ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 січня 2016 р. Справа № 902/49/16

Суддя господарського суду Банасько О.О. , розглянувши матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Жмеринське АТП-10512", м.Жмеринка, Вінницька область

до: 1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

2. Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, м.Жмеринка, Вінницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, м.Вінниця

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління державної інспекції України з питань безпеки на наземному транспорті у Вінницькій області, м.Вінниця

про визнання договору від 21.01.2003 р. та договору від 23.12.2003 р. недійсними

ВСТАНОВИВ :

Приватним акціонерним товариства "Жмеринське АТП-10512" подано позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання договору від 21.01.2003 р. та договору від 23.12.2003 р. недійсними.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що остання підлягає поверненню виходячи з наступного.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 57 ГПК України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою в якості негативного наслідку повернення позовної заяви без розгляду.

Приписами ч.1 ст.56 ГПК України (з урахуванням внесених змін відповідно до Закону України від 19.05.2011 року № 3382-VI) встановлено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Крім того, відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі тощо.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.42, 43 ГПК кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У пункті 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" наголошено на тому, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Натомість, позивачем в порушення наведених вище законодавчих приписів не надано належних доказів надіслання відповідачам та третім особам копії позовної заяви від 15.01.2016 р.

Так, позивачем в якості доказу надіслання відповідачам та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів до позовної заяви від 15.01.2016 р. додано описи вкладення від 15.01.2016 р. з яких вбачається, що позивачем не надіслано відповідачам та третім особам копії позовної заяви від 15.01.2016 р., а лише копії доданих документів до позовної заяви згідно переліку.

Зазначена обставина є суттєвою, оскільки нормами ст.59 ГПК України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідачі та треті особи позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі тощо.

При вивченні матеріалів позовної заяви від 15.01.2016 р. судом встановлено, що позивачем в порушення наведених вище законодавчих приписів не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, позивачем при зверненні з позовом до суду заявлено дві вимоги немайнового характеру: про визнання недійсним договору про перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 21.01.2003 р. (1 вимога) та про визнання недійсним договору про перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 23.12.2003 р. (2 вимога).

У відповідності до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Виходячи з ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв немайнового характеру має бути сплачено судовий збір в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено, що з 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 378,00 грн на місяць.

В п.2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7, від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Таким чином позивачу необхідно було сплатити 2 756,00 грн судового збору.

Як вбачається з квитанції № QS27112537 від 15.01.2016 р., яка додана позивачем як доказ сплати судового збору, ним сплачено судовий збір в розмірі 1 378,00 грн, тобто лише за розгляд однієї вимоги немайнового характеру.

На підставі викладеного вище позовну заяву від 15.01.2016 р. та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При цьому слід зауважити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених процесуальних недоліків, що зумовили її повернення (сплати судового збору у встановленому Законом розмірі та доказів надіслання копії позовної заяви всім учасникам процесу).

При прийнятті даної ухвали судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Принагідно суд зауважує, що при повторному поданні позовної заяви не забороняється використання раніше поданого платіжного документа.

Також при повторному зверненні до суду позивачу необхідно звернути увагу на приписи ст.54 ГПК України щодо оформлення позовної заяви (як позивач у справі не може бути зазначено уповноваженого представника останнього) та ст. 27 ГПК України щодо обгрунтування наявності юридичного інтересу відносно даного спору у визначених позивачем у позовній заяві третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Керуючись п.п.4, 6 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву без номера від 15.01.2016 р. на 5-ти аркушах разом з матеріалами на 56-ти аркушах повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви, квитанції № QS27112537 від 15.01.2016 р. та описів вкладення від 15.01.2016 р. долучити до примірника ухвали, який залишається в суді.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі (позивачу разом з матеріалами на 61 аркуші) та третім особам рекомендованим листом.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - вул.Київська,115, м.Жмеринка, Вінницька область, 23100.

3 - відповідачу 1 - АДРЕСА_1, 23130.

4 - відповідачу 2 - вул. Б.Хмельницького,14, м.Жмеринка, Вінницька область, 23100.

5 - третя особа 1 - вул.В.Порика,29, м.Вінниця, 21100.

6 - третя особа 2 - Хмельницьке шосе, 23, м.Вінниця,21036.