донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.01.2016 справа №913/937/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 за довіреністю
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» м. Сєвєродонецьк, Луганська область
на рішення господарського суду Луганської області
від19.11.2015р.
по справі913/937/15 (суддя: Зюбанова Н.М.)
за позовом:Публічного акціонерного товариства Українська залізниця м. Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (Державного підприємства Придніпровська залізниця в особі відокремленого підрозділу Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень м.Дніпропетровськ)
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» м. Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення 43 650,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень» м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» м. Сєвєродонецьк, Луганська область про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 43 650,00грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.11.2015р. у справі №913/937/15 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» м. Сєвєродонецьк, Луганська область на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень» м.Дніпропетровськ штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 43 650,00грн., судовий збір у сумі 1218 грн 00 коп.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки викладені у рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. Також, на думку скаржника, неповно зясовані обставини, що мають значення для справи.

Відповідач зауважує, що залізниця грубо порушила вимоги Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажів та доставила вантаж за накладною №50901487 не за 2-і, а за 6-ть діб, тобто суттєво перевищивши встановлений термін перевезення, що спричинило зменшення ваги вантажу.

Заявник апеляційної скарги також вказує на те, що докази, надані позивачем, які свідчать що маса вантажу антрациту «АШ (0-6) збагачений» в н/вагонах №54780960 та №60455169 за накладною №50901487 станом на 26.04.2015р. становила 68 020 кг в н/вагоні №54780960, 67 900 кг в н/вагоні №60455169, не доводять що маса вантажу визначена Відправником станом на 20.04.2015р. (за 6-ть діб до переважування залізницею) не становила 70 000 кг у н/вагоні №54780960, 70 000кг у н/вагоні №60455169 та у подальшому не зменшилась внаслідок протиправних дій Перевізника у вигляді перевищення в 6-ть разів терміну доставки вантажу.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Причини неприбуття суду не повідомив.

Представник позивача у судове засідання прибув, надав відзив, заперечував проти доводів апеляційної скарги. Також, представником позивача було надано клопотання про заміну сторони у справі.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи, оскільки сторони були повідомлені про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Клопотання позивача про заміну сторони у справі розглянуто у судовому засіданні та задоволено колегією суддів.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» м. Сєвєродонецьк, Луганська область здійснило відправлення вагонів №54780960 та №60455169 зі станції Довжанська Донецької залізниці на станцію Ігрень Придніпровської залізниці одержувачу вантажу - відокремленому підрозділу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» ДТЕК «Дніпропетровська ТЕС», згідно накладної №50901487. Вантаж антрацит у вологому стані.

При прибутті вагону на станцію Ігрень Придніпровської залізниці, за заявкою одержувача №141 залізницею проведено перевірку маси вантажу на вагонних вагах, справний стан яких підтверджується технічним паспортом № 020.

Для засвідчення невідповідності маси вантажу 26.04.2015р. на станції Ігрень Придніпровської залізниці було складено комерційний акт РА №004121/37 та акт загальної форми № 29.

Згідно акта РА №004121/37 від 26.04.2015р. навантаження рівномірне, нижче бортів на 30-40см, без природних укосів і поглиблень. Вантаж маркований продольними борознами. Маркування не порушено. Люки, двері закриті, течі вантажу немає. Недостаючий вантаж в вагоні вміститися міг.

При прибутті вищезазначеного вагону на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі Д комерційного акту.

Комерційним актом РА №004121/37 від 26.04.2015р. зафіксовано різницю у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в накладній:

- у вагоні №54780960: по накладній нетто 70 000 кг, фактично виявлено 68 020кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 1 980кг;

- у вагоні №60455169: по накладній нетто 70 000 кг, фактично виявлено 67 900кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 2 100 кг.

Відповідно до виписки з книги переважування вагон № 54780960: брутто 91 700 кг, нетто 68 020 кг, тара 23 680 кг; вагон №60455169: брутто 91 500 кг, нетто 67 900кг, тара 23 600кг.

Факт неправильного зазначення відправником маси вантажу вагону було засвідчено при зважуванні вагонів № 54780960 та № 60455169 комерційним актом РА №004121/37 від 26.04.2015р.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням приписів ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 43 650,00грн. (із розрахунку: 4 365,00 х 2 х 5).

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (далі - Правила № 863/5084 від 24.11.2000 ), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до п.4.3 розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони - є напіввагоном, приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України.

Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Безпосередньо в апеляційній скарзі, відповідач заявив клопотання про зменшення розміру стягуваного штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній, посилаючись на тяжке фінансове становище підприємства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження існування обставин, які перешкоджають сплаті штрафу у встановленому порядку і розмірі.

Проте, всупереч вимогам статті 33 ГПК України скаржник не надав належних та допустимих доказів відсутності у нього грошових коштів, достатніх для такої сплати.

Згідно з статтею 34 Господарського процессуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Таким чином, клопотання відповідача про зменшення штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній задоволенню не підлягає, осківльки не підтверджено належними доказами.

Крім того, зазначене клопотання не було заявлено у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія апеляційного господарського суду вважає висновок місцевого суду щодо вимог Позивача про стягнення з Відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній обґрунтованим.

Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час перевірки рішення місцевого суду апеляційним господарським судом, тому до уваги не прийняті.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 19.11.2015р. по справі №913/937/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

В ході розгляду справи апеляційною інстанцією позивачем була надана заява про заміну сторони у справі з посиланням на утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке є правонаступником Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та надав відповідні документи.

Згідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Як вбачається з наданих документів Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» м. Київ, утворене відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до п.1 даної Постанови, Кабінет Міністрів України постановив утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Згідно з Додатком 1 зазначеної Постанови, Державне підприємство «Придніпровська залізниця» увійшло в перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником всіх прав та обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником Державного підприємства «Придніпровська залізниця», а згідно з Положення про регіональну філію «Придніпровська залізниця» регіональна філія є структурною одиницею Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» без створення юридичної особи.

Виходячи з наведеного, заява позивача про заміну сторони у справі підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 25, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Замінити Державне підприємство «Придніпровська залізниця» м. Дніпропетровськ в особі відокремленого підрозділу «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень» на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення господарського суду Луганської області від 19.11.2015р. по справі №913/937/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 19.11.2015р. по справі №913/937/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСЛО.