ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"04" січня 2016 р. Справа № 911/2171/15

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: Бабкіної В.М. - головуючий, суддів Кошика А.Ю., Конюх О.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Укргідроенерго б/н від 17.12.2015 р. про відстрочення виконання рішення у справі

за позовом Приватного підприємства ПроНет

до Публічного акціонерного товариства Укргідроенерго

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

про визнання частини договору недійсною та стягнення 4011725,32 грн.

секретар судового засідання: Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довір. б/н від 17.06.2014 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довір. № 5/93 від 30.12.2015 р.

від третьої особи: не зявився

Обставини справи:

10.08.2015 р. рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2171/15 (головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Заєць Д.Г., Кошик А.Ю.) позовні вимоги Приватного підприємства ПроНет до Публічного акціонерного товариства Укргідроенерго, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, про визнання частини договору недійсною та стягнення 4011725,32 грн. було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь ПП ПроНет 3015318,59 грн. основного боргу, 444131,68 грн. пені, 69189,01 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 р. апеляційну скаргу ПАТ Укргідроенерго на рішення господарського суду Київської області від 10.08.2015 р. у справі № 911/2171/15 було залишено без задоволення, апеляційну скаргу ПП ПроНет задоволено частково, рішення господарського суду Київської області від 10.08.2015 р. у даній справі скасовано в частині відмови в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 40000,00 грн., з прийняттям нового рішення в цій частині, в іншій частині рішення у даній справі було залишене без змін.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 10.08.2015 р. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 р. було видано відповідні накази.

До господарського суду Київської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства Укргідроенерго б/н від 17.12.2015 р. (вх. № 30288/15 від 21.12.2015 р.) про відстрочення виконання рішення суду у справі № 911/2171/15, мотивована неможливістю виконати рішення господарського суду Київської області з огляду на те, що заявник належить до державного сектору економіки та є господарським товариством, у статутному фонді якого 100 % акцій належить державі. Відповідно до частини 5 статті 89 Господарського кодексу України передбачено, що господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, зобов'язане на кожний наступний рік складати і виконувати річний фінансовий план відповідно до статті 75 цього Кодексу. Як зазначає заявник, в структурі тарифу на електричну енергію, яка виробляється і відпускається ПАТ Укргідроенерго, а також у фінансовому плані ПАТ Укргідроенерго не передбачаються кошти на сплату пені, судового збору та витрати на правову допомогу за постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 р. у справі № 911/2171/15.

Відтак, беручи до уваги, що ПАТ Укргідроенерго повністю сплатило на користь ПП ПроНет заборгованість за договором № 211212 від 19.04.2013 р. у розмірі 3015318,59 грн., а також те, що перелік підстав для відстрочки, визначений ст. 36 Закону України Про виконавче провадження та ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, не є вичерпним, з метою недопущення зниження рівня безпеки експлуатації гідроспоруд ПАТ Укргідроенерго та створення надзвичайної ситуації в об'єднаній енергетичній системі України відповідач просить суд відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 р. у справі № 911/2171/15 до 01.07.2016 р.

Згідно з приписами ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

На підставі проведеної 22.12.2015 р., у звязку із закінченням повноважень судді Зайця Д.Г., автоматичної зміни складу колегії суддів, для розгляду вказаної заяви у справі № 911/2171/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Кошик А.Ю., Конюх О.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.12.2015 р. розгляд заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення у даній справі був призначений на 04.01.2016 р.

04.01.2016 р. до господарського суду ПП «ПроНет» було подано пояснення б/н, б/д (вх. № 37/16 від 04.01.2016 р.) щодо заяви ПАТ «Укргідроенерго» про відстрочення виконання рішення суду, за якою позивач заперечує проти задоволення вказаної заяви відповідача з огляду на таке.

Позивач, виконуючи договірні зобовязання, закуповував обладнання для постачання відповідачеві за кордоном ще у 2014 році. Аби розрахуватися з іноземними постачальниками, позивач брав кредити в іноземній валюті, сподіваючись на те, що відповідач вчасно розрахується за поставлене обладнання. При цьому у договорі із відповідачем не враховувалась різниця коливання курсу долара США, у звязку з чим, з огляду на значне підвищення курсу долара до гривні, позивач поніс значні збитки, що негативно впливає на стабільність діяльності підприємства та повноту виплати заробітної плати його працівникам.

Крім того, позивач наголошував на тому, що, за даними звіту Міністерства економіки та розвитку України щодо результатів роботи 100 найбільших державних підприємств України за 6 місяців 2015 року, ПАТ «Укргідроенерго» у першому кварталі 2015 року мало чистий дохід в сумі 741 млн. грн., а відтак, на переконання позивача, мало обігові кошти та можливість належно розрахуватися з останнім.

Також ПП «ПроНет» зазначало, що відповідач не звільняється від відповідальності за порушення договірних зобовязань і тоді, коли у нього не затверджено фінансовий план та відсутні необхідні кошти.

Колегія суддів, дослідивши матеріали заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення та заперечення позивача, дійшла висновку щодо відсутності підстав для відстрочення виконання рішення у даній справі з огляду на таке.

Як зазначено в ч. 1 пп. 7.1 ст. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо (пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Як зазначено в п. 7.2 ст. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, в силу ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач, звертаючись до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, посилався на ті обставини, що на даний момент підприємство знаходиться у складному фінансовому становищі, коли у його фінансовому плані не затверджено видатків на сплату штрафних санкцій та судових витрат за рішенням суду, а рух коштів по рахунках відповідача здійснюється за спеціальним алгоритмом, що встановлений спеціальними нормами законодавства, яке регулює проведення розрахунків на оптовому ринку електроенергії, учасником якого є ПАТ «Укргідроенерго».

Також відповідач посилався на те, що ПАТ «Укргідроенерго» є підприємством, внесеним постановою Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 р., до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Відтак, з метою недопущення зниження рівня безпеки експлуатації гідроспоруд ПАТ Укргідроенерго та створення надзвичайної ситуації в об'єднаній енергетичній системі України відповідач і просив відстрочити виконання рішення суду до 01.07.2016 р.

Заявник вказував також, що у ДП «Енергоринок» існує заборгованість перед ПАТ «Укргідроенерго» за придбану електроенергію в сумі 607987362,93 грн., тому в силу обєктивних причин складаються обставини, за яких у відповідача відсутні грошові кошти, що призводить до неможливості виконати в добровільному порядку рішення суду у справі № 911/2171/15 та до необхідності накопичувати грошові кошти для погашення заборгованості за даним судовим рішенням.

Слід зазначити, що складний фінансовий стан боржника не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності якої можливе надання відстрочки виконання рішення, оскільки відсутність у боржника необхідних коштів не може розглядатись як неможливість виконання зобовязання та виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, передбачених Законом України Про виконавче провадження способів виконання рішення суду.

Крім того, інших доказів на підтвердження ускладнення та/або неможливості виконання відповідачем рішення у даній справі суду не надано, у той час як надані копії платіжних доручень про сплату сум основної заборгованості, договору між членами ринку Оптового ринку електричної енергії України, витягу з договору від 31.01.2006 р., укладеного з ДП «Енергоринок», та акт звірки розрахунків від 17.11.2015 р. з ДП «Енергоринок» не є доказами, що підтверджують факт існування виключних обставин, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання відповідачем рішення у даній справі у розумінні статті 121 ГПК України.

Також при винесенні даної ухвали судом враховано приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України Про міжнародні договори України і статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. № 01-8/1427 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

Cудом встановлено, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (§ 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Півень проти України від 29.06.2004 р.).

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, аналіз суб'єктного складу і характеру правовідносин сторін, оцінюючи обґрунтування зазначеної заяви, заперечення стягувача, а також враховуючи, що покладені відповідачем в основу обґрунтування поданої заяви обставини не є винятковими обставинами у розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності яких можливе надання відстрочки виконання рішення у даній справі, в той час як інших доказів, що підтверджують факт існування у відповідача обставин, які ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять його неможливим, не надано, суд дійшов висновку, що заява ПАТ «Укргідроенерго» б/н від 17.12.2015 р. про відстрочення виконання рішення суду у даній справі № 911/2171/15 до 01.07.2016 р. не є обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Також при винесенні даної ухвали судом враховано інтереси іншої сторони справи, оскільки невиконання рішення суду порушує матеріальні інтереси ПП «ПроНет» і відстрочка виконання рішення у справі може призвести до негативних наслідків для позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного товариства Укргідроенерго б/н від 17.12.2015 р. (вх. № 30288/15 від 21.12.2015 р.) про відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/2171/15 залишити без задоволення.

Головуючий суддя В.М. Бабкіна

Суддя А.Ю. Кошик

Суддя О.В. Конюх