ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2016 р.Справа № 922/6126/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м.Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м.Харків
про стягнення 9477,75 гривень
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. №3797/18 від 16.12.2015 року);

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

23.11.2015 р. позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення 9477,75 гривень страхового відшкодування в порядку регресу з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідача). Крім того, просив стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.11.2015 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 10.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.12.2015 р. було відкладено розгляд справи на 12.01.2016 р.

11.12.2015 р. позивач до суду надав пояснення (вх.№49589).

11.12.2015 р. відповідач до суду надав поліс страхування (вх.№708).

Судом були досліджені та долучені до справи надані сторонами документи.

Позивач у судовому засіданні 12.01.2016 р. позов підтримував.

Відповідач у судове засідання 12.01.2016 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі відповідача, в порядку ст.75 ГПК України.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

02.06.2014 р. між позивачем-страхувальником та ТОВ "Ондулін будівельні матеріали" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0000302-060а/14скв, яким застраховані автомобілі, що належать ТОВ "Ондулін будівельні матеріали", у тому числі Chevrolet Lacetti р/н НОМЕР_1.

03.04.2015 р. в м.Харкові по вул.Велазаводській сталося ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до Довідки №60935834 про ДТП та Постанови Фрунзенського районного суду м.Харкова ДТП сталося з вини водія ОСОБА_3, який застрахований в ПАТ "ХМСК" за полісом №АІ/7399499.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту встановлено, що виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі документів, що містять розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (розрахунок СТО, тощо).

Позивач сплатив страхувальнику на підставі розрахунку СТО 10714,19 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №172876 від 08.05.2015 р. та №170071 від 23.04.2015 р.

Згідно акту виконаних робіт №22431 від 18.05.2015 р. сума ремонту Chevrolet Lacetti р/н НОМЕР_1 після ДТП склала 11182,19 грн.

Відповідач частково відшкодував позивачу 1236,44 грн., а позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 10714,19 грн., залишок становить 9477,75 грн.

Таким чином, до позивача в межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами, тобто, до страхової особи винної у скоєнні ДТП.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Статтею 999 Цивільного кодексу України передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (ч.2 ст.7 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні).

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01 липня 2004 року (надалі - Закон №1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 15.04.2015 р. №3-50гс15 зазначено, що господарські суди обґрунтовано визнали, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підставами виникнення регресного зобов'язання є:

1) виконання боржником свого обов'язку перед кредитором;

2) виконання обов'язку за третю особу.

Відповідно до п. в 4.38.1.1. ст.38 Закону, страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Враховуючи викладене, факт порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, що стало підставою дорожньо-транспортної пригоди 03.04.2015 р., те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3 застрахована у ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія", те, що позивачем належним чином обґрунтовано шкода у розмірі 9477,75 гривень та надано належні докази протиправної поведінки водія, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою водія та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 9477,75 гривень нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (, 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 63) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (, 04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8, р/р №0300 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) 9477,75 гривень страхового відшкодування в порядку регресу та 1218,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.01.2016 р.

Суддя ОСОБА_4