ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

21.01.2016 року Справа № 907/901/15

Суддя господарського суду В.Кривка

розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 Плюс, смт. Кольчино Мукачівський район на дії районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області та винесені державним виконавцем постанови з виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 року у справі №907/901/15 за позовом Відділу капітального будівництва Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 Плюс, смт. Кольчино Мукачівський район про розірвання договору підряду та стягнення 274 313,70 грн. авансу,

з участю представників сторін:

від скаржника ОСОБА_3, довіреність №354/01-09 від 01.09.2015 року;

від боржника - не зявився;

від органу ДВС ОСОБА_4, довіреність №4-174/16 від 20.01.2016 року;

встановив:

21.12.2015 року на адресу господарського суду надійшла скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 Плюс, смт. Кольчино Мукачівський район на дії районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області по виконавчому провадженню №ВП49284016 та заявлено вимогу визнати протиправною бездіяльність РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції по не направленню наказу господарського суду в порядку ст. 48 ЗУ Про виконавче провадження, у зв'язку з цим, заявник просить визнати протиправними дії РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції по винесенню постанови від 23.11.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню №ВП49284016, визнати недійсною постанову РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 23.11.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору, визнати протиправними дії РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції по винесенню постанови від 23.11.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження по виконавчому провадженню №ВП49284016, визнати недійсною постанову РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 23.11.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження по виконавчому провадженню ВП №49284016. Скаргу мотивовано нездійсненням органом ДВС всіх передбачених Законом виконавчих дій, внаслідок винесення Львівським апеляційним господарським судом ухвали від 16.11.2015 року про відновлення строку на подання апеляційної скарги на постановлене місцевим судом рішення у даній справі.

24.12.2015 року господарським судом було порушено провадження по розгляду даної скарги та призначено судове засідання на 21.01.2016 року, з викликом сторін та органу ДВС.

У ході судового засідання 21.01.2016 року уповноважений представник органу ДВС проти задоволення скарги заперечив у повному обсязі, з підстав зазначених у письмових запереченнях з доданням підтверджуючих документів. Зокрема вказав, що скарга є безпідставною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, тому не підлягає до задоволення. Заперечення мотивовано тим, що оскаржувані заявником постанови органу ДВС скасовані та припинили свою дію, внаслідок винесення 27.11.2015 року державним виконавцем у виконавчому провадження ВП №49284016 відповідної постанови про повернення виконавчого документу, у зв'язку з прийняттям Львівським апеляційним господарським судом ухвали №907/901/15 від 16.11.2015 року про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі, про що сам скаржник повідомив орган ДВС тільки 25.11.2015 року (лист №33 від 24.11.2015 року).

Присутній у судовому засіданні представник стягувача вказані обставини підтвердив та подав письмові пояснення по суті скарги, в яких інформував суд про безпідставність заявлених у скарзі вимог.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 Плюс належним чином повідомлено про час і місце розгляду судом даної скарги (повідомлення органу зв'язку з відміткою про вручення в матеріалах справи), явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомлено.

У ході судового розгляду, судом оглянуто матеріали виконавчого провадження та здійснено світлокопії окремих документів, які долучено до матеріалів справи.

Згідно наявних у матеріалах справи документів судом встановлено:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 року по справі №907/901/15 позовні вимоги Відділу капітального будівництва Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево було задоволено повністю та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_2 Плюс (Мукачівський район, смт. Кольчино, вул. Спортивна, 2, ) на користь Відділу капітального будівництва Виконавчого комітету Мукачівської міської ради(89600, м. Мукачево, вул. Пушкіна, 2, суму 274 313 (двісті сімдесят чотири тисячі триста тринадцять) грн. 70 коп. авансу, а також суму 6 704 (шість тисяч сімсот чотири) грн. 28 коп. витрат по сплаті судового збору та розірвано договір підряду в капітальному будівництві №1/2015 від 06.04.2015 року.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 року апеляційну скаргу відповідача було повернуто скаржнику без розгляду, а матеріали справи повернуто господарському суду Закарпатської області. Зважаючи на це, у встановленому порядку на виконання зазначеного рішення судом було видано відповідний наказ від 27.10.2015 року.

Як вбачається з оглянутих судом матеріапів виконавчого провадження ВП №49284016, 05.11.2015 року на адресу РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції надійшла заява Відділу капітального будівництва Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево про відкриття виконавчого провадження згідно наказу господарського суду №907/901/15 від 27.10.2015 року. Постановою від 09.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49284016.

В той же час, як видно з матеріалів справи, боржник повторно звернувся до апеляційної інстанції про оскарження постановленого господарським судом Закарпатської області рішення у даній справі (скаргу зареєстровано в ЛАГС 06.11.2015 року), яку згідно ухвал апеляційного суду від 16.11.2015 року було прийнято до провадження та поновлено строк на апеляційне оскарження.

Проте, як стверджує представник органу ДВС та видно з матеріалів виконавчого провадження, станом на 23.11.2015 року боржник (зацікавлена особа) в установленому порядку не інформував державного виконавця про вищевказані обставини, в матеріалах справи на вказану дату були відсутні жодні відомості щодо виконання, часткового виконання рішення, сторонами не повідомлялось про обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, або наявні підстави для завершення виконавчого провадження, тощо, в т.ч. відсутні клопотання про відкладення вчинення виконавчих дій, внаслідок несвоєчасного отримання постанови про відкриття ВП. Тому було розпочато примусове виконання рішення суду, а саме: 23.11.2015 року було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Надалі, а саме тільки 25.11.2015 року на адресу відділу надійшов лист №33 від 24.11.2015 року від боржника ТОВ ОСОБА_2 Плюс, в якому останній повідомив, що згідно ухвал Львівського апеляційного господарського суду №907/901/15 від 16.11.2015 року поновлено строк на апеляційне оскарження виконуваного рішення суду та прийнято апеляційну скаргу до розгляду. Зважаючи на це, державним виконавцем в установленому порядку 27.11.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа у ВП №49284016 у відповідності до ч. 1 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, при цьому вказаною постановою було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (п.2 постанови).

Відповідно до ст. 50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Враховуючи вимоги даної статті оскаржувані постанови, а саме: постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №49284016 від 23.11.2015 року та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №49284016 від 23.11.2015 року втратили чинність в силу Закону та відповідно до винисеної держаним виконавцем постанови від 27.11.2015 року.

На даний час постановою Львівського апеляційного суду від 30.11.2015 року рішення господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 року по справі №907/901/15 залишено без змін. РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції 28.12.2015 року за повторною заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного вище рішення та здійснюється нове виконавче провадження за №49737771.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 12 коментованого Закону сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи, тощо.

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене в сукупності, зазначене нормативне врегулювання спірних правовідносин та оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки наявні в матеріалах справи докази спростовують доводи скаржника, щодо недотримання органом ДВС положень Закону України „Про виконавче провадження та невиконання ним вказаних вище виконавчих дій.

Крім цього, суд звертає увагу і на обґрунтованість, в даному випадку, заперечень органу ДВС про несвоєчасність реалізації скаржником передбачених Законом повноважень боржника (у спірних правовідносинах як зацікавленої сторони) у виконавчому провадженні, в т.ч. не використання усіх вищезазначених прав сторони виконавчого провадження, що призвело до виникнення даного спору.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги відмовити.

Суддя В.Кривка