РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016Справа №910/27622/15

За позовом: Дочірнього підприємства "Е-Консалтинг"

до: підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент"

про: стягнення 97 055,33 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Кісельов Є.О., представник за довіреністю

Шулєва Т.Л. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Дочірнього підприємства "Е-Консалтинг" до підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент" про стягнення 97 055,33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 року порушено провадження у справі №910/27622/15.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем не оплачені надані позивачем послуги за Актом №375 від 19.12.2012р., в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 39 816,01 грн. Також позивачем нараховано пеню в розмірі 24 020,72 грн, інфляційні втрати в розмірі 30207,91 грн, 3 % річних в розмірі 3010,69 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивачем послуги за Актом №375 від 19.12.2012р. не надавались, вказаний акт відповідачем не підписувався та не направлявся відповідачу.

У судових засіданнях 24.11.15, 16.12.2015, 24.12.15р. оголошувалися перерви.

В судовому засіданні 13.01.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2008 року між дочірнім підприємством «Е-Консалтинг» (виконавець) та підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-Рент» (замовник) укладено Договір №431 ЕК/08 від 28.08.2008 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов'язання надати замовнику послуги зі створення автоматизованої системи управління підприємством у сфері керування взаємовідносинами з клієнтами Лізингової компанії на базі програмного забезпечення Microsoft Dynamics CRM, перелік, ціна та терміни виконання яких визначені Додатком №1 до Договору.

Згідно з п.2.2. Договору замовник зобов'язується сплачувати вартість послуг, визначених п. 1.1,1 цього Договору (Додаток № 1), відповідно до узгодженого Сторонами Графіку платежів, що є Додатком №2 до цього Договору, та на підставі рахунку, що виставляється Виконавцем, при цьому перший платіж здійснюється протягом трьох банківських днів з дня набрання чинності Договором у сумі 57 267 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 9 544 грн. 50 коп.

Відповідно до п.3.2. Договору здача-приймання наданих Послуг за кожним етапом оформлюється двостороннім актом здачі-приймання послуг, що підписується Замовником не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту прийняття таких послуг від Виконавця.

Згідно з п.8.1. Договору даний договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 01.12.2008 року.

27.11.2008 року сторонами договору укладено Додаткову угоду до Договору, згідно якої сторонами погоджено графік платежів та вартість поетапного виконання робіт.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що відповідачем послуги за Актом №375 від 19.12.2012р. не оплачені, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 39 816,01 грн.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

На підтвердження надання позивачем відповідачу послуг на суму 39 816,01 грн. позивач посилається на акт надання послуг №375 від 19.12.2012 року, копію якого ним долучено до матеріалів справи, та на підставі вказаного акту просить стягнути з відповідача вартість послуг.

Судом встановлено, що умовами п.3.2. Договору передбачено, що здача-приймання наданих Послуг за кожним етапом оформлюється двостороннім актом здачі-приймання послуг, що підписується Замовником не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту прийняття таких послуг від Виконавця.

Як вбачається з п.2.2. Договору замовник зобов'язується сплачувати вартість послуг відповідно до узгодженого Сторонами Графіку платежів та на підставі рахунку, що виставляється Виконавцем.

Таким чином, у відповідності до умов укладеного сторонами договору належними доказами на підтвердження виконання послуг та виникнення у відповідача обов'язку щодо їх оплати є підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт надання послуг та виставлений виконавцем рахунок на оплату.

Відповідач, заперечуючи проти факту надання позивачем послуг за актом надання послуг №375 від 19.12.2012 року зазначає про відсутність у нього оригіналу вказаного акту, а також вказує, що директором підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент" такий акт не підписувався.

Згідно ст.36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В судових засіданнях 24.11.2015року, 16.12.2015 року суд витребовував у позивача оригінал акту надання послуг №375 від 19.12.2012 року для огляду судом та докази направлення даного акту відповідачу, про що зазначено у протоколах судового засідання від 24.11.2015року та від 16.12.2015 року.

Позивачем оригінал акту надання послуг №375 від 19.12.2012 року для огляду судом не надано, натомість позивач в своїх поясненнях вказав про відсутність у нього оригіналу акту, причин щодо його відсутності не навів.

У відповідності до умов розділу 3 Договору виконавець після виконання передбачених договором послуг згідно з графіком робіт має надати замовнику акт надання послуг для підписання, який підписується ним не пізніше 5 днів.

Однак матеріали справи не містять належних доказів того, що позивачем передавався відповідачу акт наданих послуг №375 від 19.12.2012 року.

Також, позивачем не надано до матеріалів справи доказів направлення рахунку на оплату послуг за актом наданих послуг №375 від 19.12.2012 року.

Посилання позивача на лист №14/02 від 28.05.2014 року як на доказ направлення позивачем відповідачу акта наданих послуг №375 від 19.12.2012 року не береться судом до уваги, оскільки належних доказів його направлення матеріали справи не містять, відмітка, що міститься на листі не відображає ким саме отримувався лист, а відповідачем отримання вказаного листа заперечується, на підтвердження чого відповідачем долучено копію журналу вхідної кореспонденції, в якому не міститься відмітка про надходження даного листа.

Також не може бути доказом виконання позивачем робіт за Актом наданих послуг №375 від 19.12.2012 року Гарантійний лист №187 від 13.06.2013 року, оскільки зі змісту листа не вбачається виконання позивачем робіт саме за актом наданих послуг №375 від 19.12.2012 року на суму 39 816,01 грн., в Гарантійному листі не міститься посилання на цей акт. Також, в Гарантійному листі зазначено про необхідність здійснення всіх етапів робіт.

В матеріалах справи міститься лист №01/02 від 16.01.2013 року, в якому позивач підтвердив, що невиконані послуги за Договором №431ЕК/08 від 28.08.2008р. за Етапом 2 п.п.2.3., Етапом 3 п.п.3.1, 3. 3., 3.4. Додатку №1 до Договору будуть виконані до 16.03.2013 року.

Отже, листом від 16.01.2013 року позивач підтвердив ненадання ним послуг за Договором в повному обсязі, в той час, як акт наданих послуг №375 датується 19.12.2012 року, а тому також не може вважатися належним доказом надання послуг.

Як вбачається з норм ЦК України у замовника виникає обов'язок щодо оплати лише наданих виконавцем послуг на підставі Договору.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки позивачем належними доказами не підтверджено факт надання послуг за Договором №431 ЕК/08 від 28.08.2008 року згідно акту наданих послуг №375 від 19.12.2012, не надано оригіналу вказаного акту, причини його відсутності позивач не зазначив, доказів направлення відповідачу вказаного акту до матеріалів справи не долучив, як і не надав доказів направлення рахунку на оплату акта №375 від 19.12.2012, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів надання послуг за актом наданих послуг №375 від 19.12.2012, передачі таких послуг відповідачу, а відтак вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності суд зазначає про відсутність підстав для його розгляду, з огляду на те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті.

Оскільки в процесі судового розгляду не було встановлено факту прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем, а вимоги про стягнення 3% річних, пені та інфляційних втрат є похідними від вимоги про стягнення основного боргу, у якій позивачу відмовлено, то вимоги про стягнення 3% річних, пені та інфляційних втрат також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Суддя Л.М. Шкурдова