ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.01.2016р. Справа № 905/3002/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй», м. Київ

до відповідача: Служби автомобільних доріг в Донецькій області, м. Красноармійськ, Донецька область

про стягнення 226 089 грн. 30 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 01.3-5 від 11.01.2016р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.01.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялта град строй", м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Служби автомобільних доріг в Донецькій області, м. Красноармійськ, Донецька область, про стягнення суми боргу 226 089 грн. 30 коп.

Ухвалою суду від 06.11.2015р. про порушення провадження у справі господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву, розгляд справи призначено на 26.11.2015р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 15.12.2015р. господарським судом Донецької області розгляд спору продовжено на 15 днів до 20.01.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 525, 526, 530, 625, 837 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 15.12.2015р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору № 2-16 від 16.04.2013р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості робіт. Про судові засідання 26.11.2015р. та 12.01.2016р. позивач був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 17.11.2015р. та 08.12.2015р., однак у засідання суду представника не направив, через офіційну електронну адресу надав клопотання у якому останній просить визнати причину неявки у судове засідання поважною та не заперечує проти розгляду справи без його участі.

Представник відповідача у свою чергу у судовому засіданні 12.01.2016р. заперечував проти задоволення позовних вимог, надав відзив на позовну заяву та клопотання про залучення в якості третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_2 міністрів України та Державне агентство автомобільних доріг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» (далі учасник) був укладений Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 2-16 від 16.04.2013р. (далі за текстом Договір), за умовами якого учасник зобовязується протягом 2013-2014 років виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги ОСОБА_3 Артемівськ Горлівка, км 90+560 км 92+640 (вул. Артемівське шосе), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 9 771 662 грн. 82 коп.(девять мільйонів сімсот сімдесят одна тисяча шістсот двадцять вісім тисяч шістсот десять гривень 82 коп.), у тому числі: ПДВ 20% 1 628 610 грн. 47 коп. (один мільйон шістсот двадцять вісім тисяч шістсот десять гривень 47 коп.).

Як визначено п. 4.1. договору, розрахунок проводиться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В).

Відповідно до п.4.2. договору, до акта приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3).

Згідно п. 10.1, договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014р. Строк дії договору та виконання зобовязання щодо виконання робіт можуть бути продовжені у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-16 від 16.04.2013р. підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013 року від 30.12.2013р. на суму 226 089 грн. 30 коп., у т.ч. ПДВ 37 681 грн. 55 коп.

Вказаний акт підписаний повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

До акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013 року додана довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року, згідно якої вартість виконаних робіт за звітний місяць становить 226 089 грн. 30 коп., у т.ч. ПДВ 37 681 грн. 55 коп.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору, станом на час розгляду справи, роботи не оплатив.

Проаналізувавши укладений сторонами договір про закупівлю послуг за державні кошти № 2-16 від 16.04.2013р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено пунктом 4.1. договору, протягом 20 банківських днів після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт.

Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим пунктом 4.1. договору, згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013 року від 30.12.2013р. є 30.01.2014р.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на вимогу Державної фінансової інспекції в Донецькій області щодо усунення порушень від 11.06.2014р. № 05-06-10-14/6160, згідно якого загальна вартість робіт за договорами від 16.04.2013 №№ 2-15, 2-16, 2-17 на примиканнях до проїзної частини автомобільної дороги, не належать до державної власності та не повинні фінансуватися за рахунок коштів державного бюджету. Суд не приймає вказані доводи відповідача, оскільки останнім не надано доказів, що саме акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 226 089 грн. 30 коп. з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013 року від 30.12.2013р. включений до вищевказаної вимоги, який саме обєм виконаних робіт за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-16 від 16.04.2013р. включений до вищевказаної вимоги та докази виконання вищевказаної вимоги.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-16 від 16.04.2013р., у сумі 226 089 грн. 30 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Клопотання від 11.01.2016р. № 01.3-8 Служби автомобільних доріг у Донецькій області про залучення ОСОБА_2 міністрів України та Державного агентства автомобільних доріг до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залишено без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Як зазначено у п.1.3 Положення про службу автомобільних доріг у Донецькій області, служба є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

За таких обставин, враховуючи те що відповідач не довів, що рішення господарського спору може вплинути на права або обов'язки ОСОБА_2 міністрів України та Державного агентства автомобільних доріг, клопотання від 11.01.2016р. № 01.3-8 Служби автомобільних доріг у Донецькій області підлягає залишенню без задоволення.

При поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 391 грн. 35 коп.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір, нормами якого визначені правові засади справляння судового збору, передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору визначена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218 гривень.

За приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно рекомендацій Вищого господарського суду України, викладених у інформаційному листі від 21.11.2011 року № 01-06/1625/2011 «Про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір», зміст повязаної з цим ухвали може бути наведено в резолютивній частині судового рішення, прийнятого по суті справи.

Таким чином, позивачу підлягає повернення з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 01 коп.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 629, 837 Цивільного кодексу України, ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 27, 33, 42, 43, 49, 82-85, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Служби автомобільних доріг в Донецькій області (, місцезнаходження 85307, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Дніпропетровська, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» (, місцезнаходження 02152, м. Київ, пр. Тичини, буд. 20) заборгованість за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-16 від 16.04.2013р. у сумі 226 089 грн. 30 коп. та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 3 391 грн. 34 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» (, місцезнаходження 02152, м. Київ, пр. Тичини, буд. 20) з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 01 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 12.01.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2016р.

Суддя Ю.С. Мельниченко