номер провадження справи 14/171/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016 Справа № 908/5736/15

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька пивна компанія» (адреса - 69002 м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду/вул. Грязнова, б. 40/7, прим. 37)

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адреса - 71500 АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 04.01.2016р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

17 листопада 2015 року Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізька пивна компанія» (далі за текстом ТОВ «ЗПК») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2» (далі за текстом ФОП ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.11.2015р. порушено провадження у справі №908/5736/15, судове засідання призначено на 08.12.2015р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.12.2015р. розгляд справи відкладено на 12.01.2016р.

В судовому засіданні 12.01.2016р. розгляд справи закінчено, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представника Позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, повідомлено про дату виготовлення повного тексту рішення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов укладеного між Сторонами Договору суборенди №18935 Э-00 380 від 05.01.2012р. Відповідачеві передано в суборенду майно - рекламне обладнання, вартістю 6 215,82 грн. без ПДВ (7 458,98 грн. з ПДВ). У зв'язку припиненням Договору суборенди Відповідач мав повернути майно Позивачеві, однак до теперішнього часу свого обов'язку щодо повернення майна не виконав.

З огляду на зазначені обставини, Позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЗПК» 7 458,98 грн. вартості неповернутого майна та покласти на Відповідача судові витрати.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник Відповідача в судове засідання за викликом суду не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали господарського суду Запорізької області від 19.11.2015р. про порушення провадження у справі та від 08.12.2015р. про відкладення розгляду справи були направлені ФОП ОСОБА_2 за адресою місцезнаходження, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 71500 АДРЕСА_1.

Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

01.03.2011р. між ТОВ «ЗПК» - Постачальник та БОФ ОСОБА_2 - Покупець укладено Договір поставки продукції №ЗПК- ЭФ0175 (далі за текстом Договір поставки).

За умовами п. 1 розділу І Договору Постачальник зобов'язується поставляти продукцію Покупцю згідно замовлення Покупця, а Покупець зобов'язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п. 6 розділу І Договору, Договір вступає в дії з моменту підписання і діє до 31.12.2011р. Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку діє Договору жодна із сторін письмово не повідомить про своє бажання розірвати цей Договір або між Сторонами не буде укладено новий Договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах.

Пунктом 7 розділу І Договору Сторони узгодили, що Договір може бути достроково розірваним за вимогою однієї із Сторін, при умові виконання своїх зобов'язань за цим Договором. Сторона, що вимагає розірвання цього Договору, зобов'язана письмово попередити про це іншу Сторону не пізніше ніж за двадцять календарних днів до дати розірвання цього Договору.

Також 05.01.2012р. між Сторонами укладено Договір суборенди майна №18935 Э-00 380 (далі за текстом Договір суборенди).

За умовами розділу І Договору Орендар - ТОВ «ЗПК» передає Орендареві - ФОП ОСОБА_2 у строкове платне користування (оперативну суборенду), а Орендар приймає торогово-рекламне обладнання (надалі майно) - холодильник OPTIMA ХШВ-600 «Оболонь» зима-літо в кількості 1 шт., вартістю 6 215,82 грн. без ПДВ.

Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання Сторонами, погодження Власником (п. 7.1. Договору).

Даний Договір укладається терміном на 1 календарний рік, якщо інше не випливатиме з тексту цього Договору або чинного законодавства України. Якщо Суборендар продовжує користуватися майном після закінчення терміну дії цього Договору, то за відсутності письмових заперечень Сторін або Власника. Заявлених не пізніше 10 календарних днів до закінчення терміну дії Договору, то строк діє даного Договору подовжується ще на один календарний рік.

Згідно п. 7.4.2. Договору суборенди, даний Договір припиняє свою дію достроково у випадку припинення дії укладеного між Орендарем та Суборендарем договору купівлі-продажу (договору поставки) продукції, що поставляється/реалізується Виробником та його корпоративними підприємствами. Датою закінчення дії цього Договору, в такому випадку, вважатиметься дата припинення дії відповідного договору купівлі-продажу (договору поставки) продукції.

Пунктом 2.3. Договору суборенди передбачено, що майно повинно бути повернуто Суборендарем та прийняте Орендарем протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення дії Договору (в тому числі дострокового).

У випадку втрати (повного знищення) Суборендарем Майна (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або неповернення Майна у відповідності з п. 2.3. даного Договору, Суборендар зобов'язаний відшкодувати Орендарю вартість Майна, вказану в п. 1.2. даного Договору (або в Специфікації), із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між Сторонами та Власником (пункт 6.2. Договору суборенди).

Про прийняття майна - торогово-рекламного обладнання (надалі майно) - холодильник OPTIMA ХШВ-600 «Оболонь» зима-літо в кількості 1 шт., вартістю 6 215,82 грн. без ПДВ, Відповідачем свідчить відповідний Акт прийому-передачі майна в суборенду від 05.01.2012р., підписаний уповноваженими представниками Сторін.

Листом №347 від 09.09.2015р. Позивач повідомив Відповідача про припинення дії Договору поставки продукції №ЗПК- ЭФ0175 від 01.03.2011р., при цьому просить вважати розірваним договір з двадцять першого календарного дня з моменту отримання даного повідомлення. Також Позивач зазначив у листі, що у зв'язку з припиненням дії Договору поставки продукції припиняє свою дію і Договір суборенди майна №18935 Э-00 380 від 05.01.2012р. за викладених обставин позивач просить повернути передане за Договором суборенди майно на загальну суму 6 215,82 грн. без ПДВ, а в разі його неповернення в зазначений термін - відшкодувати вартість вказаного майна з урахуванням ПДВ - 7 458,98 грн.

Проте, відповіді на Лист №347 від 09.09.2015р. Відповідачем не надано, майно до теперішнього часу Позивачеві не повернуто.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до вимог статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно п. п. 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, Позивачем надано необхідні докази на підтвердження своїх позовних вимог.

При цьому, Відповідач своїм правом участі в судовому засіданні не скористався, відзив на позов не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Запорізька пивна компанія» про стягнення з ФОП ОСОБА_2 вартості неповернутого майна у розмірі 7 458,98 грн., з урахуванням ПДВ, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька пивна компанія» до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (71500 АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька пивна компанія» (69002 м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду/вул. Грязнова, 40/7 прим. 37, ) вартість неповернутого майна у розмірі 7 458 (сім тисяч чотириста п'ятдесят вісім) грн. 98 коп., 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 14.01.2016р.