ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016 року Справа № 904/6269/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 02.04.2015р.;

представники відповідачів-1,-2 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015р. по справі №904/6269/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім ЩЕДРО, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: публічного акціонерного товариства ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД, м. Шпола, Черкаська область

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю КІРАСИР, м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості 4 628 817, 49 грн. за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім ЩЕДРО ( далі ТОВ Торговий дім ЩЕДРО) звернулось з позовом до публічного акціонерного товариства ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД (далі ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД) та до товариства з обмеженою відповідальністю КІРАСИР (далі ТОВ КІРАСИР) про солідарне стягнення з ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД та з ТОВ КІРАСИР 1 407 549, 59 грн. заборгованості, 2 271 653, 27 грн. курсової різниці, 351 566, 26 грн. інфляційних втрат, 482 465, 83 грн. пені та 462 929, 72 грн. відсотків річних (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 18.08.2015р. (т. 2 а.с.1-5)).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015р. по справі №904/6269/15 (суддя Бєлік В.Г.) позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов господарський суд виходив з того, що відповідач-1 та відповідач-2 не виконали свої грошові зобовязання за договорами поставки №1178 від 26.11.2012р. та поруки №711/1 від 27.05.2014р.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015р. по справі №904/6269/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ Торговий дім ЩЕДРО відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що до позовної заяви долучено 5 видаткових накладних на загальну суму 1 529 440, 00 грн., доказів поставки товару на 16 607 925, 00 грн. не надано, отже, суд безпідставно зазначив про поставку позивачем товару на суму 18 137 365, 00 грн.; з розрахунку суми боргу, пені та 3% річних вбачається, що позивач не коригував заборгованість та відповідно не відносив відкориговану заборгованість в хронологічному порядку в рахунок погашення боргу; в письмових вимогах позивача №1608 від 18.06.2015р. та №1745 від 07.07.2015р. про оплату боргу за поставлений товар, курсових різниць, пені та річних не вказано строк оплати, відповідно скаржник не порушив строки на оплату вимог; за п. 6.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014р. формула для розрахунку курсової різниці вартості товару може бути застосована у випадку згоди на це іншої сторони, яка повинна бути викладена сторонами у специфікаціях до договору та/або видаткових накладних (за відсутності специфікацій); в договорі не було визначено грошового еквіваленту зобовязання в іноземній валюті; відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 Вплив змін валютних курсів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000р. №193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.2000р. за №515/4736, у позивача не було підстав для розрахунку курсових втрат, він їх не відображав в бухгалтерському обліку; пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.1998р. №1998 Про удосконалення порядку формування цін визначено, що формування, встановлення та застосування субєктами підприємництва вільних цін на території України здійснюються виключно у національній грошовій одиниці, а врахування під час формування вільних цін доларового еквівалента або курсових різниць можливо лише в частині імпортної складової структури ціни на продукцію, у структурі собівартості якої є частка імпорту; ціна договору змінена позивачем після фактичного виконання умов договору в частині оплати кожної конкретної поставки товару, що суперечить положенням ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України; сторони договору не мали права проводити коригування зміни ціни товару після його поставки та оплати, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства; за змістом ст. 625 Цивільного кодексу України індекс інфляції враховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобовязань у валюті України гривні; суд безпідставно прийняв в якості доказів акт звіряння взаємних розрахунків, підписаний сторонами станом на 31.03.2015р., та картку рахунку, оскільки звірка під час розгляду справи сторонами не проводилась.

В відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Торговий дім ЩЕДРО просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015р. по справі №904/6269/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД без задоволення.

ТОВ КІРАСИР відзив на апеляційну скаргу не надано.

12.01.2016р. представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином (т.3 а.с.122-123).

12.01.2016р. на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли клопотання про продовження строку вирішення спору в порядку ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України та про відкладення розгляду справи у звязку з участю керівника з юристом ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД по кримінальному провадженню №0000269 та відсутністю інших уповноважених працівників.

Клопотання задоволенню не підлягають, оскільки: за положеннями ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; відповідач-1 був належним чином повідомлений господарським судом про час та місце проведення судового засідання; 12.11.2015р., 03.12.2015р. та 24.12.2015р. розгляд справи вже відкладався господарським судом за аналогічними клопотаннями відповідача-1; підприємство не позбавлено права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами 1 - 5 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, причому неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст. 32 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України); ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. за клопотанням відповідача-1 строк розгляду справи вже було продовжено відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене та факт належного сповіщення відповідачів про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в цьому судовому засіданні за відсутності представників відповідача-1 та відповідача-2.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

26.11.2012р. між ТОВ Торговий дім ЩЕДРО (постачальник) та ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД (покупець) укладений договір поставки №1178, за умовами якого постачальник зобовязується постачати (систематично передавати у власність) покупцю маргарини тверді, маргарини мякі, спеціальні жири, переетарифіковані жири (товар), а покупець зобовязується приймати товар і вчасно його оплачувати постачальникові на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

За п. 2.3 договору, загальна вартість договору визначається як сума вартості фактично поставленого товару в партіях згідно накладних на товар протягом дії договору.

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах DDU: торговий склад покупця за адресою складів покупця вказаних в заявці, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОНТЕРМС-2000; датою поставки вважається дата одержання товару покупцем, вказана в накладній на партію товару(п. 4.1, п. 4.3 договору).

В п. 5.3 та п. 5.4 договору сторони визначили, що підписання покупцем накладної на товар підтверджує факт передачі товару в належному місці, без прострочень, за кількістю, в асортименті і якістю, потрібному покупцю і погодженому сторонами; перехід права власності й ризиків на товар відбувається в момент одержання товару покупцем, що підтверджується підписом покупця на накладній.

Договір набуває чинності з моменту його підписання й діє до 31.12.2013р. Якщо за 15 днів до моменту закінчення дії даного договору від жодної сторони не надійде пропозицій про його припинення чи зміну, то договір продовжується кожного року ще на один рік на тих самих умовах (п. 10.4 договору).

Додатковою угодою від 03.03.2014р. до договору поставки №1178 від 26.11.2012р. п. 6.1 договору викладено в наступній редакції:

покупець зобовязується оплатити вартість одержаної партії товару в обємі поставки, зазначеній в накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту одержання товару. Ціна товару погоджується сторонами у специфікаціях до договору, що є його невідємними частинами, та/або видаткових накладних (за відсутності специфікацій), та коригується після поставки у відповідності до умов, визначених договором. У випадку зміни курсу гривні до долару США, що може виникнути між датою поставки товару та датою фактичної оплати, ціна і вартість поставленого, але не оплаченого товару, підлягає коригуванню в наступному порядку: вартість товару (його ціна), що підлягає оплаті визначається за наступною формулою:

S = Z х (K1 / К0), де

S сума до оплати (вартість поставленого товару на момент оплати);

Z вартість товару, що зазначена в специфікації та/або видатковій накладній;

К1- середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку на дату, що передує даті оплати.

Відповідно п. 6.1 договору в редакції додаткової угоди від 28.04.2014р., покупець зобовязується оплатити вартість одержаної партії товару в об'ємі поставки, вказаної в накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту одержання товару.

Додатковою угодою від 29.04.2014р. до договору поставки №1178 від 26.11.2012р. п. 2.1, п. 2.2 договору викладено в наступній редакції:

п. 2.1. Перелік (асортимент) товару, який може поставлятись за цим договором, і ціни (у т. ч. ПДВ) за одиницю товару сторони визначають у специфікації або у видаткових накладних, які є невідємною частиною договору. Коригування ціни поставленого товару, визначеної в специфікації або у видаткових накладних, здійснюється відповідно до умов п. 6.1 договору (для такого коригування підписання нової специфікації не вимагається);

п. 2.2. Товар постачається партіями. Кількість, асортимент і вартість партії товару (у т. ч. ПДВ) визначаються сторонами у специфікації або у видаткових накладних, які є невідємною частиною договору. Вартість товару в партії містить в собі вартість навантажувальних робіт, тари й пакування.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу-1 на суму 18 137 365, 00 грн., який отриманий уповноваженими представниками відповідача-1, що підтверджується копіями видаткових накладних та довіреностями на отримання матеріальних цінностей.

Відповідач-1 сплачував товар частинами з порушенням строку виконання грошових зобов'язань.

Відповідачем-1 не оплачений товар на суму 1 407 549, 59 грн. за накладними №3п-00006074 від 25.12.2014р. (частково), №3п-00000507 від 29.01.2015р., №3п-00000502 від 29.01.2015р., №3п-00001021 від 23.02.2015р., №3п-00001022 від 23.02.2015р.

Додатковою угодою від 03.03.2014р. до договору поставки сторони погодили шляхом доповнення п. 6.1 договору умову щодо коригування вартості товару у випадку зміни курсу гривні до долару США на дату, що передує даті оплати.

Додаткова угода від 03.03.2014р. набрала чинності з моменту її підписання сторонами.

Враховуючи, що у період прострочення оплати товару відбулось збільшення курсу гривні до долару США, а відповідач-1 самостійно не здійснював коригування вартості товару, позивач провів коригування вартості поставленого товару відповідно до умов додаткової угоди від 03.03.2014p.:

1) товару, поставленого до 03.03.2014p., зобов'язання з оплати наступило до 03.03.2014p., на момент набрання чинності додаткової угоди 03.03.2014p. товар не оплачений відповідачем-1, оплата здійснена після 03.03.2014р. Курс перерахунку застосований позивачем на дату, що передував даті оплати. Про перерахунок складені акти №№777, 778, 779, 780, 781, 782, 783, 784, 785, 786, 787, 788, 789, 790, 791, 792, 793, 794, 795, 796 від 31.12.2014р. (п. 2 додаткової угоди від 03.03.2014p. - перерахунок вартості товару здійснений по тих накладних, вартість товару за якими не оплачена на момент укладання угоди);

2) товару, поставленого та оплаченого після 03.03.2014р. Вартість товару була перерахована в момент отримання оплати. Курс перерахунку застосований позивачем на дату, що передував даті оплати. Про перерахунок складені акти №№27, 28, 29 від 23.01.2015p., №№38, 39, 40 від 29.01.2015p., №243 від 19.02.2015p., №244, 245, 246, 247 від 20.02.2015p., №412 від 17.06.2015р. (п. 6.1, п. 6.1.1 п. 6.1.4 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014p.);

3) товару, оплата якого не здійснена. Курс перерахунку застосований позивачем на дату за власним вибором. Про перерахунок складені акти №№427, 428, 429 від 02.07.2015р. (п. 6.1.5, п. 6.1.6 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014p.).

Перерахунок вартості поставленого товару відповідно до актів перерахунку здійснено на суму 2 686 367, 86 грн.

Акти про перерахунок вартості поставленого товару складені та підписані позивачем та відповідачем-1 на загальну суму 1 863 348, 16 грн.

За видатковими накладними №3п-00006074 від 25.12.2014p., №3п-00000507 від 29.01.2015p., №3п-00000502 від 29.01.2015p. строк оплати минув. В зв'язку з зміною курсу гривні до долару США у період прострочки позивач прийняв рішення про коригування (перерахунок) вартості товару, поставленого за цими накладними.

Про перерахунок вартості товару за видатковими накладними №3п-00006074 від 25.12.2014p., №3п-00000507 від 29.01.2015p., №3п-00000502 від 29.01.2015p. позивачем складені акти: №412 від 17.06.2015р., №№427, 428, 429 від 02.07.2015р.

Акти направлені відповідачу-1 для підписання разом з письмовою вимогою про оплату №1745 від 07.07.2015р.

Відповідно п. 6.1.6 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014p., відмова покупця від підписання акта не приймається постачальником, а коригування грошових зобов'язань здійснюється постачальником в будь-якому випадку (незалежно від підписання акта покупцем), на умовах, визначених договором.

Таким чином, не підписані відповідачем-1 акти про перерахунок вартості поставленого товару №412 від 17.06.2015p., №427, №428, №429 від 02.07.2015р. враховані позивачем у розрахунок боргу.

Вартість товару за накладними №3п-00001021 та №3п-00001022 від 23.02.2015p., який також не оплачений, не коригувалась, оскільки зміни курсу не відбулось.

Відповідно п. 6.1.3 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014р. покупець має право здійснювати оплату товару без зазначення в платіжному документі конкретної поставки (№ та дати видаткової накладної) за якою здійснюється оплата та/або без самостійного коригування вартості товару; в цьому випадку постачальник зараховує одержаний платіж на погашення заборгованості за договором в хронологічному порядку, починаючи з тої, яка виникла у більш ранній період, з урахуванням коригування, що здійснюється в порядку, передбаченому п. 6.1.1 договору.

Відповідно п. 6.1.3 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014р. одержані платежі відносились позивачем на погашення заборгованості за договором №1178 від 26.11.2012р. в хронологічному порядку, тобто, починаючи з такої, що виникла в більш ранній період, з урахуванням коригування вартості поставленого товару.

Відповідачем-1 всього сплачено 17 144 530, 00 грн., з яких 16 729 815, 41 грн. враховано в оплату товару за видатковими накладними та 414 714, 59 грн. враховано в оплату за актами про перерахунок вартості товару.

Таким чином, заборгованість відповідача-1 за видатковими накладними на отриманий товар становить 1 407 549, 59 грн., заборгованість за актами про перерахунок вартості товару (курсова різниця) становить 2 271 653, 27 грн.

Позивачем та відповідачем-1 складено акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2015р., що підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств, за яким заборгованість відповідача-1 перед позивачем складає 3 445 897, 75 грн.

19.06.2015р. позивач направив на адресу відповідача-1 письмову вимогу №1608 від 18.06.2015р. про оплату суми боргу та штрафних санкцій. Поштове відправлення вручене відповідачу-1 24.06.2015р.

10.07.2015р. позивач направив на адресу відповідача-1 письмову вимогу №1745 від 07.07.2015р. про оплату перерахунку вартості поставленого товару та підписання актів. Поштове відправлення вручене відповідачу-1 23.07.2015 р.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару ( ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п. 9.2 договору поставки визначено, що за кожен день прострочення оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику штрафну санкцію у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу. Сплата пені не звільняє покупця від обовязку повного виконання грошових зобовязань.

Додатковою угодою від 03.03.2014р. до договору поставки п. 9.3 договору викладено в наступній редакції: штрафні санкції у вигляді пені за порушення строку оплати грошового зобовязання за п. 9.2 договору обчислюються виходячи з ціни товару (вартості партії товару), узгодженої у специфікації та/або видатковій накладній (без врахування коригування, передбаченого п. 6.1 договору). Відповідальність за порушення грошового зобовязання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, застосовується до суми боргу з оплати вартості партії товару, узгодженої в специфікації та/або видатковій накладній (без врахування коригування, передбаченого п. 6.1 договору).

Додатковою угодою до договору від 28.04.2014р. доповнено п. 9.3, згідно з яким, у випадку прострочення оплати поставленого товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику річні відсотки в розмірі 24% від суми заборгованості по оплаті вартості поставленого товару.

Пункт 9.2 договору додатковою угодою від 29.04.2014р. сторони доповнили наступним: крім пені покупець в разі прострочення виконання грошового зобовязання за договором зобовязаний сплатити постачальникові суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24% річних від простроченої суми.

27.05.2014р. між ТОВ Торговий дім ЩЕДРО (кредитор) та ТОВ КІРАСИР (поручитель) укладений договір поруки №711/1, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником (ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД) грошових зобовязань за договором поставки №1178 від 26.11.2012р. у повному обсязі, включаючи сплату основного боргу з урахуванням індексу інфляції, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків, а також сум коригування ціни (вартості) у звязку зі зміною курсу гривні до долару США (або іншої валюти), у випадку, якщо такі виплати передбачені умовами договору або чинним законодавством (п. п. 1.1, 2.1, 3.1 договору).

Пунктами 4.3, 4.4 договору поруки встановлено, що поручитель зобовязаний сплатити кредитору несплачені боржником суми в семиденний строк з моменту предявлення вимоги (якщо в такій вимозі кредитором не визначено більш тривалий строк), шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора; моментом виконання грошових зобовязань поручителем в порядку п. 4.2 цього договору є дата зарахування грошової суми на рахунок кредитора.

19.06.2015р. за вих. №1608 позивач направив відповідачу-2 вимогу про оплату боргу та нарахованих штрафних санкцій, яка залишена без відповіді останнім.

Статтями 543, 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Господарський суд першої інстанції на підставі матеріалів справи, умов договору поставки №1178 від 26.11.2012р. між ТОВ Торговий дім ЩЕДРО та ПАТ ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД, умов договору поруки №711/1 від 27.05.2014р. між ТОВ Торговий дім ЩЕДРО та ТОВ КІРАСИР, з врахуванням положень ст. 525, 526, 543, 546, 549, 551, 554, 625, 629, 692 Цивільного кодексу України, дійшов вірного висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 1 407 549, 59 грн., 2 271 653, 27 грн. курсової різниці, 482 465, 83 грн. пені за загальний період з 23.07.2014р. по 17.06.2015р., 351 566, 29 грн. інфляційних втрат за загальний період лютий червень 2015р., 462 929, 72 грн. відсотків річних за загальний період з 04.02.2013р. по 17.06.2015р.

Стосовно доводів скаржника слід зазначити наступне:

по-перше, порядок перерахунку вартості товару сторони погодили шляхом укладання додаткової угоди від 03 березня 2014р. до договору поставки №1178 від 26.11.2012р. Додатковою угодою від 03.03.2014р. до договору №1178 сторони виклали п. 6.1 у новій редакції і визначили умови перерахунку (коригування) вартості товару, а саме, у випадку зміни курсу гривні до долару США, що може виникнути між датою поставки товару та датою фактичної оплати, ціна і вартість поставленого, але не оплаченого товару, підлягає коригуванню за формулою із застосуванням курсу гривня/долар США на дату, що передує даті оплати, або курсу на будь-яку дату, що припадає на період прострочення оплати за власним вибором постачальника (п. 6.1.1 та п. 6.1.5 договору в редакції додаткової угоди). Умови додаткової угоди щодо коригування вартості поставленого товару поширюються також на поставку товару і грошові зобов'язання з оплати товару, що був поставлений на підставі договору поставки №1178 від 26.11.2012p., але не був оплачений на момент набрання чинності цією додатковою угодою (п. 2 додаткової угоди від 03.03.2014р.);

по-друге, грошове зобов'язання за договором поставки №1178 від 26.11.2012р. сформоване та виконувалось у грошовій одиниці України - гривні. Статтею 533 Цивільного кодексу України визначено валюту виконання грошового зобов'язання та передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконано в гривнях. Водночас, ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Частиною 2 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Укладаючи договір сторони узгодили певний порядок здійснення розрахунку, визначили цей порядок обовязковим для виконання сторонами. Отже, сторонами у належній формі (про що свідчать печатки та підписи уповноважених представників сторін на додатковій угоді до договору від 03.03.2014р.) досягнуто згоди щодо можливості коригування розміру платежів залежно від курсу гривні до долара США у разі порушення строків оплати товару, та сплату цих платежів в національній валюті України гривні;

по-третє, щодо п. 1 постанови Кабінету Міністрів України Про удосконалення порядку формування цін №1998 від 18.12.1998р., де визначено, що формування, встановлення та застосування суб'єктами підприємництва вільних цін на території України здійснюється виключно у національній грошовій одиниці, а під час формування цін є обґрунтованим урахування витрат у доларовому еквіваленті лише в частині імпортної складової структури ціни, то положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 04.07.2011р. по справі №3-62гс11, від 26.12.2011р. по справі №16/23пд/2011, від 07.10.2014р. по справі №910/763/13);

в четверте, умови договору передбачають, що підставою здійснення перерахунку є зміна курсу гривні до долару США між датою поставки товару та датою фактичної оплати (п. 6.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014p.), іншою підставою здійснення перерахунку вартості товару є зміна курсу національної валюти до долару США у період прострочення виконання грошового зобов'язання (п. 6.1.5 договору в редакції додаткової угоди від 03.03.2014р.). Курс гривні до долару США при перерахунку застосований на дату, що передує даті оплаті, тобто, перерахунок проведено на дату, яка передує даті виконання грошового зобов'язання. Договором поставки та додаткової угодою від 03.03.2014р. не передбачені строки проведення перерахунку позивачем у випадку, якщо відповідач-1 самостійно не проводить перерахунку та не зазначає в платіжному документі про оплату товару з коригуванням вартості, тому позивач не був позбавлений права здійснити перерахунок вартості товару у будь-який час протягом дії договору при наявності умов - прострочення оплати товару з боку відповідача-1 та зміни курсу національної валюти до долару США. Позивач здійснював перерахунок вартості товару відповідно до умов додаткової угоди до договору від 03.03.2014p., а не відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 Вплив змін валютних курсів. Перерахунок вартості товару в частині збільшення вартості відображений у бухгалтерському обліку за рахунком 36 Розрахунки з покупцями та замовниками субрахунок 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями;

по-пяте, пеня нарахована позивачем в межах позовної давності один рік та не більше як за 180 днів. При розрахунку річних з моменту порушення грошового зобов'язання з оплати вартості товару позивачем застосовувались річні у розмірі 3%. Додатковими угодами до договору від 28.04.2014р. та від 29.04.2014р. сторони договору встановили розмір річних 24% від простроченої суми, який застосований у розрахунку. Інфляційні втрати нараховані позивачем на суму, зазначену у видаткових накладних, які до цього часу не оплачені, а не на відкориговану (збільшену суму). Вартість товару за накладними №3п-00001021 та №3п-00001022 від 23.02.2015p. не коригувалась, оскільки зміни курсу не відбулось. Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Пункт 9.2 договору поставки додатковою угодою від 29.04.2014р. сторони доповнили наступним: крім пені покупець в разі прострочення виконання грошового зобовязання за договором зобовязаний сплатити постачальникові суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24% річних від простроченої суми;

в шосте, на підтвердження факту поставки товару та його часткової оплати позивач надав суду першої інстанції копії видаткових накладних та банківських виписок за весь період відносин сторін по договору, тоді як відповідач-1 не надав доказів визнання недійсним договору та додаткових угод до нього, доказів направлення позивачу будь-яких заперечень щодо проведених розрахунків за актами та їх неправомірності. Вимоги про оплату направлялись відповідачу-1 з посиланням на ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник зобов'язаний виконати вимогу кредитора у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Під час розгляду справи судом першої інстанції позивач 12.08.2015р. разом із супровідним листом №2066 від 10.08.2015р. направив відповідачу-1 акт звірки розрахунків, на який скаржник будь-яких зауважень або заперечень не повідомив.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ШПОЛЯНСЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД, м. Шпола, Черкаська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015р. по справі №904/6269/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складений 15.01.2016р.)