КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2016 р. Справа№ 910/5888/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

в судове засідання з'явився прокурор Колодчина Р.В. - посв. від 12.11.2014 року № 030247

за участю представників

від позивача 1: Миронюк О.А. - дов. від 20.09.2015 року б/н

від позивача 2: Миронюк О.А. - дов. від 03.11.2015 року № 001-3851

від позивача 3: Гуцул В.О. - дов. від 27.05.2015 року № 01-19/1243

від відповідача: Конопка І.І. - дов. від 01.07.2013 року № 301

розглянувши апеляційну скаргу Комунальної корпорації „Київавтодор" на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року

у справі №910/5888/14 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Першого заступника прокурора міста Києва (м. Київ) в інтересах держави в особі

1. Київської міської ради (м. Київ)

2. Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (м. Київ)

3. Комунальної корпорації „Київавтодор" (м. Київ)

до Приватного акціонерного товариства „Київсоюзшляхпроект" (м. Київ)

про стягнення 1 751 300 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернувся Перший заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальної корпорації „Київавтодор" до Приватного акціонерного товариства „Київсоюзшляхпроект" з позовом (з урахуванням заяви про уточненням позовних вимог) до Приватного акціонерного товариства „Київсоюзшляхпроект" про стягнення з відповідача на користь позивача 3 суми основного боргу у розмірі 1 751 300 грн. 00 коп.

Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням від 22.09.2015 року господарський суд міста Києва в задоволенні позовних вимог Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі КМР, ВО КМР (КМДА) та КК „Київавтодор" відмовив повністю та стягнув з КК „Київавтодор" на користь Державного бюджету України 35 026 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду відповідач 3 звернувся до апеляційного господарського суду з клопотанням про відновлення строку подання апеляційної скарги та з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року по справі № 910/5888/14 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги заступника прокурора міста Києва в повному об'ємі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року у складі колегії суддів: головуючий - Гаврилюк О.М., судді - Коротун О.М. та Сулім В.В. було відновлено строк на апеляційне оскарження рішення, апеляційну скаргу Комунальної корпорації „Київавтодор" на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року у справі № 910/5888/14 прийнято до провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні за участю представників сторін та прокурора.

В судовому засіданні 03.12.2015 року оголошувалася перерва до 12.01.2016 року до 10 год. 30 хв.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Суліма В.В. у відпустці, який входить до постійного складу судової колегії, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Гаврилюка О.М., суддів: Коротун О.М., Майданевича А.Г.

Новий склад суду розпочав розгляд апеляційної скарги спочатку.

В судових засіданнях представник позивача 3 підтримав вимоги апеляційної скарги. прокурор та представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечували. Представник позивачів 1 та 2 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи 27.08.2009 року Комунальна корпорація „Київавтодор" (замовник) та Приватне акціонерне товариство „Київсоюзшляхпроект" (підрядник) уклали договір № 534/09 на створення проектної документації, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах тендеру від 23.06.2009 року, визначених договором, замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами та засобами за рахунок замовника виконати зазначені в п. 1.2 договору роботи, а замовник зобов'язується прийняти результат таких робіт (проектно-вишукувальну продукцію) та сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Укладений між сторонами договір має ознаки договору на виконання проектних робіт, а відтак суд застосовує норми, що регулюють даний вид договорів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 Господарського кодексу України за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ГК України у договорі підряду на капітальне будівництво сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення. Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Умовами договору, зокрема, передбачено, що об'єкт проектної продукції: розробка проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт автопроїздів мосту Метро в місті Києві; вартість проектних робіт становить 1 989 071 грн., в тому числі ПДВ 20% - 331 512 грн.; оплата виконаних робіт проводиться поетапно на підставі актів виконаних робіт; за несвоєчасне виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який нараховується пеня, від вартості обсягу невиконаних робіт за кожний день прострочення; договір може бути розірваний за ініціативою замовника у разі: неякісного виконання робіт та втрати актуальності роботи.

Крім того, сторонами було укладено додаткові угоди до договору, а саме: від 09.12.2009 року № 1; від 14.07.2010 року № 2; від 29.12.2010 року № 3; від 03.02.2011 року № 4; від 29.12.2011 року № 5; від 20.01.2012 року № 6 та від 29.12.2012 року № 7.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 29.12.2011 року № 5 до договору сторонами доповнено розділ 2 договору пунктом 2.10 та викладено його в такій редакції: „Після завершення проектних робіт в повному обсязі, отримання позитивного висновку експертизи та передачі готової документації замовнику в повному обсязі, яка повинна повністю відповідати вимогам, що ставляться до такого виду робіт відповідно до чинного законодавства України, останній приймає роботу за актом приймання-передачі виконаних робіт та виконує розрахунок в повному обсязі, згідно з виконавчим кошторисом, тільки після отримання коштів від розпорядника бюджетними коштами".

Додатковою угодою від 29.12.2012 року № 7 до договору відповідно до п.п. 4 та 5 ст. 40 Закону України „Про здійснення державних закупівель" та у зв'язку зі зменшенням бюджетного фінансування на 2012 рік п. 1.3 договору викладено в такій редакції: „Строки виконання проектних робіт: початок - серпень 2009 року; закінчення - грудень 2013 року". При цьому, у зв'язку зі зміною строків виконання робіт п. 6.1 договору викладено у такій редакції: „Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором".

Згідно з п. 3 додаткової угоди № 7 до договору вартість проектно-вишукувальних робіт за договором складає 1 989 071 грн., в тому числі ПДВ 20% - 331 512 грн. Фактично виконано та профінансовано станом на 29.12.2012 року - 1 751 300 грн., в тому числі ПДВ 20% - 291 883 грн. 33 коп. Вартість проектно-вишукувальних робіт станом на 2013 рік складає 237 771 грн., в тому числі ПДВ 20% - 39 628 грн. 50 коп. Оплата залишку за договором буде здійснена в 2013 році при умові включення об'єкту до плану робіт з капітального ремонту на 2013 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

На виконання умов договору сторонами складено акти приймання-передачі проектної продукції і загальна вартість робіт становить 1 751 300 грн. Вказану суму КК „Київавтодор" перерахував відповідачу в повному обсязі. Залишок у розмірі 237 771 грн. Комунальна корпорація „Київавтодор" повинна була сплатити після отримання позитивного висновку державної експертизи.

14.12.2010 року замовником і Державним підприємством „Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" Київської міської філії Державного підприємства „Укрдержбудекспертиза", в якості виконавця, було укладено договір № 11-00446-10 на проведення комплексної державної експертизи проекту капітального ремонту.

27.12.2010 року Державним підприємством „Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" Київської міської філії Державного підприємства „Укрдержбудекспертиза" складено висновок № 11-0046-10 комплексної державної експертизи робочого проекту капітального ремонту автопроїздів мосту Метро у м. Києві, в якому вказано, що висновок комплексної державної експертизи робочого проекту капітального ремонту автопроїздів мосту Метро у м. Києві є негативним, із зауваженнями щодо доопрацювання та внесення відповідних змін у проектну документацію.

На вимогу позивача 3 Приватне акціонерне товариство „Київсоюзшляхпроект" за власні кошти подало проектно-кошторисну документацію для проведення повторної експертизи, проте, вдруге отримало негативний висновок.

01.11.2013 року КК „Київавтодор" повідомило відповідача про розірвання договору, з підстав встановлених пп. 5.2.2, 5.2.3 п. 5.2 та п. 5.4 договору, в односторонньому порядку з 01.11.2013 року. Крім того, відповідачу запропоновано добровільно повернути позивачу отримані за договором кошти в сумі 1 751 300 грн. та сплатити 129 308 грн. 31 коп. пені. При цьому, розриваючи договір в односторонньому порядку КК „Київавтодор" також посилалося і на ст. 651 ЦК України.

На претензію позивача від 13.02.2014 року про негайне повернення коштів у сумі 1 751 300 грн. на зазначений позивачем 3 рахунок, відповідач просив надати йому час для поетапного погашення заборгованості, що на час розгляду справи в суді виконано ним не було.

Предметом позову у справі є стягнення з відповідача на користь позивача 3 - 1 751 300 грн. грошових коштів сплачених позивачем відповідачу за розробку проектно-кошторисної документації, за договором.

Відповідно до ст. 889 ЦК України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Підрядник зобов'язаний, зокрема, виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором (ст. 890 ЦК України).

Відповідальність підрядника за недоліки документації та робіт встановлена ст. 891 ЦК України, відповідно до якої підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, укладений сторонами договір від 27.08.2009 року № 534/09 на створення проектної документації розірвано замовником в односторонньому порядку з листопада 2013 року.

Наслідки розірвання договору встановлені ч.ч. 3, 4 ст. 653 ЦК України, згідно положень яких, у разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір укладений між сторонами положень, які б встановлювали обов'язок підрядника, у разі розірвання договору у відповідності до п. 5.2.2. договору, повернути грошові кошти сплачені йому за договором, не містять. Відсутні відповідні положення щодо наявності у підрядника обов'язку повернути замовнику кошти сплачені при неякісному виконанні проектних та пошукових робіт і в законі (ЦК України).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що з огляду на викладене, у відповідності до ч. 4 ст. 653 ЦК України КК „Київавтодор" не має права вимагати повернення коштів сплачених відповідачу за договором.

Законом (ст. 891 ЦК України) встановлено обов'язок підрядника на вимогу замовника безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки. Таким чином, позивач - 3 має право, у випадку неякісного виконання проектних робіт відповідачем вимагати усунення недоліків. Проте, матеріали справи доказів із яких би вбачалося, що позивач 3 вимагав від відповідача усунення недоліків проекту за власний кошт у розумний строк, не містять.

Також колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про недоведеність та необґрунтованість доводів прокурора та позивачів щодо факту істотного порушення умов договору з боку відповідача, оскільки позивач 3 до суду з позовом про розірвання договору укладеного між сторонами не звертався, і відповідно судом не здійснювалася оцінка „істотності" у порушенні договору.

За приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, з підстав істотного порушення стороною умов договору відповідний договір може бути розірваний тільки за рішенням суду. При цьому, така підстава може бути встановлена лише шляхом оцінки судом „істотності" у порушенні договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України правові наслідки, зокрема, такі як відшкодування збитків настають у випадку порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника. Отже кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобов'язання, розмір збитків, причинний зв'язок.

Місцевий господарський суд правомірно не погодився з доводами прокурора про те, що негативний висновок комплексної державної експертизи свідчить про неякісне виконання підрядником проектних робіт, оскільки, за умовами договору (п. 1.4. договору) оцінка виконаної роботи (етапу) здійснюється згідно з вимогами технічного завдання. Доказів із яких би вбачалося, що розроблена підрядником проектна документація за договором не відповідає технічному завданню замовника, матеріали справи не містять, як і не містять матеріали справи самого технічного завдання за договором.

Крім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом, виконані відповідачем роботи за договором (розроблена проектно-кошторисна документація) були прийняті позивачем 3 ще у листопаді 2009 - грудні 2010 року за актами виконаних робіт №№ 46, 90, 115, 118 без жодних зауважень з боку позивача 3. А додаткові угоди №№ 3, 4, 5, 6, 7 до договору були укладені сторонами вже після здачі - прийняття робіт та передачі проектно-кошторисної документації.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що з огляду на вищевикладене прокурором та позивачами не доведено наявність ані факту порушення відповідачем його зобов'язання за договором, ані факту нанесення відповідачем позивачу своєю поведінкою збитків, ані наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками.

Також місцевий господарський суд правомірно не застосував позовну давність, оскільки позовні вимоги доведено не було, що є самостійною підставою для відмови в позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача 3, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунальної корпорації „Київавтодор" на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року у справі № 910/5888/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року у справі № 910/5888/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/5888/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич