ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"13" січня 2016 р. Справа № 911/55/16

Суддя: Наріжний С.Ю., розглянувши матеріали

за заявою боржника ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, Київська обл., м. Біла Церква (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заявник/боржник

про порушення провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

до господарського суду Київської області звернувся боржник ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство з урахуванням особливостей, передбачених ст. 90-92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також «Закон про банкрутство»).

Подана заява не відповідає вимогам Закону про банкрутство та підлягає поверненню заявнику з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ч. 2 ст. 4-1 ГПК України), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 2 Закону про банкрутство передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 11 Закону про банкрутство визначено вимоги до заяви про порушення справи про банкрутство.

Зокрема, до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави) (ч. 2 ст. 11).

До заяви боржника додаються також: установчі документи боржника - юридичної особи; бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника (ч. 3 ст. 11).

Боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом (ч. 4 ст. 11).

Боржник зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом (ч. 5 ст. 11).

Однак Заявник обґрунтовуючи свою заяву зазначає лише про наявність у Боржника боргу перед Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в розмірі 827904,71 грн. та про те, що на даний час Боржник не здійснює господарську діяльність.

В той же час Заявником не дотримано наведених вище приписів ст. 11 Закону про банкрутство, а саме не додано: бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів Боржника, вимоги яких визнаються Боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів; перелік майна Боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

Також Заявником не надано доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Згідно правової позиції, викладеної в абз. 6 п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI)», слід мати на увазі, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (частина четверта статті 11 Закону). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство, господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, визначених у цьому Законі.

Таким чином враховуючи, що Заявником не дотримано наведені вище вимоги Закону про банкрутство до заяви про порушення справи про банкрутство, а також що відсутність грошових коштів унеможливлює покриття витрат на послуги ліквідатора та витрат для проведення ліквідаційної процедури, заява ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про порушення справи про банкрутство Боржника підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 від 05.01.2016 р. б/№ (вх. № 57/16) про порушення справи про банкрутство повернути заявнику.

Додаток заявнику: заява б/№ від 05.01.2016 р. з доданими документами.

Суддя С.Ю. Наріжний