ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"12" січня 2016 р. Справа № 911/4934/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Покрівельні рішення, м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Солід,

с. Бузова Києво-Святошинського району,

про стягнення 38 057,60 грн.

Суддя О.В. Конюх,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 11.01.2016;

від відповідача: не зявились;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариства з обмеженою відповідальністю Покрівельні рішення звернулось до господарського суду Київської області з позовом від 22.10.2015 б/н до товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Солід в якому просить стягнути з відповідача

38057,60 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору поставки № 370-02698-10969 від 11.10.2013 відповідно до видаткових накладних позивачем було поставлено товар, який був оплачений відповідачем частково, у звязку із чим станом на дату звернення до суду з позовом у відповідача утворилась прострочена заборгованість в сумі 20909,51 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку з врахуванням нарахованих у звязку із простроченням грошового зобовязання 1148,01 грн. 3% річних та , 16000,08 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.11.2015 порушено провадження у справі № 911/4934/15 та призначено її до розгляду на 01.12.2015.

30.11.2015р. позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що 16.11.2015р. настав строк для оплати відповідачем передбаченої договором суми притримання 33133,69 грн., у звязку з чим позовні вимоги в частині основного боргу збільшились до 54043,00 грн.

Ухвалою від 01.12.2015 судом прийнято до провадження заяву позивача про збільшення позовних вимог, відтак справа розглядається в редакції позовних вимог відповідно до вказаної заяви, а саме про стягнення з відповідача 54043,00 грн. основного боргу, 1148,01 грн. 3% річних, 16000,08 грн. втрат від інфляції.

Ухвалою від 22.12.2015 розгляд справи повторно відкладено на 12.01.2015.

В судовому засіданні 12.01.2015 представник позивача надав свої пояснення. Представник відповідача в судові засідання 01.12.2015р., 22.12.2015р. та 12.01.2016р. не зявлявся.

Відповідно до пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначених статей, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд у відповідності до вимог ст.ст. 64,87 ГПК України належним чином направляв відповідачу копії ухвал рекомендованим листом з повідомленням, на адресу, зазначену в позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідно до залученого до матеріалів справи Спеціального витягу від 14.11.2015р. № 21421510. Вказані поштові відправлення повернуті підприємством звязку з посиланням на відсутність, вибуття адресата, відтак відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, відповідно до права суду, наданого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю Покрівельні рішення, м. Київ (далі по тексту - ТОВ Покрівельні рішення), до товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Солід, с. Бузова Києво-Святошинського району (далі по тексту - ТОВ БК Солід), всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

11.10.2013 між ТОВ БК Солід (покупець) та ТОВ Покрівельні рішення (продавець) було укладено договір № 370-02698-10969 (далі Договір), відповідно до п.п. 1.1., 2.1. якого продавець зобовязується передати утеплювач Rockwool (товар), у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його, в порядку та на умовах, що передбачені цим договором. Найменування, кількість та асортимент товару, що поставляється за цим договором, вказується в специфікації (додаток № 1), яка підписується сторонами та є невідємною частиною цього договору.

В додатку № 2 до договору сторони погодили графік поставок товару.

Договором визначено, що ціна товару визначається сторонами згідно із специфікацією та становить 662673,80 грн. Оплата товару здійснюється у гривнях шляхом перерахування покупцем коштів на поточний рахунок продавця, вказаний у цьому договорі, у наступному порядку: передоплата у формі авансу в розмірі 50% ціни договору товару здійснюється протягом 5 банківських днів після підписання цього договору на підставі оригіналу рахунка продавця. Оплата поставленого товару здійснюється з урахуванням авансу на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі (чи видаткових накладних) товару протягом 5 робочих днів з дати їх підписання, крім суми, зазначеної в п. 5.3. договору. Так, пунктом 5.3. договору передбачено, що з метою забезпечення належного виконання продавцем своїх зобовязань за цим договором, щодо якості та асортименту товару, термінів поставки та надання відповідних документів на товар, замовник утримує 10% від ціни договору. Утримання може бути здійснене покупцем з сум, що підлягає сплаті за будь-якими актами приймання-передачі (чи видатковими накладними). У випадку належного виконання продавцем своїх зобовязань за цим договором сума утриманих замовником коштів сплачується у наступному порядку: 50% від утриманої згідно даного пункту суми протягом 5 робочих днів після здачі обєкта в експлуатацію (утримання для забезпечення виконання робіт), але не пізніше 15.05.2014; 50% від утриманої згідно даного пункту суми через 18 місяців з моменту здачі обєкта в експлуатацію (гарантійний фонд), але не пізніше 15.11.2015 (пункти 5.1. 5.3. розділу 5 договору).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.2.1 Договору передбачено обовязок відповідача протягом 5 банківських днів після підписання договору (тобто в строк до 18.10.2013р. включно) сплатити аванс в розмірі 50% ціни договору (тобто 50% від 662673.80 грн., що становить 331336,90 грн.).

Як вбачається з первинних документів, доданих до матеріалів справи, відповідач свого обовязку із сплати авансу не виконав. Разом із тим, позивач здійснював поставки товару відповідачу, про що свідчать копії видаткових накладних, підписаних обома сторонами, та відповідних ним довіреностей на отримання матеріальних цінностей.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу відповідно до видаткових накладних № 1576055 від 01.11.2013, № 1578766 від 04.11.2013, № 1603802 від 22.11.2013, № 1603849 від 22.11.2013, № 1603857 від 22.11.2013, № 1616997 від 02.12.2013, № 1626145 від 13.12.2013, № 1626185 від 13.12.2013, № 1627201 від 16.12.2013, № 1627425 від 16.12.2013 товар загальною вартістю 632834,58 грн.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. У разі невиконання покупцем обовязку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 ЦК України. згідно до частини 4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання зобовязання здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обовязку, друга сторона повинна виконати свій обовязок.

Таким чином, враховуючи відсутність сплати авансу, відповідач мав оплатити отриманий від позивача товар протягом 5 робочих днів з дати підписання видаткових накладних, за виключенням 10% вартості, половина з яких мала бути сплачена позиачу не пізніше 15.05.2014р., решта - не пізніше 15.11.2015р.

За таких обставин, хронологія виконання грошових зобовязань відповідачем з врахуванням відсутності сплати авансу та передбаченого договором права притримання (за кожною накладною окремо) виглядає наступним чином:

ПоставкаНалежить до сплати 90%Належить до сплати 5% (до 15.05.14)Належить до сплати 5% (до 15.11.15)
01.11.13 на суму 85 959,01 грн.до 08.11.13 77 363,11 грн.4297,95 грн.4297,95 грн.
04.11.13 на суму 83 549,50 грн.до 11.11.13 75 194,54 грн.4177,48 грн.4177,48 грн.
22.11.13 на суму 85 959,01 грн.до 29.11.13 77 363,11 грн.4297,95 грн.4297,95 грн.
22.11.13 на суму 83 549,50 грн.до 29.11.13 75 194,54 грн.4177,48 грн.4177,48 грн.
22.11.13 на суму 83 549,50 грн.до 29.11.13 75 194,54 грн.4177,48 грн.4177,48 грн.
02.12.13 на суму 73 008,19 грн.до 09.12.13 65 707,37 грн.3650,41 грн.3650,41 грн.
13.12.13 на суму 62 662,12 грн.до 20.12.13 56 395,92 грн.3133,10 грн.3133,10 грн.
13.12.13 на суму 50 726,47 грн.до 20.12.13 45 653,83 грн.2536,32 грн.2536,32 грн.
16.12.13 на суму 2 983,91 грн.до 23.12.13 2 685,51 грн.149,20 грн.149,20 грн.
16.12.13 на суму 20 887,37 грн.до 23.12.13 18 798,63 грн.1044,37 грн.1044,37 грн.

всього 632 834,58 грн.569 551,10 грн.31 641,74 грн.31 641,74
З матеріалів справи вбачається, що відповідач умов договору не виконав, прийнятий товар оплачував несвоєчасно та не в повному обсязі платежами за період з 07.11.2013 по 16.12.2013, загалом у сумі 578791,58 грн., внаслідок чого станом на день розгляду справи у нього утворилась заборгованість у сумі 54043,00 грн. Вказаний факт підтверджується копіями банківських виписок ПАТ «ОТП Банк» з рахунку позивача, копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, суд встановив факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки № 370-02698-10969 від 11.10.2013 у сумі 54043,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1148,01 грн. 3% річних (за період з 24.12.2013р. по 22.10.2015р.) та 16000,08 грн. інфляційних втрат (за період з 01.01.2014р. по 30.09.2015р.), нарахованих у звязку із простроченням грошового зобовязання.

Положеннями частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова Верховного суду України від 23.01.2012р. у справі №37/64).

Оскільки 3% річних та інфляційні не є штрафними санкціями, то обмеження нарахування процентів річних та інфляційних терміном 6 місяців відповідно до ст. 232 ГК України не застосовується.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. За таких обставин, виходячи з наступного розрахунку, який враховує встановлену судом хронологію належного виконання відповідачем грошового зобовязання з оплати товару:

Належить до сплати, грн.Дата оплатиФактично сплачено, грн.Основний борг, грн.Період прострочення3% річних, грн.Інфляційні, грн.
77 363,1108.11.13 0
08.11.1380 000,000
75 194,5411.11.13 72 557,6512.11 24.11.13
25.11.13160 000,000
77 363,1129.11.13 0
75 194,5429.11.13 65 115,30
75 194,5429.11.13 140 309,84
29.11.13100 000,0040 309,8430.11 05.12.13
06.12.13100 000,000
65 707,3709.12.13 6017,2110.12 12.12.13
13.12.13100 000,000
16.12.1338 791,580
56 395,9220.12.13 0
45 653,8320.12.13 0
2 685,5123.12.13 0
18 798,6323.12.13 0
31 641,7415.05.14 22401,2616.05.14 30.09.15926,1213395,95
01.10 22.10.1540,51
23.10. 15.11.15
31 641,7415.11.15 54043,00з 16.11.15

всього 632834,58 578 791,5854043,00 966,63*13 395,95*
* не виходячи за межі заявленого позивачем періоду.

судом встановлено, що прострочення основного боргу за період з 24.12.2013р. по 16.05.2014р. фактичними обставинами не підтверджується, а відтак вірним періодом розрахунку 3% річних буде з 16.05.2014р. (початок прострочення) по 22.10.2015р. (дата, заявлена позивачем в розрахунку) а інфляційних втрат з 16.05.2014р. (початок прострочення) по 30.09.2015р. (дата, заявлена позивачем в розрахунку).

Відтак, склавши власний розрахунок, суд встановив, що належна до стягнення з відповідача вірно розрахована сума 3% річних становить 966,63 грн., а вірно розрахована сума інфляційних втрат становить 13395,95 грн.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Суд в ухвалі про порушення провадження у справі від 21.12.2015 зобовязував відповідача надати документи, які свідчать про оплату коштів за договором, пропонував надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його доводів та контррозрахунок суми боргу. Проте, відповідач вимоги суду не виконав, доказів належного виконання грошового зобовязання суду не подав, доводів позивача не спростував.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду, повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Таким чином, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи подані позивачем розрахунки заборгованості, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково. Суд приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 68 405,58 грн. заборгованості, яка складається з 54043,00 грн. основного боргу, 13 395,95 грн. втрат від інфляції та 966,63 грн. 3% річних.

Витрати по сплаті судового збору в мінімальному встановленому законом розмірі, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Покрівельні рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Солід (08120, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Бузова, вул. Леніна, буд. 215 А, код 36158057)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю Покрівельні рішення (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 13, код 32769312)

54043,00 грн. (пятдесят чотири тисячі сорок три гривні нуль копійок) основного боргу,

13 395,95 грн. (тринадцять тисяч триста девяносто пять гривень девяносто пять копійок) інфляційних втрат,

966,63 грн. (девятсот шістдесят шість гривень шістдесят три копійки) 3% річних,

1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 21.01.2016.

Суддя О.В. Конюх