ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 січня 2016 р. Справа № 903/1222/15

за позовом ОСОБА_1

до відповідача публічного акціонерного товариства "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство"Волинь"

про зобов'язання нарахувати та виплатити дивіденди

Суддя Сур'як О.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1- акціонер; ОСОБА_2 доручення від 31.12.15р. №5/5

від відповідача: Щербюк О.Ю., довіреність від 14.01.16р. №14/01/16

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: акціонер товариства - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - ПАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство"Волинь", в якому просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому частку від прибутку підприємства (дивіденди).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він є акціонером ВАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь", правонаступником якого є відповідач - ПАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь" та має 7 простих акцій, що підтверджує сертифікатом іменних акцій серії АА№327. В порушення норм Цивільного, Господарського кодексів України та Закону України "Про акціонерні товариства" не отримував певних дивідендів.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та зазначив, що протягом 2013- 2015р.р. неодноразово звертався до відповідача з вимогами про нарахування та виплату дивідендів, однак товариство рішення про виплату дивідендів не приймало та не нараховувало таких. Зазначив, що дії публічного акціонерного товариства "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь" є неправомірними та вважає, що відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити йому дивіденди.

Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на те, що виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного періоду тільки на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства.

Також зазначив, що рішення з приводу виплати дивідендів товариством взагалі не приймалися. За підсумками проведених загальних зборів акціонерів товариства ПАТ "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь", рішення яких оформлене протоколом №20, від 14.08.15р., пунктом 7 порядку денного (покриття збитків) вирішено про направлення прибутку за 2014р. в сумі 67000грн. на покриття збитків у 2012р., які становлять 572000грн.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

ОСОБА_4 є акціонером відкритого акціонерного товариства "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь", правонаступником якого є відповідач- публічне акціонерне товариство "Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство "Волинь" та має 7 простих акцій, що підтверджується сертифікатом іменних акцій серії АА№327

Позивач просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь частку від прибутку підприємства (дивіденди).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 116 ЦК України та ст.88 ГК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь розподілі прибутку товариства і одержувати його частку (дивіденди).

Порядок нарахування та виплати дивідендів акціонерам регулюється законом України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року. № 514-УІ (із змінами та доповненнями), статутом товариства в редакції 2011 року, що затверджена рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «ЛВТШП «Волинь», (протокол №16 від 15 квітня 2011 року).

Відповідно до п.12. ст. 33 закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції загальних зборів належить розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом.

Відповідно до ч.1. ст. 30 закону України «Про акціонерні товариства» дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняті загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Відповідно до п.9.2.12. ст.9 статуту товариства до виключної компетенції загальних зборів належить розподіл прибутку і збитків товариства.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 статуту товариства прибуток товариства утворюється з надходження від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток одержаний після зазначених розрахунків, залиишається у повному розпорядженні товариства, яке визначає напрями його використання.

Порядок розподілу прибутку та покриття збитків визначається загальними зборами акціонерів товариства відповідно до статуту та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 16.3. ст. 16 статуту товариства рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерів товариства.

14 серпня 2015 року були проведені загальні збори ПАТ «Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство «Волинь», рішення яких оформлене протоколом №20.

Згідно річного звіту про фінансові результати за 2014 рік товариство отримало прибуток в розмірі 67000.00 гривень.

Пунктом 7 порядку денного протоколу №20 є розподіл прибутку (покриття збитків) за підсумками роботи у 2014 року.

По даному питанню загальні збори прийняли рішення направити прибуток, отриманий у 2014 році на покриття збитків попередніх періодів.

Так товариство має непокриті збитки 2012 року в розмірі 572 тис. грн. (ряд. 350 балансу).

З огляду на викладене вище, в зв'язку із направленням прибутку на покриття збитків минулих періодів, товариством відповідно не приймалось рішення щодо виплати дивідендів.

Господарський суд вправі прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів акціонерного товариства про спрямування прибутку на виплату дивідендів, виходячи з якого визначається розмір належних акціонеру-позивачу дивідендів , строки та порядок їх виплати.

Також в Постанові пленуму Верховного суду Україні від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати акціонеру (учаснику) частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням .

У разі, якщо загальні збори прийняли рішення не розподіляти прибуток товариства, господарський суд не може підміняти вищий орган управління товариства і втручатися у господарську діяльність товариства.

Прийняття господарським судом рішення стосовно спрямування прибутку (частини прибутку) товариства на виплату дивідендів виходить за межі компетенції господарського суду.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не довів, що загальними зборами приймалися відповідні рішення щодо виплати дивідендів товариством та не надав відповідних доказів.

Із поданих відповідачем документів вбачається, що рішення щодо виплати дивідендів товариством за вказаний період не приймалося.

За таких обставин, підстав для задоволення позову не має.

Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп.

Позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК та відповідним посвідченням (а.с. 10-11), а тому звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.116 ЦК України, ст.88 ГК України, ст.ст. 30,33 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. В позові відмовити.

Повний текст рішення складено 20.01.2016р.

Суддя О. Г. Сур'як