ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" січня 2016 р.Справа № 924/1876/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001", смт. Теофіполь, Хмельницька область

до 1) товариства з обмеженою відповідальністою "Білогір'я молокопродукт", м. Гадяч, Полтавська область

2) фермерського господарства "Михнівка", с. Михнівка, Теофіпольський р-н, Хмельницька область

про стягнення 4 292 165, 93 грн.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1І за дорученням

від відповідачів - не з'явились

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів заборгованість, що виникла через неналежне виконання договорів № 1101/13-БМ (поставка молока) та № 05 від 03.02.2015 року (поруки) в розмірі 4 358 669, 80 грн., з яких: 3 228 112, 18 грн. основного боргу, 1 071 897, 94 грн. пеня, 57 659, 68 грн 3% річних, 1 000 грн. за порукою.

18 січня 2016 року позивач направив на адресу суду заяву про уточнення суми позову, де просить суд стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 4 292 165, 93 грн., з яких: 3 228 112, 18 грн. основного боргу, 1 006 786, 61 грн. пеня, 56 267, 14 грн 3% річних, 1 000 грн. за порукою. Уточнення подане позивачем у звязку з усуненням арифметичних помилок.

Вказане уточнення, з урахуванням ст. 22 ГПК України судом приймається.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на порушення відповідачем - ТОВ „Білогіря молокопродукт строків здійснення розрахунків за товар та настання умов виплати відповідачем - ФГ „Михнівка 1 000 грн. по договору поруки. Стягнення пені обумовлене наявністю відповідної умови договору про її стягнення, а нарахування річних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦК України.

Представник позивача позов підтримав, з урахуванням уточнення, наполягав на його задоволенні.

Відповідач - Тов "Білогір'я молокопродукт" свого представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов не подав. 11.01.2016 року він надіслав клопотання про відкладення розгляду справи (судовий розгляд 12 січня 2016 року) у зв'язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні та браком часу (неробочі дні) для проведення звірки. Повідомлення відповідача про судове засідання 19.01.2016 року здійснене шляхом направлення на його адресу (за якою останній отримує кореспонденцію) ухвали від 12.01.2016 року рекомендованою кореспонденцією.

Відповідач - ФГ "Михнівка" свого представника в судове засідання не направив. 11.12.2015 року він надіслав письмовий відзив, де вказав, що несплата боргу в розмірі 1000 грн. є наслідком фінансових труднощів господарства. Відповідно до договору поруки відповідач 2 відповідає перед кредитором за невиконання зобовязань відповідача 1 лише в частині.

Крім того, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представнка зазначеного відповідача.

За таких обставин, суд, в порядку ст. 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

10 січня 2013 року між ТОВ „Україна 2001 (продавець) та ТОВ „Білогіря молокопродукт (покупець) укладено договір № 1101 / 13 БМ за яким продавець (позивач) зобовязується систематично відвантажувати і передавати у власність покупцю певний товар певної кількості та якості, а покупець (відповідач 1) зобовязується приймати цей товар та своєчасно здійснювати оплату товару у відповідності до умов даного договору.

Під товаром за цим договором розуміється натуральне коровяче незбиране молоко (п. 1.2.). Орієнтовна кількість, якість та ціна договору вказується в додатках, які є невідємними частинами договору (п. 1.3.). Поставки партії товару оформляється спеціалізованою товарною накладною (п. 2.2.). Покупець зобовязаний своєчасно здійснювати оплату за поставлений товар (п. 4.2.).

Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця, що вказані в договорі (п. 5.3.). Покупець здійснює оплату товару подекадно у сумі прийнятого покупцем товару за кожні 10 календарних днів (п. 5.5).

За невиконання або неналежне виконання умов даного договору, щодо порядку та строків розрахунків покупець зобовязаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати товару (п. 8.4.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Додатковою угодою від 3 січня 2014 року до названого договору сторони змінили умови договору щодо строку договору та умов дострокового припинення його дії. Зокрема, п. 7.1. (чинність договору до 31 грудня 2013 року) змінено, і передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2014 року.

Додатковою угодою від 31 грудня 2014 року сторони продовжили дію договору до 31 грудня 2015 року. Крім того, внесено деякі зміни з приводу прав сторін та відповідальності.

Додатком № 1 до договору поставки сторони погодили ціну за 1 тону молока з 1 травня 2015 року та встановили якісні вимоги.

Додаткові угоди та додаток підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Факт поставки товару позивачем на користь відповідача (ТОВ „Білогіря молокопродукт) та прийняття цього товару вказаним відповідачем на суму 4 931 380, 80 грн. за період з 1 червня 2015 року по 20 липня 2015 року підтверджується накладними: № 157 від 1 червня 2015 року на суму 167 937, 60 грн., від 2 червня 2015 року № 158 на суму 165 720 грн., від 4 червня 2015 року № 160 на суму 166 785, 60 грн., від 3 червня 2015 року № 159 на суму 169 982, 40 грн., від 5 червня 2015 року № 161 на суму 152 064 грн., від 6 червня 2015 року № 162 на суму 167 932, 80 грн., від 7 червня 2015 року № 163 на суму 172 022, 40 грн., від 8 червня 2015 року № 164 на суму 164 030, 40 грн., від 9 червня 2015 року № 165 на суму 167 620, 80 грн., від 10 червня 2015 року № 166 на суму 168 316, 80 грн., від 11 червня 2015 року № 167 на суму 166 516, 80 грн., від 12 червня 2015 року № 168 на суму 163 828, 80 грн., від 13 червня 2015 року № 169 на суму 163 972, 80 грн., від 14 червня 2015 року № 170 на суму 163 200 грн., від 15 червня 2015 року № 171 на суму 164 112 грн., від 16 червня 2015 року № 172 на суму 160 689, 60 грн., від 17 червня 2015 року № 173 на суму 164 371, 20 грн., від 18 червня 2015 року № 174 на суму 161 980, 80 грн., від 19 червня 2015 року № 175 на суму 164 496 грн., від 20 червня 2015 року № 176 на суму 162 441, 60 грн., від 21 червня 2015 року № 177 на суму 162 619, 20 грн., від 22 червня 2015 року № 178 на суму 165 408 грн., від 23 червня 2015 року № 179 на суму 144 984 грн., від 24 червня 2015 року № 180 на суму 145 622, 40 грн., від 25 червня 2015 року № 181 на суму 143 659, 20 грн., 26 червня 2015 року № 182 на суму 106 137, 60 грн., від 27 червня 2015 року № 183 на суму 102 033, 60 грн., від 28 червня 2015 року № 184 на суму 107 971, 20 грн., від 29 червня 2015 року № 185 на суму 106 948, 80 грн., від 30 червня 2015 року № 186 на суму 102 772, 80 грн., від 1 липня 2015 року № 190 на суму 92 486, 40 грн., від 2 липня 2015 року № 191 на суму 95 817, 60 грн., від 3 липня 2015 року № 192 на суму 34 363, 20 грн., від 4 липня 2015 року № 193 на суму 36 187, 20 грн., від 5 липня 2015 року № 194 на суму 36 196, 80 грн., від 6 липня 2015 року № 195 на суму 34 372, 80 грн., від 19 липня 2015 року № 196 на суму 9 168 грн., від 20 липня 2015 року № 197 на суму 6 609. 60 грн.

Дані накладні підписані обома сторонами та скріплені їх печатками. Зокрема, у графі „Отримав засвідчені відповідачем, „відпустив позивачем.

Така ж сума товару вказана в приймальних квитанціях на купівлю продукції № 23, 22 за червень липень місяць (4586 179, 20 грн. + 345 201, 60 грн.) підписані та скріплені печаткою відповідача.

28 липня 2015 року та 3 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача (ТОВ „Білогіря молокопродукт) листами № 2381, 2331 з вимогою оплатити борг за поставлені продукти по договору № 1101 / 13 БМ від 10 січня 2013 року. Вимоги містять відмітку про отримання їх відповідачем скріплені підписом від 03.08.2015 року і 28.07.2015 року написи „Отримав секретар.

3 лютого 2015 року між позивачем та ФГ „Михнівка укладено договір № 5, згідно якого поручитель (відповідач 2) зобовязується відповідати перед кредитором (позивачем) за виконання зобовязань ТОВ „Білогіря молокопродукт, що виникли з договору № 1101 / 13 БМ на закупівлю молока від 10 січня 2013 року, який був укладений між кредитором та боржником.

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання боржником забезпеченого зобовязання. Але в будь якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобовязання, зазначеного в п. 4.1. розділу 4 даного договору (п.3.1.).

За п. 4.1. поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником згідно основного договору сумі, що дорівнює 1 000 грн., без відшкодування кредитору збитків. Процентів, неустойки та без сплати інших штрафних санкцій.

Поручитель зобовязаний, при порушенні боржником зобовязання перед кредитором за основним договором виконати за боржника зобовязання, згідно умов даного договору поруки у 10 денний строк з дня отримання вимоги кредитора (п. 5.1.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

3 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача 2 листом № 2382 з вимогою сплатити 1 000 грн. Про отримання вимоги відповідачем свідчить підпис на вимозі представника відповідача навпроти напису „Отримав 3.08.2015 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарських договорів, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 1 уклали договір на закупівлю молока. З відповідачем 2 позивач уклав договір поруки. При цьому, сторони визначили умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору, укладеного з ТОВ „Білогіря молокопродукт, у період з 1 червня 2015 року по 20 липня 2015 року поставив відповідачу молоко на загальну суму 4 931 380, 80 грн., що підтверджується накладними: № 157 від 1 червня 2015 року на суму 167 937, 60 грн., від 2 червня 2015 року № 158 на суму 165 720 грн., від 4 червня 2015 року № 160 на суму 166 785, 60 грн., від 3 червня 2015 року № 159 на суму 169 982, 40 грн., від 5 червня 2015 року № 161 на суму 152 064 грн., від 6 червня 2015 року № 162 на суму 167 932, 80 грн., від 7 червня 2015 року № 163 на суму 172 022, 40 грн., від 8 червня 2015 року № 164 на суму 164 030, 40 грн., від 9 червня 2015 року № 165 на суму 167 620, 80 грн., від 10 червня 2015 року № 166 на суму 168 316, 80 грн., від 11 червня 2015 року № 167 на суму 166 516, 80 грн., від 12 червня 2015 року № 168 на суму 163 828, 80 грн., від 13 червня 2015 року № 169 на суму 163 972, 80 грн., від 14 червня 2015 року № 170 на суму 163 200 грн., від 15 червня 2015 року № 171 на суму 164 112 грн., від 16 червня 2015 року № 172 на суму 160 689, 60 грн., від 17 червня 2015 року № 173 на суму 164 371, 20 грн., від 18 червня 2015 року № 174 на суму 161 980, 80 грн., від 19 червня 2015 року № 175 на суму 164 496 грн., від 20 червня 2015 року № 176 на суму 162 441, 60 грн., від 21 червня 2015 року № 177 на суму 162 619, 20 грн., від 22 червня 2015 року № 178 на суму 165 408 грн., від 23 червня 2015 року № 179 на суму 144 984 грн., від 24 червня 2015 року № 180 на суму 145 622, 40 грн., від 25 червня 2015 року № 181 на суму 143 659, 20 грн., 26 червня 2015 року № 182 на суму 106 137, 60 грн., від 27 червня 2015 року № 183 на суму 102 033, 60 грн., від 28 червня 2015 року № 184 на суму 107 971, 20 грн., від 29 червня 2015 року № 185 на суму 106 948, 80 грн., від 30 червня 2015 року № 186 на суму 102 772, 80 грн., від 1 липня 2015 року № 190 на суму 92 486, 40 грн., від 2 липня 2015 року № 191 на суму 95 817, 60 грн., від 3 липня 2015 року № 192 на суму 34 363, 20 грн., від 4 липня 2015 року № 193 на суму 36 187, 20 грн., від 5 липня 2015 року № 194 на суму 36 196, 80 грн., від 6 липня 2015 року № 195 на суму 34 372, 80 грн., від 19 липня 2015 року № 196 на суму 9 168 грн., від 20 липня 2015 року № 197 на суму 6 609. 60 грн.;

приймальними квитанціями за червень і липень 2015 року.

Підпис відповідача і печатка на зазначених квитанціях та накладних свідчить про прийняття вказаного товару відповідачем (ТОВ „Білогіря молокопродукт).

Обовязок оплати (остаточний розрахунок) за наданий товар, відповідно до договору, виникає у відповідача подекадно у сумі прийнятого товару за кожні 10 календарних днів. Тобто, з урахуванням дат поставки по накладних - 10 червня 2015 року за кількість товару поставленого з 1 по 10 червня 2015 року, 20 червня 2015 року за кількість поставленого товару за період з 11 по 20 червня 2015 року, 30 червня 2015 року за товар, поставлений у період з 21 червня 2015 року по 30 червня 2015 року, 10 липня 2015 року за товар, поставлений у період з 1 липня по 10 липня 2015 року, 20 липня 2015 року за товар. Проставлений в період з 11 липня по 20 липня 2015 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи оплата проведена не в повному обсязі. Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати у повному обсязі відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально, а також наданим позивачем та перевіреним судом розрахунком і становить 3 228 112, 18 грн. з урахуванням часткової оплати

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення річних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, пеня є договірними способом забезпечення зобовязання, а тому наявність у договорі п. 8.4., що передбачає застосування пені є підставою для задоволення позову, в частині стягнення пені.. Розмір цих нарахувань підтверджується поданим (та перевіреним судом) розрахунком.

Враховуючи встановлений судом факт порушення ТОВ „Білогіря молокопродукт договірних зобовязань щодо оплати молока, а також наявність укладеного договору поруки, сам факт порушення договору про закупівлю молока (що забезпечений договором поруки) за договором поруки є підставою для виконання поручителем (відповідачем 2) за боржника зобовязання, яке порушено ним перед позивачем за договором про закупівлю товару. Так, згідно п. 5.1. договору поруки поручитель (відповідач 2) зобовязаний, при порушенні боржником (відповідачем 1) зобовязання перед кредитором (позивачем) за основним договором (1101/1 3 бМ) виконати за боржника зобовязання, згідно умов даного договору поруки у 10 денний строк з дня отримання вимоги кредитора (п. 5.1.).

Відповідно до п. 4.1. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за зобовязанням боржника в сумі 1 000 грн. Обовязок оплати вказаних грошей виникає у 10 денний термін з дня отримання вимоги. Тому, обовязок оплати, з урахуванням отримання відповідачем вимоги оплати 1 000 грн. 3 серпня 2015 року виникає 14.08.2015 року.

Враховуючи відсутність доказів вказаної оплати, вимоги про оплату 1000 грн. є обґрунтованими.

Отже, позов обґрунтований, підтверджений наданими матеріалами, а тому підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідачів, пропорційно заявленим сумам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Білогіря молокопродукт (Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, оф. 23, код 33707592) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Україна 2001 (Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Леніна, 27В, код 35080933) 3 228 112, 18 грн. (три мільйони двісті двадцять вісім тисяч сто дванадцять грн. 18 коп.) заборгованості за поставлений товар, 1 006 786, 61 грн. (один мільйон шість тисяч сімсот вісімдесят шість грн. 61 коп.) пені, 56 267, 14 грн. (пятдесят шість тисяч двісті шістдесят сім грн. 14 коп.) 3% річних, 66 116, 83 грн. (шістдесят шість тисяч сто шістнадцять грн. 83 коп. ) судового збору.

Стягнути з фермерського господарства „Михнівка (Хмельницька область, с. Михнівка, вул. Молодіжна, 6, код 22778898) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Україна 2001 (Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Леніна, 27В, код 35080933) 1 000 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) заборгованості, 13, 22 грн. (тринадцять грн. 22 коп.) судового збору.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу

3- відповідачу 1 (37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23),

4 - відповідачу 2 (30641, Хмельницька обл., Теофіпольський р-н, с. Михнівка, вул. Молодіжна, 6) .