ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.01.2016 Справа № 904/2226/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник;

від позивача: ОСОБА_2, представник;

від третьої особи: ОСОБА_3, представник;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2226/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 552775, 14 доларів США.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року по справі № 904/2226/15 (суддя Ярошенко В.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість у сумі 333955, 29 доларів США та 73080 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наявністю заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" за кредитом по генеральному договору та додатковим договорам №№1-4, станом на 17.12.2014 року у сумі 333 955,29 доларів США, (по додатковому договору №1 у сумі 16 731,90 доларів США, по додатковому договору №2 у сумі 13 545, 63 доларів США, по додатковому договору №3 у сумі 277 381,20 доларів США, по додатковому договору №4 у сумі 26 296, 56 доларів США).

Господарський суд зазначив, що 17.03.2015 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вих. №08.42- від 20.04.2015 року) просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін" заборгованість у розмірі 333 955, 29 доларів США, з яких: по додатковому договору № 1 про надання не відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-010 про здійснення кредитування від 15 серпня 2013 року - 16 731, 90 доларів США (прострочена заборгованість за тілом); по додатковому договору №2 про надання не відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору №085/12/13-010 про здійснення кредитування від 15 серпня 2013 року -13 545, 63 доларів США (прострочена заборгованість за тілом); по додатковому договору № 3 про надання не відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-010 про здійснення кредитування від 15 серпня 2013 року -277 381, 20 доларів США (прострочена заборгованість за тілом); по додатковому договору №4 про надання не відновлювальної кредитної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-010 про здійснення кредитування від 15 серпня 2013 року -26 296, 56 доларів США (прострочена заборгованість за тілом).

15.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (далі - позивач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" (далі-третя особа, позичальник) був укладений Генеральний договір № 085/12/13-010 про здійснення кредитування (далі - Генеральний договір). Пунктом 1.1 Генерального договору передбачено, що за цим договором кредит може надаватися позичальнику на цілі, що відповідають його статутній діяльності, в тому числі на поповнення оборотних коштів. Конкретна мета кредиту зазначатиметься у Додаткових договорах.

Відповідно до пункту 1.2 Генерального договору, конкретна валюта та сума кредиту, що надається за цим договором, визначатиметься у Додаткових договорах до нього, але, в будь-якому разі, сума кредиту не може перевищувати ліміт кредитування (з урахуванням його зменшення) або його невикористаний (вільний) залишок. Загальна сума кредиту за всіма чинними Додатковими договорами не повинна перевищувати ліміт кредитування (з урахуванням його зменшення).

Згідно з пунктом 1.3 Генерального договору, кредит повинен бути повністю повернутий кредитору у кінцеві терміни, що зазначатимуться у Додаткових договорах до договору, але, в будь-якому разі, не пізніше останнього дня строку дії ліміту кредитування.

Згідно пункту 7.5 Генерального договору, він вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

15.08.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" було укладено Додатковий договір №1 до Генерального договору (а.с. 26-31).

Відповідно до пункту 1 Додаткового договору №1 кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти на: Оплату ПДВ по обладнанню, яке буде придбано в 2013 році, шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № 2436 в доларах США відкритого у кредитора, на суму, що не перевищує максимального ліміту заборгованості 1100000 доларів США 00 центів.

Відповідно до пункту 2 Додаткового договору №1, позичальник зобовязується здійснювати погашення траншів кредиту у відповідності з наступним порядком: враховуючи, що строк фінансування за цим Додатковим договором, встановлено до 31.07.2014 - погашення траншів кредиту здійснюється в кінці зазначеного строку фінансування.

Пунктом 3 Додаткового договору № 1 передбачено, що позичальник зобовязується сплачувати кредитору проценти, порядок нарахування та сплати яких визначений в Генеральному договорі, а також комісії, перелік, розмір та порядок сплати яких міститься в Додатку №1 до Генерального договору та Додатку № 1 до цього Додаткового договору. Процентна ставка за цим Додатковим договором встановлюється в розмірі Libor (12 місяців) + 9% процентів річних, а у разі порушення позичальником умов п. 3.3.15 Генерального договору, нарахування процентів за кредитом або його частиною за період з першого до останнього календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось порушення, здійснюється за процентною ставкою у розмірі Libor (12 місяців) + 9,5 % процентів річних в доларах США. Тип ставки змінювана.

Додатковий договір №1 набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та скріплення відбитками їх печаток та діє до повного виконання зобовязань, що з нього випливають (п. 4 Додаткового договору №1).

Між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" було підписано ряд додаткових угод до Додаткового договору №1, а саме: додаткова угода №1 від 28.10.2013, додаткова угода №2 від 11.11.2013, додаткова угода №3 від 13.11.2013, додаткова угода №4 від 19.11.2013, додаткова угода № 5 від 19.12.2013 (а.с. 111-120), згідно з умовами яких сторони погодили умови, розміри, строки видачі та повернення кредитних коштів в сумі 624741, 26 доларів США траншами на виконання Додаткового договору №1.

На виконання умов Генерального договору та Додаткового договору №1 позивач надав третій особі грошові кошти в якості кредиту в загальному розмірі 624741, 26 доларів США, що підтверджується меморіальними валютними ордерами, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 121-125).

Третя особа, в порушення взятих на себе зобовязань, заборгованість відповідно до умов Генерального договору та Додаткового договору № 1 не сплатила, внаслідок чого, станом на 17.12.2014 позивачем нараховано до стягнення за вказаною сумою виданих кредитних коштів заборгованість в розмірі 16731, 90 доларів США.

Отже, кінцевою датою повернення отриманих Третьою особою за Додатковим договором №1 грошових коштів є 31.07.2018 року, рівними частинами, виходячи з строку фінансування.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту по Додатковому договору №1 складає 16731, 90 доларів США, яка виникла у звязку з відсутністю передбачених Додатковим договором №1 та Додатковими угодами до нього платежів у період з вересня 2014 року по кінцеву дату повернення траншу - до 31.07.2018 року, відповідно до розрахунку позивача.

15.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" був укладений Додатковий договір №2 до Генерального договору (а.с. 32-34).

Відповідно до пункту 1 Додаткового договору №2 кредитор зобовязується надавати Позичальнику грошові кошти на: Аванси за обладнання, яке буде придбано в 2014 році, шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № 2436 в доларах США відкритого у кредитора, на суму, що не перевищує максимального ліміту заборгованості 1500000 доларів США 00 центів.

Відповідно до пункту 2 Додаткового договору №2, позичальник зобовязується здійснювати погашення траншів кредиту у відповідності з наступним порядком: враховуючи, що строк фінансування за цим Додатковим договором, встановлено до 31.07.2014 року - погашення траншів кредиту здійснюється в кінці зазначеного строку фінансування.

Пунктом 3 Додаткового договору № 2 передбачено, що позичальник зобовязується сплачувати кредитору проценти, порядок нарахування та сплати яких визначений в Генеральному договорі, а також комісії, перелік, розмір та порядок сплати яких міститься в додатку №1 до Генерального договору та додатку №1 до цього Додаткового договору. Процентна ставка за цим Додатковим договором встановлюється в розмірі Libor (12 місяців) + 9% процентів річних, а у разі порушення позичальником умов п. 3.3.15 Генерального договору, нарахування процентів за кредитом або його частиною за період з першого до останнього календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось порушення, здійснюється за процентною ставкою у розмірі Libor (12 місяців) + 9,5% процентів річних в доларах США. Тип ставки змінювана.

Додатковий договір №2 набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та скріплення відбитками їх печаток та діє до повного виконання зобовязань, що з нього випливають (п. 4 Додаткового договору №2).

Між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" було підписано ряд Додаткових угод до Додаткового договору № 2, а саме: додаткова угода №1 від 04.09.2013 року, додаткова угода № 2 від 23.01.2014 року (а.с. 126-129), згідно з умовами яких сторони погодили умови, розміри, строки видачі та повернення кредитних коштів в сумі 13545, 63 доларів США траншами на виконання Додаткового договору №2.

На виконання умов Генерального договору та Додаткового договору №2 Позивач надав третій особі грошові кошти в якості кредиту в загальному розмірі 13545,63 доларів США, що підтверджується меморіальними валютними ордерами, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 130-131).

Третя особа, в порушення взятих на себе зобовязань, заборгованість відповідно до умов Генерального договору та Додаткового договору №2 не сплатила, внаслідок чого, станом на 17.12.2014 року позивачем нараховано до стягнення за вказаною сумою виданих кредитних коштів заборгованість в розмірі 13545,63 доларів США.

Пунктом 2 Додаткової угоди №2, передбачено, що позичальник зобовязується здійснювати погашення траншів кредиту у відповідності з наступним порядком: враховуючи, що строк фінансування за цим Додатковим договором, встановлено до 31.07.2014 року - погашення траншів кредиту здійснюється в кінці зазначеного строку фінансування.

Отже, кінцевою датою повернення отриманих Третьою особою за Додатковим договором № 2 грошових коштів є 31.07.2018 року, рівними частинами, виходячи зі строку фінансування.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту по Додатковому договору №2 складає 13545, 63 доларів США, яка виникла у звязку з відсутністю передбачених Додатковим договором №2 та Додатковими угодами до нього платежів у період з вересня 2014 по кінцеву дату повернення траншу - до 31.07.2018 року, відповідно до розрахунку позивача.

15.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" було укладено Додатковий договір № 3 до Генерального договору.

Відповідно до пункту 1 Додаткового договору №3 кредитор зобовязується надавати Позичальнику грошові кошти на: Ремонтні/будівельні роботи та придбання матеріалів в 2013 році, шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № 2436 в доларах США відкритого у кредитора, на суму, що не перевищує максимального ліміту заборгованості 3700000 доларів США 00 центів (а.с. 38-42).

Пунктом 2 Додаткового договору №3, передбачено, що позичальник зобовязується здійснювати погашення траншів кредиту у відповідності з наступним порядком: враховуючи, що строк фінансування за цим Додатковим договором, встановлено до 31.07.2014 року - погашення траншів кредиту здійснюється в кінці зазначеного строку фінансування.

Пунктом 3 Додаткового договору №3 передбачено, що позичальник зобовязується сплачувати кредитору проценти, порядок нарахування та сплати яких визначений в Генеральному договорі, а також комісії, перелік, розмір та порядок сплати яких міститься в додатку №1 до Генерального договору та додатку №1 до цього Додаткового договору. Процентна ставка за цим Додатковим договором встановлюється в розмірі Libor (12 місяців) + 9% процентів річних, а у разі порушення Позичальником умов п. 3.3.15 Генерального договору, нарахування процентів за кредитом або його частиною за період з першого до останнього календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось порушення, здійснюється за процентною ставкою у розмірі Libor (12 місяців) + 9,5% процентів річних в доларах США. Тип ставки змінювана.

Додатковий договір № 3 набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та скріплення відбитками їх печаток та діє до повного виконання зобовязань, що з нього випливають (п. 4 Додаткового договору № 3).

Між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" було підписано ряд Додаткових угод до Додаткового договору №3, а саме: Додаткова угода № 1 від 21.08.2013 року, Додаткова угода № 2 від 23.08.2013 року, Додаткова угода № 3 від 27.08.2013 року, Додаткова угода № 4 від 28.08.2013 року, Додаткова угода № 5 від 29.08.2013року, Додаткова угода № 6 від 30.08.2013 року , Додаткова угода № 7 від 02.09.2013року, Додаткова угода № 8 від 04.09.2013 року, Додаткова угода № 9 від 05.09.2013 року, Додаткова угода № 10 від 06.09.2013 року, Додаткова угода № 11 від 09.09.2013 року, Додаткова угода № 12 від 10.09.2013 року, Додаткова угода № 13 від 13.09.2013 року, Додаткова угода № 14 від 16.09.2013 року (а.с. 132-159), згідно з умовами яких сторони погодили умови, розміри, строки видачі та повернення кредитних коштів в сумі 3700000 доларів США траншами на виконання Додаткового договору № 3.

На виконання умов Генерального договору та Додаткового договору № 3 позивач надав третій особі грошові кошти в якості кредиту в загальному розмірі 3700 000 доларів США, що підтверджується меморіальними валютними ордерами, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 160-173).

Третя особа, в порушення взятих на себе зобовязань, заборгованість відповідно до умов Генерального договору та Додаткового договору №3 не сплатила, внаслідок чого, станом на 17.12.2014 року позивачем нараховано до стягнення за вказаною сумою виданих кредитних коштів заборгованість в розмірі 277381, 20 доларів США.

Також, відповідно до пункту 2 Додаткової угоди №3, позичальник зобовязується здійснювати погашення траншів кредиту у відповідності з наступним порядком: враховуючи, що строк фінансування за цим Додатковим договором, встановлено до 31.07.2014 року - погашення траншів кредиту здійснюється в кінці зазначеного строку фінансування.

Отже, кінцевою датою повернення отриманих третьою особою за Додатковим договором №3 грошових коштів є 31.07.2018 року, рівними частинами, виходячи з строку фінансування.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту по Додатковому договору №3 складає 277381, 20 доларів США, яка виникла у звязку з відсутністю передбачених Додатковим договором №3 та Додатковими угодами до нього платежів у період з серпня 2014 по кінцеву дату повернення траншу - до 31.07.2018, відповідно до розрахунку позивача.

15.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (далі-Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" (далі-Позичальник) було укладено Додатковий договір №4 до Генерального договору, відповідно до пункту 1 якого Кредитор зобовязується надавати Позичальнику грошові кошти на: Фінансування виробничого обладнання, яке буде придбано в 2013 році, шляхом їх перерахування з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника № 2436 в доларах США відкритого у кредитора, на суму, що не перевищує максимального ліміту заборгованості 3 700000 доларів США 00 центів (а.с. 44-46).

Сторони домовились, що строк фінансування згідно цього Додаткового договору складає один рік від дати укладення цього Додаткового договору з кінцевою датою повернення заборгованості за цим Додатковим договором не пізніше 31.07.2014року (п.1.1 Додаткового договору № 4).

Відповідно до пункту 2 Додаткового договору №4, позичальник зобовязується здійснювати погашення траншів кредиту у відповідності з наступним порядком: враховуючи, що строк фінансування за цим Додатковим договором, встановлено до 31.07.2014 року - погашення траншів кредиту здійснюється в кінці зазначеного строку фінансування.

Пунктом 3 Додаткового договору №4 передбачено, що позичальник зобовязується сплачувати кредитору проценти, порядок нарахування та сплати яких визначений в Генеральному договорі, а також комісії, перелік, розмір та порядок сплати яких міститься в додатку №1 до Генерального договору та додатку №1 до цього Додаткового договору. Процентна ставка за цим Додатковим договором встановлюється в розмірі Libor (12 місяців) + 9% процентів річних, а у разі порушення позичальником умов п. 3.3.15 Генерального договору, нарахування процентів за кредитом або його частиною за період з першого до останнього календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось порушення, здійснюється за процентною ставкою у розмірі Libor (12 місяців) + 9,5% процентів річних в доларах США. Тип ставки змінювана.

Додатковий договір №4 набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та скріплення відбитками їх печаток та діє до повного виконання зобовязань, що з нього випливають (п. 4 Додаткового договору № 4).

Між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" було підписано ряд Додаткових угод до Додаткового договору №4, а саме: Додаткова угода № 1 від 11.11.2013року, Додаткова угода № 2 від 13.11.2013року , Додаткова угода № 3 від 19.11.2013 року, Додаткова угода № 4 від 19.12.2013 року (арк. с. 174-181), згідно з умовами яких сторони погодили умови, розміри, строки видачі та повернення кредитних коштів в сумі 1624 436, 62 доларів США траншами на виконання Додаткового договору № 4.

На виконання умов Генерального договору та Додаткового договору №4 Позивач надав Третій особі грошові кошти в якості кредиту в загальному розмірі 1624436,62 доларів США, що підтверджується меморіальними валютними ордерами, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 182-185).

Третя особа, в порушення взятих на себе зобовязань, заборгованість відповідно до умов Генерального договору та Додаткового договору №4 не сплатила, внаслідок чого, станом на 30.11.2014 року позивачем нараховано до стягнення за вказаною сумою виданих кредитних коштів заборгованість в розмірі 26296, 56 доларів США.

Як вказувалось вище, відповідно до пункту 2 Додаткової угоди №4, позичальник зобовязується здійснювати погашення траншів кредиту у відповідності з наступним порядком: враховуючи, що строк фінансування за цим Додатковим договором, встановлено до 31.07.2014 року - погашення траншів кредиту здійснюється в кінці зазначеного строку фінансування.

Отже, кінцевою датою повернення отриманих Третьою особою за Додатковим договором №4 грошових коштів є 31.07.2018 року, рівними частинами, виходячи з строку фінансування.

Таким чином, заборгованість за тілом кредиту по Додатковому договору №4 складає 26296, 56 доларів США, яка виникла у звязку з відсутністю передбачених Додатковим договором № 4 та Додатковими угодами до нього платежів у період з листопада 2014 року по кінцеву дату повернення траншу - до 31.07.2018 року, відповідно до розрахунку позивача.

З огляду на вищевикладене, на час розгляду справи, заборгованість за кредитом по Генеральному договору та Додатковим договорам №№1-4, станом на 17.12.2014 року на загальну суму 333955,29 доларів США, Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" не сплачена, жодних доказів з цього приводу сторонами суду не надано.

За договором № 085/15/13-072 від 15.08.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юмін" поручився перед банком за виконання позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси") в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань позичальника за генеральним договором №085/12/13-010 про здійснення кредитування від 15.08.2013 року (з змінами та доповненнями, які можуть вноситись до нього, і разом з усіма додатками до нього), у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з кредитним договором.

17.12.2014 року позивач направив на адресу відповідача лист вимогу № 06.402-186/67-19671 від 18.09.2014, в якій вимагав від останнього, як поручителя третьої особи, в строк не пізніше двох робочих днів після відправлення вимог, здійснити погашення заборгованості, яку вручено останньому 29.12.2014 року (а.с. 50-52).

Відповіді на лист вимогу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вих. №06.402-186/67-19671 від 18.09.2014 року) про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Юмін" не надало, погашення заборгованості не здійснило.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, складає 333955, 29 доларів США.

Порушення третьою особою строку погашення кредиту стало причиною виникнення спору.

Суд посилався на необґрунтованість доводів відповідача як майнового поручителя, відтак особою, зобовязаною за договором поруки від 15.08.2013 року № 085/15/13-072 і задовільнив позовні вимоги, застосувавши до правовідносин сторін положення ст. ст. 173,175 Господарського кодексу України, ст. ст.193, 543,553, 554 ЦК України.

Не погодившись з рішенням господарського суду, до апеляційного господарського суду звернувся відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скаржник посилається на те, що підставою стягнення Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк з Товариства з обмеженою відповідальністю Юмін боргу Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси за кредитним договором став договір поруки №085/15/13-010 від 15.08.2013 року, укладений банком з Товариством з обмеженою відповідальністю Юмін в забезпечення зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси.

Проте на момент звернення Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до господарського суду Дніпропетровської області з відповідною позовною заявою, зазначений договір поруки, в силу приписів чинного законодавства, вже був припиненим. Викладене підтверджується постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17.09.2014 року по справі № 6-170цс13.

Також скаржник зазначає, що станом на середину 2014 року, у Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси вже існувало прострочення та заборгованість за Генеральним договором про здійснення кредитування №085/12/13-010 від 15.08.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Укрсоцбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси. Таким чином, шестимісячний строк, передбачений частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України, сплив ще наприкінці 2014 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у березні 2015 року.

З огляду на викладене, скаржник вважає, що судом не було встановлено всіх фактичних обставин справи та не здійснено заходів з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, і тому при винесенні рішення судом не були досліджені та оцінені всі докази, що мають значення для справи, не в повній мірі зясовані обставини справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, що з огляду на порушення судом норм матеріального та процесуального права і відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) є підставою для скасування рішення. На обґрунтування своїх апеляційних вимог ним була додатково надана судова практика до апеляційної інстанції вищих судових інстанцій, у відповідності до якої у разі, якщо у договорі поруки не вказаний термін його дії і до поручителя не буде предявлено вимогу протягом шести місяців такий договір поруки є припиненим в силу вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, яку, на його думку, слід застосовувати до правовідносин між сторонами, що склалися. Вважає, що саме терміну дії договору сторонами у договорі поруки визначено не було.

11.01.2016 року представник ПАТ Укрсоцбанк надав відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у даній справі залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Доводи апеляційної скарги про припинення, поруки не можуть бути підставою для скасування рішення у справі, оскільки положення ч.4 ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки, розповсюджуються тільки на випадки, коли у договорі поруки не встановлено строк його дії і тоді порука дійсно припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Проте, як вбачається з матеріалів справи , договором поруки №085/15/13-072 від 15.08.2013 року у п.3.8 встановлено, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє протягом 15 років. 15 років з моменту укладення договору поруки і є тим періодом у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.1 ст. 251 ЦК України), а саме факт його припинення, оскільки порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (ч.4 ст. 559 ЦК України).

На відміну від строку терміном є певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Оскільки умовами укладеного договору поруки термін його дії як певний часовий проміжок не встановлений, а тому 15 років це і є строк його дії, а не термін, як це тлумачить відповідач.

Наразі не можна з ним погодитися про те, що строк дії договору поруки не встановлений. З цих мотивів не може бути прийнята і надана судова практика, вміщена у постанові судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 17.09.2014 року за правовідносинами між ПАТ КБ ПриватБанк з поручителем особою1. Правовідносини у справі, що розглянута Верховним Судом України і цією справою з участю поручителя і Банку не є тотожними, оскільки у цій справі у договорі поруки встановлений строк його дії 15 років.

З цих же підстав не може бути прийнята і постанова Верхового Суду України від 23.05.2012 року, у якій йдеться про те, що у договорі поруки коментованої практики було встановлено положення про його дію до повного припинення всіх зобовязань, що не є строком (т.2 а.с.48-51).

13.01.2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від ТОВ Проско Ресурси надійшла заява №13/01/16 від 13.01.2016 року про відмову від апеляційної скарги.

В судовому засідання 14.01.2016 року представник третьої особи підтримав заявлене клопотання про відмову від апеляційної скарги. Представники позивача заперечили проти заявленого клопотання третьої особи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи відсутні обґрунтування поважності його неявки в засідання апеляційного господарського суду. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення сторін у справі належним чином (п. 3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів згідно із частинами 1,2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Наразі скаржником подана заява про відмову від апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 100 ГПК України надає право особі, яка подала апеляційну скаргу (подання), відмовитися від неї. Зазначена норма є проявом принципу диспозитивності господарського процесу, який означає можливість особи вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами.

Відмова особи, яка подала апеляційну скаргу, є можливою до винесення постанови апеляційного суду за результатами апеляційного перегляду. Тобто для вчинення цієї процесуальної дії встановлено процесуальний строк, перебіг якого закінчується вказівкою на подію.

Відмова від апеляційної скарги - одностороннє волевиявлення скаржника, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги.

Відмова від апеляційної скарги є проявом принципу диспозитивності, але здійснюється під контролем суду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявлена ТОВ Проско Ресурси відмова від апеляційної скарги не суперечить діючому законодавству, не порушує охоронювані законом інтереси інших осіб, враховуючи, що іншими учасниками провадження по справі рішення суду першої інстанції не оскаржується, апеляційний господарський суд вважає за можливе прийняти відмову від апеляційної скарги.

При прийнятті відмови від апеляційної скарги господарський суд виносить ухвалу, якщо рішення місцевого господарського суду не оскаржується іншою стороною.

Зважаючи на викладене та керуючись п. 4 ст.ст. 80, 86, 99, ч. 3 ст. 100 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову від апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2226/15.

Апеляційне провадження по справі №904/2226/15 припинити.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков