КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2016 р. Справа№ 910/27847/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача:Архіпов О.Ю.-представник;

Від відповідача-1: Левченко М.В.-представник;

Від відповідача-2: не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства „ТЕРМОЛАЙФ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2015

у справі №910/27847/15 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ"

до 1) Приватного акціонерного товариства „ТЕРМОЛАЙФ"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „КОКСОТРЕЙД"

про стягнення 5 585 802, 08 доларів США, що еквівалентно 121 800 754, 81 грн та 20 273 046, 89 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" з позовом до Приватного акціонерного товариства "ТЕРМОЛАЙФ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОКСОТРЕЙД" про стягнення з останніх солідарно:

- 31235802,08 доларів США, з яких: 2850000,00 доларів США (еквівалентно 62145444,15 грн) - прострочена заборгованість за кредитом; 2735802,08 доларів США (еквівалентно 59655310,66 грн) - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 20273046,89 грн, з яких: 7742408,71 грн - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 12530638,18 грн - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

01.12.2015 до місцевого господарського суду ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ"було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ", які знаходяться на поточних рахунках.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 зазначену заяву позивача задоволено, з метою забезпечення позову у справі № 910/27847/15 накладено арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "ТЕРМОЛАЙФ" (61071, Харківська обл., м. Харків, Жовтневий район, шосе Карачівське, буд. 44; ідентифікаційний код 34015182), що знаходяться:

на рахунку № 5873 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", МФО 320627;

на рахунку № 5873 (Українська гривня , долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", МФО 320627;

на рахунку № 0697 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Європромбанк", МФО 377090;

на рахунку № 2331 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Укрексімбанк" МФО 351618;

на рахунку № 4400 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ "Укрексімбанк" МФО 322313;

а також в інших поточних рахунках, відкритих в банківських або в інших кредитно-фінансових установах України, виявлених державним виконавцем у процесі виконання даної ухвали, в межах суми 5 585 802,08 (п'ять мільйонів п'ятсот вісімдесят п'ять тисяч вісімсот два) долара США 08 центів, що у гривневому еквіваленті становить 121800754,81 (сто двадцять один мільйон вісімсот тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн. 81 коп., та 20 273 046,89 (двадцять мільйонів двісті сімдесят три тисячі сорок шість) грн. 89 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 було задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство „ТЕРМОЛАЙФ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства „Дочірній Банк Сбербанку Росії про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права та без повного з'ясування обставин які мають значення для справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „ТЕРМОЛАЙФ" у справі №910/27847/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2015 у справі № 910/27847/15 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „ТЕРМОЛАЙФ" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.01.2016.

В судовому засіданні 12.01.2016 учасники судового процесу надали свої пояснення по суті справи.

Представник відповідача-1 вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники відповідача-2 в судове засідання 12.01.2016 не з'явились, причини неявки суду невідомі.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2015 у справі № 910/27847/15 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача-2.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Частиною 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Статтею 66 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 1 ст. 67 ГПК України).

Так, виходячи зі змісту позовної заяви, матеріально-правовою вимогою позивача є стягнення з відповідачів солідарно грошових коштів, які є заборгованістю за кредитним договором.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-1, крім заборгованості, яка є предметом спору у даній справі, має перед позивачем й іншу значну заборгованість, яка є предметом спору в інших господарських справах.

У матеріалах справи містяться копії ухвал Господарського суду Харківської області від 03.11.2015 у справі № 922/5438/15 та від 06.11.2015 у справі № 922/5416/15, предметами даних справ є стягнення з відповідача 1 заборгованості, і з яких вбачається, що провадження у справах зупинено за клопотаннями ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ" до інших справ, предметами у яких є визнання договорів поруки припиненими, за якими відповідач 1 є поручителем. Проти задоволення вказаних клопотань ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" заперечувало у зв'язку з їх безпідставністю, а також з огляду на те, що вони спрямовані на штучне затягування судового процесу. Також відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 19.11.2015 у справі № 922/5901/15, розгляд справи відкладено у зв'язку із неявкою у судове засідання представника ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ" без поважних причин.

Судом першої інстанції було встановлено, що, відповідач 1 прийняв рішення про виділ з ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ", без його припинення, інших юридичних осіб, що підтверджується Бюлетенем Цінні папери України від 03.09.2015 № 162.

Також судом встановлено, що відповідач 1 має негативні фінансові результати діяльності, що відображені в балансі та фінансованому звіті відповідача 1 від 30.09.2015 (засвідчена копія міститься у матеріалах справи), а також у порівнянні з балансом та фінансовою звітністю відповідача 1 станом на 31.12.2015 (засвідчена копія міститься у матеріалах справи), зокрема вбачається: 1) зменшення основних засобів - вартість основних засобів становила на початок періоду 185079 тис. грн, а на кінець звітного періоду становить 178853 тис. грн; 2) подвійне збільшення дебіторської заборгованості за продукцію, товари та послуги, а також за виданими балансами; 3) суттєве збільшення довгострокових зобов'язань - з 449404 тис. грн до 613535 тис. грн та 4) зобов'язань за товари, роботи, послуги - з 83140 тис. грн до 147745 тис. грн.

Враховуючи сукупність наведених фактичних обставин свідчить про те, що відповідач 1, має значний обсяг заборгованості перед позивачем, створює штучні умови для затягування розгляду господарських справ, предметом яких є стягування з ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ" заборгованості на користь ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та не вживає жодних заходів, спрямованих на зменшення його заборгованості перед позивачем за кредитним договором.

Крім того, такі дії як рішення ПрАТ "ТЕРМОЛАЙФ" про виділ інших осіб та зменшення вартості основних засобів відповідача 1, збільшення обсягу перед іншими кредиторами свідчить про наявність у відповідача 1 наміру ухилитися від виконання зобов'язань за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" про забезпечення позову у даній справі, оскільки із наданих суду позивачем документів вбачається реальна ймовірність ускладнення виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову, беручи до уваги, що обраний позивачем захід до забезпечення позову, а саме: накладення арешту на грошові кошти відповідача-1, які знаходяться на поточних рахунках, відповідає предмету позовних вимог і може забезпечити фактичне виконання судового рішення, в той час як невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову, та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів відповідача та позивача, а також не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 у справі № 910/27847/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, прийнята з дотриманням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга, з викладених у ній підстав, задоволенню не підлягає

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять їх протилежність, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „ТЕРМОЛАЙФ" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 року у справі № 910/27847/15 залишити без змін.

Матеріали оскарження справи № 910/27847/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко