РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016Справа №910/28989/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»
доПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
простягнення 5 223,60 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Рудюк О.О.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (надалі - ПАТ «АСК «ІНГО Україна») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі - ПАТ НАСК «Оранта») про стягнення 5 223,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на підставі договору страхування №250589792.14 від 11.04.2014 р. внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5877322, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.11.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 09.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2015 р. розгляд справи відкладено на 11.01.2016 р. у зв'язку із неявкою представників сторін та неподанням витребуваних доказів.

В судове засідання представник позивача з'явилася, вимоги ухвали суду виконала, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №464.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2014 р. між ПАТ «АСК «ІНГО Україна» (страховик) та ТОВ «Ілта» (страхувальник) був укладений договір страхування №250589792.14 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

22.07.2014 р. о 16:10 год. в м. Черкаси по вул. Гагаріна, 55 сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9414674.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3, 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

18.08.2014 р. власник застрахованого транспортного засобу - автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування для здійснення відновлювального ремонту.

На підставі страхового акту №118589 від 29.08.2014 р. позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 5 223,60 грн., що підтверджується актом взаємозаліку (узгодження виплат страхового відшкодування і страхових платежів №5 від 09.09.2014 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9414674 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_3 та знаходився під його керуванням.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПАТ НАСК «Орната» на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5877322.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем набуто право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, у розмірі 5 223,60 грн.

При цьому, що безпосередньо з Договору вбачається, що автомобіль Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, - 2012 року випуску, тобто строк його експлуатації на момент настання ДТП не перевищував 7 років. Тому, з огляду на положення п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача суму страхового відшкодування, розмір якого визначено без врахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс №АС/5877322) передбачено, що франшиза за вказаним полісом становить 510,00 грн.

Враховуючи визначені полісом №АС/5877322 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 4 713,60 грн. (5 223,60 грн. - 510,00 грн. франшизи) у строк до моменту звернення позивача із даним позовом до суду, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 510,00 грн. необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33; ідентифікаційний код 16285602) суму страхового відшкодування у розмірі 4 713 (чотири тисячі сімсот тринадцять) грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 1 099 (одна тисяча дев'яносто дев'ять) грн. 08 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.01.2015 р.

Суддя В.П. Босий