ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2016 р.Справа № 922/254/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Державний експортно-імпортний банк України", м. Харків
до ТОВ "Завод енергетичного машинобудування", м. Харків , ТОВ "Інженерний центр "Енергомаш", м. Харків , Корпорація "Укренергоінжиніринг", м. Київ , ТОВ "Електромашинобудівельне виробництво", м. Харків , ТОВ "БМУ "Енергомаш", м.Харків
про стягнення 4185927,38 грн. та 7433746,77 доларів США
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №010-01/7568 від 05.11.2013 року,

першого відповідача - не з'явився,

другого відповідача - не з'явився,

третього відповідача - не з'явився,

четвертого відповідача - не з'явився,

п'ятого відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне АТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою (з урахуванням уточнень від 22.12.15р.), в якій просить стягнути солідарно з ТОВ "Завод енергетичного машинобудування", ТОВ "Інженерний центр "Енергомаш", Корпорації "Укренергоінжиніринг", ТОВ "Електромашинобудівельне виробництво", ТОВ "БМУ "Енергомаш" солідарно 4185927,38 грн. та 7433746,77 доларів США. Судові витрати просить покласти на відповідачів солідарно. Також, просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідачів та оголосити заборону на їх відчуження.

Ухвалою суду від 15.01.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 09.06.15р. провадження у справі 922/254/15 зупинено до розгляду господарським судом Харківської області кредиторських вимог ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" у справі № 922/4856/14.

14.12.15р. позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення провадження по справі.

Листом суду від 17.12.15р. повідомлено сторін про необхідність з`явитись до суду для вирішення питання щодо поновлення провадження по справі.

Ухвалою суду від 21.12.15р. було задоволено клопотання про поновлення провадження у справі №922/254/15 та призначено до розгляду на "11" січня 2015 р. о 10:30.

22.12.15р. представник позивача надав уточнення позовних вимог, в яких зазначив, що відповідно до п. 4.3.1 Договорів поруки №68111Р31 від 21.07.2011, №68111Р32 від 21.07.2011, №68111Р34 від 21.07.2011, №68111РЗЗ від 21.07.2011 поручитель зобов'язується перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником Основного зобов'язання, а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, у т.ч. суму кредиту, проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання Основного зобов'язання, інші понесені Кредитором витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання Позичальником Основного зобов'язання.

Таким чином, позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування" (61034 м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188А, ідентифікаційний код 31645482): Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (02002. м. Київ, вул. Луначарського, 4, ідентифікаційний код 24288388); Корпорації "Укренергоінжиніринг" (02002, м. Київ, вул. Луначарського, 4, ідентифікаційний код 30434649); Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромашинобудівельне виробництво" (61105, м. Харків, вул. Киргизька, 19, ідентифікаційний код 31557632): Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" (61034, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 188А, ідентифікаційний код 31645519) та оголосити заборону на його відчуження. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного і машинобудування" (61034 м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188А, ідентифікаційний код 31645482); Корпорації "Укренергоінжиніринг" (02002, м. Київ, вул. Луначарського, 4, ідентифікаційний код 30434649); Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (02002, м. Київ, вул. Луначарського, 4, ідентифікаційний код 24288388); Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромашинобудівельне виробництво" (61105, м. Харків, вул. Киргизька, 19. ідентифікаційний код 31557632); Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" (61034, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 188А, ідентифікаційний код 31645519) заборгованість в сумі 4 185 927 (чотири мільйони сто вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот двадцять сім) гривні 38 коп. та 7 433 746 (сім мільйонів чотириста тридцять три тисячі сімсот сорок шість) доларів США 77 цента. Витрати, пов'язані із поданням цієї позовної заяви, стягнути з відповідачів на користь позивача.

Суд, розглянувши вимогу позивача про вжиття заходів забезпечення позову, відмовляє в її задоволенні у зв`язку з наступним.

Вирішуючи це клопотання суд керується ст.ст. 66, 67 ГПК України. Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Суд також враховує Постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, в частині 1 якої вказано, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною третьою вище вказаної постанови визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивачем не надано доказів в підтвердження цієї зави, а саме, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд відмовляє в її задоволенні.

Cуд, дослідивши уточнення до позовної заяви, суд приймає вищезазначену заяву до розгляду та задовольняє її. Подальший розгляд справи ведеться з урахуванням цієї заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 11.01.16р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник першого відповідача в судове засідання 11.01.16р. не з'явився.

Представник другого відповідача в судове засідання 11.01.16р. не з'явився.

Представник третього відповідача в судове засідання 11.01.16р. не з'явився.

Представник четвертого відповідача в судове засідання 11.01.16р. не з'явився.

Представник п'ятого відповідача в судове засідання 11.01.16р. не з'явився.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Між АТ "Укрексімбанк" (надалі - Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування" (надалі - Відповідач 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (надалі - Позичальник, Відповідач 2) укладено Генеральну кредитну угоду №6811 Ш4 від 21.07.2011 з загальним лімітом заборгованості 102 700 000 (сто два мільйони сімсот тисяч) гривень 00 копійок строком погашення до 30.03.2018 (далі - Генеральна угода).

Генеральною угодою передбачено проведення Банком кредитних операцій в межах лімітів визначених Генеральною угодою, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів укладених у рамках Генеральної угоди.

Так, у рамках Генеральної угоди між Банком та Позичальником було укладено кредитний договір №68111К7 від 21.07.2011 на відкриття невідновлюваної відкличної кредитної лінії в розмірі 7693000 (сім мільйонів шістсот дев'яносто три тисячі) доларів США 00 центів кінцевим терміном погашення 30.03.2018 (далі - Договір).

Договором передбачено надання Банком Позичальнику кредиту на певних умовах, а позичальник зобов'язаний виконувати всі умови Договору.

Відповідно до п. 5.1.2. договору Позичальник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі погашати Банкові заборгованість за Кредитом, сплачувати Проценти за користування Кредитом, комісії та інші платежі за Договором.

Умовою п. п. 3.4.1. Договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний погасити повністю Кредит у Валюті Кредиту в строк, зазначений у відповідному пункті Договору, здійснюючи чергові платежі з погашення згідно з Графіком за рахунок будь-яких грошових надходжень Позичальника.

Згідно з п.п. 3.5.1. Договору, Позичальник сплачує Банкові Проценти за користування Кредитом у Валюті Кредиту.

Підпунктом 4.1.2. Договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплатити Банкові комісію за управління кредитом.

На цей час Позичальником не виконуються зазначені умови Договору та Генеральної угоди щодо погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, комісій за управління кредитом.

Станом на 21.11.2014 сума заборгованості за кредитним договором №68111К7 від 21.07.2011 становить 4 185 927 (чотири мільйони сто вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот двадцять сім) гривні 38 коп. та 7 433 746 (сім мільйонів чотириста тридцять три тисячі сімсот сорок шість) доларів США 77 цента, що складається з:

- 6 797 000, 00 доларів США за кредитом;

- 636 746,77 доларів США відсотки за користування кредитом;

- 574 053,84 грн. комісія за управління кредитом;

- 3 611 873,54 грн. пеня.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі невиконання зобов'язань з погашення Кредиту, процентів за користування Кредитом та комісій за Кредитом Позичальник сплачує банкові пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. Договорів: подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вищевказані порушення Позичальника підпадають під визначення подій невиконання зобов'язань, визначених п. 6.1. Договору та п. п. "б" п. 7.1. Генеральної угоди.

Наслідком подій невиконання зобов'язань є здійснення дострокового погашення Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій та інших платежів, нарахованих згідно з Договорами, у відповідності п. 6.2. Договору .

07.11.2014 банком направлено повідомлення Позичальнику на погашення заборгованості за кредитним договором №68111К7 від 21.07.2011, але указана вимога станом на 29.12.2014 не виконана.

У забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою №68111N4 від 21.07.2011р. укладені, зокрема, наступні договори застави та іпотечні договори:

1. Договір застави №68112Z11 від 27.04.2012, укладений між Банком та Відповідачем 1, предметом якого є майнові права за контрактом.

2. Договір застави №68111Z55 від 28.10.2011, укладений між Банком та Відповідачем 2, предметом якого є майнові права за контрактом.

3. Договір застави №68111Z42 від 09.09.2011, укладений між Банком та Відповідачем 2, предметом якого є виробниче обладнання.

4. Договір застави №68111Z43 від 20.10.2011, укладений між Банком та Відповідачем 1, предметом якого є товари в обігу.

5. Договір застави №68111Z32 від 21.07.2011, укладений між Банком та Відповідачем 2, предметом якого є виробниче обладнання.

6. Договір застави №68111Z33 від 21.07.2011, укладений між Банком та Відповідачем 1, предметом якого є виробниче обладнання.

7. Договір застави №68111Z30 від 21.07.2011, укладений між Банком та Відповідачем 1, предметом якого є товари в обігу.

8. Іпотечний договір №68111Z35 від 27.09.2011, укладений між Банком та Відповідачем 2, предметом якого є нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Луначарського Анатолія, б.4.

9. Іпотечний договір №68111Z36 від 22.07.2011, укладений між Банком та Відповідачем 2, предметом якого є нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, б.19.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №68111К7 від 21.07.2011 укладені договори поруки:

1. Договір поруки №68111Р31 від 21.07.2011, укладений між Банком, Відповідачем 1 та Відповідачем 2.

2. Договір поруки №68111Р32 від 21.07.2011, укладений між Банком, Позичальником, та ТОВ "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" (далі - Відповідач 5).

3. Договір поруки №68111Р34 від 21.07.2011, укладений між Банком, Позичальником та ТОВ "Електромашинобудівельне виробництво" (далі - Відповідач 4).

4. Договір поруки №68111Р33 від 21.07.2011, укладений між Банком, Позичальником, та Корпорацією "Укренергоінжиніринг" (далі - Відповідач 3).

Відповідно до п.4.1.3 Договорів поруки, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором Позичальником у випадку, якщо він не зміг виконати будь-яке із зобов'язань за кредитним договором. У випадку невиконання Позичальником основного зобов'язання, передбаченого відповідними положеннями кредитного договору, позивач має право вимагати виконання цього зобов'язання у Відповідача 1, Відповідач 2, Відповідача 3, Відповідача 4, Відповідача 5, як у солідарних боржників.

12.09.2014, 03.11.2014 до відповідачів 1-5 також було направлено вимоги щодо дострокового погашення заборгованості, але вимоги станом на 29.12.2014 не виконані.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається пере кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає пере кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочення платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідачі не надали суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів солідарно заборгованість, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачами, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідачів солідарно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 526, 530, 546, 548, 549, 553, 554, 598, 610-612, 1049 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197, 232 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування" (61034 м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188А, ідентифікаційний код 31645482), Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" (02002, м. Київ, вул. Луначарського, 4, ідентифікаційний код 24288388), Корпорації "Укренергоінжиніринг" (02002, м. Київ, вул. Луначарського, 4, ідентифікаційний код 30434649), Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромашинобудівельне виробництво" (61105, м. Харків, вул. Киргизька, 19, ідентифікаційний код 31557632), Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління "Енергомаш" (61034, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 188А, ідентифікаційний код 31645519) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в місті Харкові (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 11, п/р НОМЕР_1 у філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові) заборгованість в розмірі 4185927,38 грн. та 7433746,77 доларів США, витрати по сплаті судового збору в сумі 73080,00 грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.01.2016 р.

Суддя ОСОБА_2