ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016р. Справа№ 914/4322/15

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю ГалІО, м.Львів

до відповідача: Державного підприємства інженерний центр Техно-Ресурс, м.Львів

про: стягнення 13 095,60 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність №471 від 23.12.2015р.).

Від відповідача: ОСОБА_2 представник (Довіреність б/н від 11.01.2016р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГалІО до відповідача Державного підприємства інженерний центр Техно-Ресурс, про стягнення 13 095,60 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 12.01.2016р.

12.01.2016р. позивачем подано до суду клопотання (вх. №836/16) про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 12.01.2016р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

В судовому засіданні 12.01.2016р. представник відповідача подав відзив (вх. №829/16), в якому проти задоволення позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

20.12.2012р. між позивачем та відповідачем укладено договір підряду №21/11/12/25, відповідно до п. 1.1 якого позивач взяв на себе зобовязання своїми силами і засобами за рахунок відповідача розробити проектну документацію, зазначену в п. 1.2 договору відповідно до завдання на проектування, а відповідач зобовязався прийняти результати цих робіт та оплатити їх.

Згідно із п. 1.2 договору, предметом проектно-кошторисної документації є реконструкція з облаштуванням багатоквартирного будинку сучасними засобами обліку і регулювання води та теплової енергії за адресою вул. Молдавська, 43 у м. Львові.

Термін виконання робіт - 20 робочих днів з моменту підписання даного договору, отримання затвердженого завдання на проектування, здійснення попередньої оплати згідно п. 2.2.1 договору та видачі інших вихідних даних (технічних умов) відповідачем (п.3.1. Договору).

Відповідно до положень п. 4.1 договору, після закінчення виконання робіт, позивач передає відповідачу проектно-кошторисну документацію за накладною і акт здачі-приймання виконаних робіт.

У п. 2.1 договору сторони узгодили, що вартість робіт згідно з протоколом погодження договірної ціни становить 13095,60грн., у т.ч. ПДВ 2182,60грн.

Відповідач проводить розрахунку з позивачем протягом 15-ти банківських днів тільки після отримання коштів відповідачем на власний рахунок від казначейства та підписання актів прийому-передачі виконаних робіт з відповідачем, якщо інше не буде обумовлено сторонами додатково (п. 2.4).

На виконання умов договору, 24.12.2012р. між сторонами підписано акт виконаних робіт на суму 13095,60грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами оплатити виконані роботи. Вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив позивачу виконані роботи. Відтак, ТзОВ ГалІО звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13095,60грн. основного боргу.

В ході судового розгляду, представник відповідача заперечив проти позовних вимог, зазначивши про відсутність необхідних коштів для оплати. На підтвердження надав: копію наказу про затвердження паспорта бюджетної програми на 2012 рік №374/852 від 18.07.2012р., копію паспорту бюджетної програми на 2012 рік, копію витягу з реєстру бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 27.12.2012р. №52.

Також відповідач повідомив, що 22.10.2012р. між Управлінням державного казначейства у Франківському районі м. Львова та відповідачем було укладено договір на розрахунково-касове обслуговування.

На 2012 рік ДПІЦ Техно-Ресурс були затверджені кошторисні призначення по загальному фонду державного бюджету КЕКВ 2410 в сумі 2280 000, 00 грн, згідно з яких 27 грудня 2012 року були взяті на облік та зареєстровані в управлінні бюджетні зобов'язання в сумі 353486,90 грн. та бюджетні фінансові зобов'язання в сумі 353486, 90 грн.

31.12.2012р. вказані бюджетні зобов'язання та бюджетні фінансові зобов'язання зняті з обліку управлінням Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова на підставі п. 2.13 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної, казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012р. №309, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 20.03.2012р. за №419/20732, згідно якого не погашені в кінці бюджетного періоду бюджетні зобов'язання та бюджетні фінансові зобов'язання одержувачів бюджетних коштів знімаються з обліку органами казначейства.

Як стверджує відповідач, відповідно до зареєстрованих Управлінням Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова бюджетних фінансових зобов'язань від 27 грудня 2012 року за реєстровим номером №4794, ДГПЦ «ТЕХНО-РЕСУРС» зобов'язання за Договором виконало, але кошти для розрахунку за виконані роботи з підрядниками не отримало.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір підряду №21/11/12/25 від 20.12.2012р., у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п.1.1. договору, позивач зобовязувався виконати всі передбачені замовленням роботи, а відповідач прийняти цю роботу та оплатити її.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом здачі-приймання робіт від 24.12.2012р. на загальну суму 13095,60грн. та не заперечується відповідачем.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в акті не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи акт здачі-приймання робіт від 24.12.2012р. погодився із обємом та вартістю робіт виконаних позивачем.

Заперечення відповідача щодо відсутності коштів на оплату виконаних робіт судом не приймаються до уваги зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями та відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005р.).

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Судовий збір покладається на відповідача.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №357 від 16.12.2015р. на суму 1 380,00 грн.

Згідно із п.п.1.ч.2. ст.4 Закону України Про судовий збір, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи, що ціна позову становить 13 095,60 грн., відтак при поданні позову позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Отже, на підставі п.1.ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір позивачу слід повернути з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в сумі 162,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 11, 837, 853 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Державного підприємства інженерний центр Техно-Ресурс (79060, м. Львів, МСП, вул. Наукова, 5, ідентифікаційний код 13803953) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГалІО (79066, м. Львів, вул. Морозна, 31/35, ідентифікаційний код 35620697) 13 095,60 грн. основного боргу та 1218,00грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ГалІО (79066, м. Львів, вул. Морозна, 31/35, ідентифікаційний код 35620697) 162,00грн. зайво сплаченого судового збору.

Повний текст складено 13.01.2016р.

Суддя Ділай У.І.