номер провадження справи 27/36/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2016 Справа № 908/941/15-г

Суддя Дроздова С.С., розглянувши скаргу Державного підприємства Придніпровська залізниця на дії в.о. начальника Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області та матеріали справи № 908/941/15-г

За позовною заявою: Державного підприємства Придніпровська залізниця (49600 м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108)

до Державного підприємства Макіїввугілля (86157 Донецька область, м. Макіївка, пл. Радянська, 2)

про стягнення 8 300 грн. 00 коп.

за участю Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області (84313 Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32)

Представники сторін:

Від заявника (позивач у справі): не зявився

Від відповідача: не зявився

Від Центрально-міського ВДВС Макіївського МУЮ Донецької області: не зявився

23.12.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга Державного підприємства Придніпровська залізниця про:

- визнання незаконними дії в.о начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області;

- скасування постанови про відмову в відкриття виконавчого провадження № 49554789 від 04.12.2015 р.;

- зобовязання відкрити виконавче провадження по примусовому виконання судового наказу господарського суду Запорізької області № 908/941/15-г від 21.04.2015 р. про стягнення на користь ДП Придніпровська залізниця з ДП Макіїііввугілля заборгованості в сумі 10 127 грн. 00 коп.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.12.2015 р., справу № 908/941/15-г передано судді Дроздовій С.С., для розгляду Державного підприємства Придніпровська залізниця на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби.

Ухвалою суду від 24.12.2015 р. скаргу Державного підприємства Придніпровська залізниця у справі № 908//941/15-г, прийняти до розгляду та призначити судове засідання на 14.01.2016 р.

В засідання суду 14.01.2016 р. для розгляду скарги представник заявника (позивач у справі) не зявився, про час та місце розгляду скарги був попереджений належним чином, 11.01.2016 р. надіслав на адресу суду заяву, якою просить розглянути скаргу без участі свого представника, у звязку з тим що у судовому засіданні було надано пояснення та доводи по справі. Проте, судом зазначено, що скарга Державного підприємства Придніпровська залізниця, яку призначено до розгляду ухвалою суду від 24.12.2015 р. на 14.01.2016 р. розглядається вперше, будь яких пояснень стосовно заявленої скарги від заявника на адресу господарського суду Запорізької області не надходило, тобто заявник вимог суду не виконав, витребуваних судом документів не надав.

В обґрунтування заявленої скарги заявник посилається на те, що Державним підприємством Придніпровська залізниця на адресу Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського МУЮ 24.11.2015 року була направлена заява про відкриття виконавчого провадження № ДСЮ-159 для виконання наказу господарського суду Запорізької області № 908/941/15-г від 21.04.2015 року про стягнення на користь ДП Придніпровська залізниця з Державного підприємства Макіїввугілля заборгованості в сумі 10 127 грн .00 коп.

Виконуючим обов'язки начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 04.12.2015 року винесено постанову про відмову в відкритті виконавчого провадження та повернено на адресу стягувача наказ господарського суду Запорізької області № 908/941/15-г від 21.04.2015 року без виконання. Постанову про відмову в відкритті виконавчого провадження винесено на підставі того, що згідно виконавчого документу адреса боржника знаходиться на території проведення антитерористичної операції та керуючись п.8 ст.26 Закону України Про виконавче провадження.

ДП Придніпровська залізниця вважає дії в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 незаконними, а постанову такою що підлягає скасуванню, у звязку з тим, що на думку стягувача державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов'язки, передбачені Законом України Про виконавче провадження, а саме начальник Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції при винесенні вищезазначеної постанови обмежився тільки тим, що адреса боржника знаходиться на тимчасово неконтрольованій Україною території. Але боржник відповідно до ЄДРПОУ не перебуває в процесі припинення, має діючий договір з Донецькою залізницею, займається перевезенням вантажів, має рахунки в банках та ТехПД залізниці (на рахунку в ТехПД Донецької залізниці на 15.12.2015 р. знаходяться кошти в сумі 5 540 грн. 65 коп.) тобто боржник веде господарську діяльність, що не виключає можливості Центрально-Міському ВДВС у відкритому виконавчому провадженні виявити майно та розрахункові рахунки в установах банку боржника, поза межами вказаної території. Заявник вважає, що постановою про відмову в відкритті виконавчого провадження від 04.12.2015 року порушені конституційні права Державного підприємства «Придніпровська залізниця» по виконанню рішення господарського суду Запорізької області № 908/941/15-г від 21.04.2015 р.

Представник відповідача, у судове засідання 14.01.2016 р., не зявився, про час та місце розгляду скарги був попереджений належним чином, вимог суду не виконав, письмового відзиву на скаргу не надав, про час та місце розгляду скарги був попереджений належним чином. Клопотань про розгляд скарги без представника відповідача або про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило.

Представник Центрально-міського ВДВС Макіївського МУЮ Донецької області у засідання суду 14.01.2016 р. для розгляду скарги не зявився, про час та місце розгляду скарги був попереджений належним чином. вимог суду не виконав, письмового відзиву на скаргу не надав. Клопотань про розгляд скарги без представника ВДВС або про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило.

Розглянувши скаргу Державного підприємства Придніпровська залізниця на дії в.о. начальника Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області та матеріали справи № 908/941/15-г, суд дійшов висновку, щодо відмови у її задоволенні, виходячи з наступного:

07.04.2015 р. господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі № 908/941/15-г, позовні вимоги Державного підприємства Придніпровська залізниця в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень, м. Дніпропетровськ до Державного підприємства Макіїввугілля, м. Макіївка, Донецька область задоволені

З Державного підприємства Макіїввугілля, Донецька область, м. Макіївка на користь Державного підприємства Придніпровська залізниця в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень, м. Дніпропетровськ стягнуто 8 300 грн. 00 коп. штрафу, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

21.04.2015 р. на примусове виконання рішення суду від 07.04.2015 р. господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ.

24.11.2015 року Державним підприємством «Придніпровська залізниця» на адресу Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського МУЮ було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження №ДСЮ-159 на виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/941/15-г від 21.04.2015 року про стягнення на користь ДП «Придніпровська залізниця» з Державного підприємства «Макіїввугілля» заборгованості в сумі 10 127 грн. 00 крп.

04.12.2015 року виконуючим обов'язки начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 винесено постанову про відмову в відкритті виконавчого провадження та повернено наказ господарського суду Запорізької області № 908/941/15-г від 21.04.2015 року без виконання. Постанову про відмову в відкритті виконавчого провадження винесено на підставі того, що згідно виконавчого документу адреса боржника знаходиться на території проведення антитерористичної операції та керуючись п.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження .

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, урегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів.

Згідно до ст. 1 Закону України Про державну виконавчу службу державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень суду, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб у відповідності з законами України.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. З Закону України Про виконавче провадження виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів є виконавчими документами, що підлягають виконанню державною виконавчої службою.

Згідно ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Скаржник у скарзі зазначає що дії в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 є незаконними, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є такою що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов'язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Проте, стягувачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження не у зв'язку із недотриманням положень Закону України Про виконавче провадження, а у зв'язку з неможливістю здійснення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документу на певній території не підконтрольній державній владі України, внаслідок прийняття Кабінетом Міністрів України та Міністерством юстиції України відповідних нормативно-правових актів.

Відкриття виконавчого провадження - це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Питання про відкриття виконавчого провадження вирішує державний виконавець у триденний строк із моменту звернення із заявою про виконання або надходження виконавчого документу від суду. У такому разі державний виконавець відкриває провадження не пізніше наступного дня після одержання виконавчого документа і в той самий день проводить виконавчі дії. При винесені постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання боржником рішення суду; попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій; за заявою стягувача державний виконавець має право накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження, одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника.

Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом. Підстави закінчення виконавчого провадження визначено у ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

Законодавець покладає на державного виконавця коло обов'язків та надає йому права, які мають бути застосовані державним виконавцем для повного виконання, в даному випадку, рішення господарського суду, тобто державний виконавець повинен вжити всі можливі та необхідні заходи, які встановлені Законом України Про виконавче провадження, для примусового виконання виконавчого документу.

Тобто, Закон України Про виконавче провадження зобов'язує державного виконавця вчиняти виконавчі дії у певній послідовності для задоволення вимог стягувача та дотримання прав боржника.

Як свідчать надані до суду документи, боржник Державне підприємство Макіїввугілля зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, внаслідок проведення на цій території антитерористичних дій, отже на даний час стадія виконавчого провадження - його відкриття, державним виконавцем із дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження не може бути вчинена, внаслідок неможливості надіслання боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Для можливості проведення виконавчих дій за місцем знаходженням постійно діючого органу юридичної особи або її майна, виявлення рахунків, вкладів, цінних паперів тощо (про що заявляє скаржник) також має бути відкритим виконавче провадження (ст. 20 ЗУ Про виконавче провадження).

Враховуючи проведення на цій території анти терористичних дій, що також визначено розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.14р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження».

Теорією закону, як акта вищої сили, який регулює найважливіші суспільні відносини, сформульовані основні його ознаки, зокрема, що закон має загальний характер. Усі інші акти приймаються з метою конкретизації та деталізації законоположень, саме таким актом є визначене розпорядження Кабінету Міністрів України.

Розпорядження та постанови Кабінету Міністрів України є нормативно-правовими актами, які прийнято уповноваженим органом держави, який встановлює, змінює, припиняє конкретну норму права.

Таким чином, розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року є чинним і має враховуватися при розгляді даної скарги.

Приймаючи до уваги зазначені обставини та норми права, суд вважає доводи скаржника про неправомірність дій державного виконавця щодо відмови стягувачу у відкритті виконавчого провадження необґрунтованими.

Згідно ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором.

Згідно до ч. 2, ч. 4 ст. 82 Закону Україні «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця виключно в судовому порядку, при цьому рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», враховуючи положення ст. 121-2 ГПК України, дано роз'яснення, що скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає лише місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини). Оскільки прийняття органами ДВС, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає відповідно до ст. 121-2 ГПК України під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до зазначених судів.

В п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.03 р. № 14 зазначено: у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

В п. 8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 04-5/365 від 28.03.2002 р. зазначено: за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 р. № 14, розгляд скарг на дії та бездіяльність державної виконавчої служби здійснюється господарським судом в строки, визначені ст. 69 Господарського кодексу України, тобто розгляд скарги має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання скарги.

Згідно із статтею 6 Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України № 908/476/15 від 10.11.2015 р.

За таких обставин, перевіривши надані докази, господарський суд дійшов висновку, що скарга Державного підприємства Придніпровська залізниця на дії в.о. начальника Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області у справі № 908/941/15-г не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному підприємству Придніпровська залізниця у задоволенні скарги на дії в.о. начальника Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, скасування постанови про відмову в відкриття виконавчого провадження № 49554789 від 04.12.2015 р.; зобовязання відкрити виконавче провадження по примусовому виконання судового наказу господарського суду Запорізької області № 908/941/15-г від 21.04.2015 р. про стягнення на користь ДП Придніпровська залізниця з ДП Макіїііввугілля заборгованості в сумі 10 127грн. 00 коп.

Суддя С.С. Дроздова