, які існують або можуть з'явитись протягом усього строку оренди. Орендар несе повну відповідальність за оплату (відшкодування) платежів, обов'язок по оплаті яких на нього покладається відповідно до цієї статті. У випадку, коди через несплату чи неналежну оплату орендарем зазначених платежів до орендодавця будуть застосовані штрафні санкції чи інші види відповідальності, орендар відшкодовує орендодавцю усі фактичні витрати, понесені останнім у зв'язку із застосуванням такої відповідальності (пункт 3.9 Договору);

- орендна плата нараховується з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення та завершується моментом припинення Договору (пункт 3.11 Договору);

- орендар зобов'язаний, зокрема: використовувати приміщення належним чином та за цільовим призначенням відповідно до вимог законодавства та умов Договору; вносити орендну плату та інші платежі в розмірі і строки відповідно до умов Договору (підпункти 6.1.1 та 6.1.2 пункту 6.1 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (пункт 9.1 Договору);

- Договір може бути змінений або розірваний в судовому порядку або за згодою сторін, яка підтверджується додатковою угодою до Договору, підписаною уповноваженими представниками сторін. Усі зміни до Договору набувають юридичної сили, якщо вони зроблені в письмовій формі, підписані обома сторонами та скріплені печатками останніх (пункт 9.2 Договору);

- орендар відповідно до статей 525, 615 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) має право відмовитися від Договору за власною ініціативою достроково. Відмова орендаря від Договору здійснюється шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу орендодавця. В цьому випадку, якщо орендна плата або її частина була оплачена орендарем орендодавцеві наперед, ця орендна плата або її частина підлягає поверненню орендарю протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту припинення Договору. Орендар зобов'язаний повідомити орендодавцю про відмову від Договору заздалегідь за шість календарних місяців (пункт 9.3 Договору);

- Договір може бути розірваний орендодавцем в односторонньому порядку без застосування до нього будь-яких санкцій та/або покладення на нього обов'язку по відшкодуванню орендареві понесених останнім витрат, та без повернення орендарю сплаченої орендної плати у випадку, якщо орендар використовує приміщення з порушенням цільового призначення та/або передав приміщення в наступну оренду без письмової згоди орендодавця (крім випадків вказаних у пункті 1.5 Договору) та/або створив реальну загрозу пошкодження приміщення. В такому разі, Договір вважається розірваним на 10 (десятий) день з моменту отримання орендарем письмового повідомлення орендодавця про розірвання Договору на адресу, вказану в Договорі (пункт 9.4 Договору);

- орендодавець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, у випадку прострочення оплати орендарем орендної плати (як повністю так і частково) та/або комунальних платежів - електропостачання, водопостачання (як повністю так і частково) більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів. При цьому орендна плата, сплачена орендодавцю авансом, підлягає зарахуванню за кількість фактично використаних днів оренди, а також в рахунок сплати пені та штрафів, дорахованих у зв'язку з порушенням умов Договору. В такому разі, Договір вважається розірваним на 10 (десятий) день з моменту отримання орендарем письмового повідомлення орендодавцем про розірвання Договору на адресу, вказану в даному Договорі (пункт 9.5 Договору);

- у випадку припинення Договору чи розірвання Договору, орендна плата сплачується за весь час фактичного користування приміщенням до моменту фактичного його звільнення орендарем (пункт 9.6 Договору);

- орендар має право передати свої права та обов'язки за Договором на користь третьої особи, за умови що ця третя особа використовуватиме приміщення згідно мети, визначеної у пункті 1.1 Договору. Зазначена передача прав та обов'язків за Договором здійснюється на підставі письмового повідомлення орендаря (у якому зазначаються реквізити іншої особи, на користь якої орендарем передається права та обов'язки за Договором) та письмового підтвердження іншої особи, зазначеної орендарем у письмовому повідомленні, про прийняття на себе усіх прав та обов'язків орендаря за Договором. Протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання від орендаря вищезгаданого повідомлення орендодавець зобов'язаний переукласти договір оренди приміщення з особою, запропонованою орендарем у вищезгаданому повідомленні, на тих же умовах (з тим же змістом), що і в Договорі, зі встановленням строку дії переукладеного договору оренди приміщення не менше, ніж до тієї дати, в яку закінчується строк, вказаний у пункті 2.4 Договору (пункт 10.3 Договору);

- документи, листи та повідомлення, що направляються сторонами одна одній за Договором, надсилаються на адресу, вказану стороною в розділі 14 Договору «Адреси, реквізити та підписи Сторін», рекомендованими, цінними листами з описом або кур'єрською доставкою. При цьому у разі повернення листа, що був направлений однією стороною іншій за вказаною адресою, з причин закінчення терміну зберігання, відмови адресата від одержання або не перебування за зазначеною адресою, лист вважається отриманим іншою стороною. В такому випадку момент отримання листа підтверджується відміткою відповідного поштового відділення про його повернення (пункт 10.12 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Лисенком Олегом Анатолійовичем, який діяв на підставі статуту та від відповідача - повіреним Ничем Тимофієм Михайловичем, який діяв на підставі довіреності від 09.09.2014, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди майна.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення в оренду від 01.01.2015 № б/н, який підписано повноважними представниками учасників процесу і скріплено печатками.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач зазначає, що починаючи з 01.07.2015 відповідач припинив виконання умов Договору в частині сплати орендних платежів, внаслідок чого виникла заборгованість.

Разом з тим, 27.08.2015 ТОВ «Фанум» отримало листа ТОВ «Бі Маркет» від 31.07.2015 № 28, в якому відповідач повідомив про дострокове припинення оренди приміщення з 01.08.2015 та просив зарахувати авансовий платіж у сумі 55 000 грн. як оплату за користування орендованим приміщенням.

В підтвердження того, що вказаний лист було отримано позивачем лише 27.08.2015 суду було подано копію конверту, в якому було надіслано вказаний лист та на якому міститься штамп та штрих-код пошти 998.

З даних розміщених на сайті Укрпошти вбачається, що поштове відправлення № 998 було надіслано 25.08.2015 із поштового відділення № 61 та вручено за довіреністю 27.08.2015на поштовому відділенні № 53.

Отже, відповідач надіслав позивачу листа через 24 дні від запланової дати припинення оренди, що є недоцільним та нелогічним.

Крім того, в порядку пункту 9.3 Договору орендар має право на дострокове припинення договірних відносин лише у випадку повідомлення про це за шість місяців.

Таким чином, Договір оренди міг би припинити свою дію з урахуванням положення пункту 9.3 Договору лише з 27.02.2016.

У свою чергу, 02.10.2015 позивач надіслав відповідачу лист від 02.10.2015 № 80, в якому повідомив про таке: повідомлення про розірвання Договору з 01.08.2015 є незаконним, не відповідає чинному законодавству України та умовам Договору; ТОВ «Фанум» не заперечує проти розірвання Договору через шість місяців після отримання листа ТОВ «Бі Маркет», а саме 27.02.2016 відповідно д пункту 9.3 Договору; також, позивач вимагав сплатити існуючу заборгованість до 10.10.2015.

В підтвердження надсилання вказаного листа суду подано фіскальний чек від 02.10.2015 № 5528 з якого вбачається те, що поштове відправлення мало номер 064.

Судом встановлено, що відповідач поштове відправлення № 064 отримав 05.10.2015, що підтверджується даними розміщеними на сайті Укрпошти.

У свою чергу, відповідач та ТОВ «ГСМ» 19.10.2015 надіслали позивачу акт прийому-передачі об'єкту оренди в оренду від 25.08.2015; повідомлення про передачу прав та обов'язків за Договором та письмове підтвердження про прийняття на себе всіх прав та обов'язків орендаря.

Так, відповідач і ТОВ «ГСМ», посилалися на пункт 10.3 Договору, яким передбачено право орендаря на передачу прав та обов'язків за Договором третій особі.

Проте, пунктом 10.3 Договору встановлено також обов'язок з переукладення договору оренди орендодавцем та особою, якій були передані права та обов'язки, орендарем.

На вимогу суду ТОВ «ГСМ» не подало правочину щодо переукладення договору оренди із позивачем.

Також, суду не було подано доказів відповідного письмового звернення вказаної юридичною особи до орендаря з відповідною пропозицією щодо переукладення договору оренди.

З огляду на викладене, по суті пункт 10.3 Договору належним чином та повністю не було виконано, а тому підстав вважати приймання-передачу прав та обов'язків за Договором від ТОВ «Бі Маркет» до ТОВ «ГСМ» проведеними належним чином немає.

Отже, недоцільним є і залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «ГСМ».

Також, слід звернути увагу на те, що лист про приймання передачу прав та обов'язків було надіслано лише після отримання відповідачем листа позивача від 02.10.2015 № 80.

Вказані дії ТОВ «Бі Маркет» свідчать про неналежне виконання умов Договору, надсилання листів із значним простроченням (або ж оформлення документів заднім числом) та намагання ухилитися від обов'язку з оплати орендних платежів.

29.11.2015 позивач повернув приміщення загальною площею 116,9 кв. м. за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 85/23 (об'єкт оренди), у своє розпорядження.

ТОВ «Фанум» вказує на те, що Договір оренди з 29.11.2015 достроково розірваний на підставі пункту 9.5 Договору за ініціативою орендодавця в односторонньому порядку, з підстави прострочення оплати орендної плати (як повністю та і частково) та/або інших платежів передбачених Договором (як повністю так і частково) більш ніж на 30 календарних днів. Договір вважається розірваним на 10 день з моменту отримання орендарем письмового повідомлення про розірвання Договору на адресу, вказану у Договорі.

Судом встановлено, що позивач виконав передбачений Договором порядок розірвання.

Так, 10.11.2015 позивач надіслав відповідачу лист від 10.11.2015 № 94, в якому повідомив про розірвання Договору на десятий день після отримання вказаного листа; вимагав погасити заборгованість та з'явитися для повернення приміщення.

В підтвердження надсилання листа ТОВ «Фанум» подало копії описів вкладення та фіскальних чеків від 10.11.2015, з яких вбачається, що поштові відправлення надіслані, зокрема, на адресу відповідача визначену пунктом 10.2 Договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, Договір достроково розірвано з 29.11.2015, а саме з моменту повернення позивачу приміщення.

Позивач просить суд стягнути з відповідача орендну плату та інші платежі за період з 01.07.2015 по 29.11.2015 (день отримання (повернення) об'єкту оренди в розпорядження позивача).

Заборгованість відповідача з оплати орендних платежів за вказаний період (чотири місяці та двадцять дев'ять днів) складає 248 333,33 грн. із розрахунку, розміру орендної плати 50 000 грн. в місяць, в тому числі ПДВ 8 333,33 грн. (пункти 3.1 та 3.2 Договору).

Позивач із суми заборгованості відповідача за останній і частково за передостанній місяць оренди (листопад, жовтень) вирахував гарантійний платіж у сумі 55 000 грн., що був сплачений ТОВ «Бі Маркет» відповідно до пункту 3.10 Договору як оплата за останній повний місяць оренди.

Таким чином, заборгованість з орендної плати складає 193 333,33 грн., в тому числі ПДВ.

Крім того, відповідач зобов'язаний сплатити витрати за комунальні послуги у сумі 17 010,20 грн.

Відповідач не надав суду доказів оплати орендних платежів та інших платежів за Договором за вказаний період.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг у сумі 193 333,33 грн. з орендної плати та 17 010,20 грн. витрат за комунальні послуги.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 79 179 грн. штрафу та 2 265,95 грн. пені.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 231 ГК України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до пункту 8.2 Договору у разі несвоєчасного внесення орендної плати та інших платежів, передбачених Договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла в період прострочення) за кожен день прострочення від суми, сплата якої прострочена. У випадку прострочення орендарем сплати орендної плати, передбачених Договором понад 30 календарних днів, орендар, незалежно від сплати/нарахування пені, сплачує орендодавцю штраф в розмірі 50% (п'ятдесят відсотків) від суми заборгованої орендної плати, за кожен факт такого прострочення. Сплата пені та штрафу не звільняє орендаря від зобов'язання сплатити суму заборгованості.

Так, перевіривши здійснені розрахунки пені та штрафу, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні в частині нарахованої пені. За розрахунком суду пеня складає 2 244,75 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 2 244,75 грн. пені та 79 179 грн. штрафу.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Маркет» (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7; 03061, м. Київ, проспект Відрадний, 95-г; ідентифікаційний код 38241749) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фанум» (01135, м. Київ, вул. В'ячеслава Чорновола, 41; ідентифікаційний код 37819870): 193 333 (сто дев'яносто три тисячі триста тридцять три) грн. 33 коп. боргу; 17 010 (сімнадцять тисяч десять) грн. 20 коп. витрат на комунальні послуги; 79 179 (сімдесят дев'ять тисяч сто сімдесят дев'ять) грн. штрафу; 2 244 (дві тисячі двісті сорок чотири) грн. 75 коп. пені та 4 376 (чотири тисячі триста сімдесят шість) грн. 51 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 16.01.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук