ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.01.2016 Справа № 907/1166/15

Суддя Ващиліна Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Дженерал ОСОБА_2 Логістик, м. Яготин, Київська область

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Закарпат - Агро, с. Гут, Берегівський район

про стягнення 105 602,50 грн. в т.ч. 81200грн. заборгованості по оплаті послуг перевезення, 1507,60 грн. інфляційних нарахувань, 1314,05 грн. 3% річних та 21580,85 грн. пені (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог),

Представники:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Дженерал ОСОБА_2 Логістик, м. Яготин, Київська область заявлено позов до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Закарпат - Агро, с. Гут, Берегівський район про стягнення 105 602,50 грн. в т.ч. 81200грн. заборгованості по оплаті послуг перевезення, 1507,60 грн. інфляційних нарахувань, 1314,05 грн. 3% річних та 21580,85 грн. пені (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

У судовому засіданні 18.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Позивач у позовній заяві просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі з мотивів, викладених у ній, а також додатково поданій заяві про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. Вважає, що вимоги підтверджені належними доказами, зокрема, договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом №30/01/2015-2 від 31.01.2015, актами та розрахунком заборгованості.

Відповідач явку уповноваженого представника на засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою суду про порушення провадження у справі міститься в матеріалах справи).

Надісланим на адресу суду 04.01.2016 клопотанням у звязку з перенесенням товариством робочих днів 4-6 січня 2016 на інший період, відповідач просив суд відкласти розгляд справи на інший термін для надання можливості підготувати належні письмові пояснення (в підтвердження до клопотання долучено наказ товариства №85 від 24.12.2015). Суд задоволив вказане клопотання та ухвалою суду від 05.01.2016 відклав розгляд справи на 18.01.2016. Однак, відповідач своїм правом не скористався, для участі в судовому засіданні не зявився, письмового відзиву з доказами що його підтверджують не подав.

З огляду на викладене, справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

СУД ВСТАНОВИВ:

Тридцять першого січня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Дженерал ОСОБА_2 Логістик (далі Перевізник або Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю „Закарпат - Агро (далі Замовник або Відповідач) було укладено договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №30/01/2015-2 від 31.01.2015 (далі - договір).

Згідно пункту 1.1. договору Перевізник зобовязується здійснювати перевезення вантажів автомобільним транспортом територією України та надавати інші допоміжні послуги, повязані із перевезенням, а Замовник зобовязується приймати та сплачувати послуги Перевізника на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору перевезення здійснюється на підставі письмових заявок Замовника. Здача-приймання послуг за цим договором підтверджується актом виконаних робіт, який підписується сторонами у двох примірниках (п. 2.14. Договору).

Згідно пункту 4.3. Договору оплату за цим договором Замовник здійснює протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання від Перевізника наступного комплекту належним чином оформлених документів: рахунок-фактура, податкова накладна, акт виконання робіт, товарно-транспортна накладна з відмітками (підписом уповноваженої особи, засвідченої печаткою або штампом) про прийняття вантажу вантажоодержувачем. Вказані документи повинні бути надані Перевізником Замовнику не пізніше 10 (десяти) календарних днів від дня надання послуги по перевезенню в пункт призначення.

На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення у період з 09 лютого 2015 року по 17 квітня 2015 року на загальну суму 108 200грн., що підтверджується актами надання послуг, а саме:

- акт №ОУ-00000116 від 09.02.2015 на суму 9000 грн.;

- акт №ОУ-00000526 від 23.03.2015 на суму 10 000 грн.;

- акт №ОУ-00000826 від 31.03.2015 на суму 10 000 грн.;

- акт №ОУ-00000860 від 31.03.2015 на суму 17 300 грн.;

- акт №ОУ-00000086 від 08.04.2015 на суму 17 300 грн.;

- акт №ОУ-00000087 від 08.04.2015 на суму 17 300 грн.;

- акт №ОУ-00000170 від 14.04.2015 на суму 17 300 грн.;

- акт №ОУ-00000325 від 17.04.2015 на суму 10 000 грн.

Як стверджує позивач, надані послуги відповідачем оплачені частково на суму 27 000грн.

З метою врегулювання даного спору в досудовому порядку Позивачем було направлено Відповідачу ОСОБА_3 № 13/08/2015-1 від 13.08.2015 року щодо погашення заборгованості за надані транспортні послуги по перевезенню вантажів та Лист-попередження № 83 від 21.08.2015 року. У відповідь Замовник/Відповідач направив Перевізнику/Прзивачу Гарантійний лист № 215 від 20.08.2015 року, в якому гарантував здійснити оплату заборгованості за надані Перевізником послуги в сумі 81 200.00 грн. в термін до 20 вересня 2015 року, проте, як стверджує Позивач, Замовник не виконав своїх зобов'язань перед Перевізником, у вказаний строк заборгованість не погасив.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобовязань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, станом на день розгляду спору у нього наявна заборгованість перед позивачем за надані послуги з перевезення вантажу у розмірі 81 200 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст.ст. 526,530, ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, умов договору, інших правових актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Не допускається одностороння відмова від зобов"язання.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 ст. 909 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

З огляду на наведені приписи законодавства, приймаючи до уваги, що господарські зобов'язання повинні виконуватися суб'єктами господарювання та іншими учасниками господарських відносин належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору та за наведених фактичних обставин справи позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 81200 грн. правомірні, відповідачем не спростовані, а отже - підлягають задоволенню судом.

За прострочку виконання зобовязань по оплаті наданих послуг з перевезення вантажу позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму 1507,60грн. інфляційних нарахувань за період з 08.05.2015 по 17.12.2015 та 1314,05грн. 3 % річних за період з 08.05.2015 по 17.12.2015, нарахованих виходячи із суми заборгованості в розмірі 81 200 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Нараховані позивачем інфляційні нарахування за період з 08.05.2015 по 17.12.2015 у розмірі 1507,60 грн., а також 3 % річних за період з 08.05.2015 по 17.12.2015 в сумі 1314,05грн. повністю підтверджені матеріалами справи, їх нарахування перевірено судом, а відтак підлягають до стягнення на підставі вказаної норми права.

Разом з тим, за неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань по оплаті наданих послуг, позивач, посилаючись на п. 5.10 договору просить стягнути з відповідача суму 21580,85грн. пені.

Відповідно до ст.ст.546,549 Цивільного кодексу України, виконання зобов"язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов"язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов"язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов"язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов"язання мало бути виконано.

Згідно пункту 5.10 Договору перевезення, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором, згідно пункту 4.3 цього Договору, Замовник сплачує на користь Перевізника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу, за кожен день прострочки.

Нарахована позивачем пеня за період з 08.05.2015 по 11.12.2015 у розмірі 21580,85грн. повністю підтверджена матеріалами справи, її нарахування перевірено судом, а відтак підлягає до стягнення (пеня нарахована окремо по кожному з актів надання послуг з врахуванням ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Судовий збір у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України та п.4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача у розмірі 1584,04грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Закарпат - Агро (90230, Закарпатська область, Берегівський район, с. Гут, вул. Міжлісовий Хутір, 2, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Дженерал ОСОБА_2 Логістик (07700, Київська область, м. Яготин, вул. Філатова, 112, ) суму 105 602,50 грн. (сто пять тисяч шістсот дві гривні 50 коп.), в тому числі 81200 грн. основного боргу, 1507,60 грн. інфляційних нарахувань, 1314,05 грн. 3% річних, 21580,85 грн. пені, а також суму 1584,04 грн. (одну тисячу пятсот вісімдесят чотири гривні 04 коп.) у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.01.2016.

Суддя Н.М. Ващиліна