ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 925/1859/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства «ЖелДорСервіс», АДРЕСА_1

до приватного підприємства «КИТ-3», м. Черкаси, провул. Піщаний, 6

про стягнення 336006,81 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю.

Позивач ПП «ЖелДорСервіс» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до ПП «КИТ-3» з вимогою про стягнення 362 128,61 грн. заборгованості та санкцій за виконані роботи за договором підряду від 24.10.2014р. №27.

Заявою від 12.01.2016р. позивач зменшив своїх позовні вимоги до 336006,81 грн., з них: 196884,40 грн. боргу, 5696,16 грн. -3% річних, 83315,12 грн. інфляційних втрат, 50111,13 грн. пені, та судовий збір. Заяву відповідно приписів ст. 22 ГПК України прийнято судом до розгляду.

Представник позивача вимоги підтримав та надав суду витребувані документи, в тому числі оригінали актів КБ-2, КБ-3 по виконаних роботах, погодження договірної ціни робіт.

Представник Відповідача вимоги заперечив та вказав, що обєм робіт в договорі не відповідає реальному обєму виконаних робіт, у нього відсутні додатки до договору та акти виконаних робіт. У відповідача також сумніви стосовно дійсності підписання договору та актів КБ-2 КБ-3 директором відповідача. Вказує на проведену зустрічну перевірку господарської діяльності відповідача інспекторами-ревізорами державної фінансової інспекції. Просить витребувати у позивача кошторис робіт. Клопотання відхилено судом.

Також представником відповідача заявлено клопотання про продовження строк розгляджу справи на 15 днів. Клопотання відхилено судом.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

24.10.2014р. між приватним підприємством «КИТ-3» (Замовником Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, та приватним підприємством «ЖелДорСервіс» (Виконавцем Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, було укладено договір підряду №27 на виконання робіт по ремонту залізничної колії для встановлення вагонних ваг філії ОСОБА_5 «Кременчуцький КХП» (далі Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе організацію, виконання робіт з ремонту колії у м. Кременчук, в обсязі відповідно до довідки про обєми та вартість робіт в сумі 289306,80 грн.

Відповідно до п. 9.3 Договору договір діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Розрахунки проводяться на підставі підписаних актів виконаних робіт форми КБ-2, КБ-3, з відстроченням платежу протягом 10 календарних днів після підписання актів (розділи 2-3 договору, а.с. 10).

Договірні зобовязання на момент розгляду справи в суді є чинними. Спору в цій частині немає.

24.12.2014р. підписано довідку про вартість будівельних робіт за грудень 2014р. - на суму 216884,40 грн. (а.с. 11).

24.12.2014 року між Відповідачем та Позивачем був підписаний акт приймання виконаних робіт з ремонту колії за грудень 2014 року на суму 216884,40 грн., включаючи податок на додану вартість (а.с. 12-13).

На виконання договірних зобов'язань позивачем виконувались роботи, які відповідач не оплачував своєчасно та в повному обємі. По акту виконаних робіт за грудень 2014 року відповідач розрахунок не провів.

Позивачем врахована часткова оплата відповідача 30.01.2015р. за виконані роботи в сумі 20000 грн.

Заборгованість за договірними зобов'язаннями станом на 21.01.2016р. становить 196884,40 грн.

Невиконання Замовником зобовязань щодо строків та порядку оплати за виконані і прийняті Замовником роботи, які встановлені в п.3.3 Договору, стало підставою для звернення Виконавця до суду для захисту свого порушеного права і примусового стягнення боргу та санкцій з відповідача.

Відповідач вимоги заперечує з мотивів неналежного підписання договору та відсутності у відповідача актів виконаних робіт та кошторису.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення учасників, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами, субєктами господарювання на ринку послуг в Україні, з присвоєнням коду ЄДР.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини підряду на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За своїм змістом представлений договір на виконання робіт по ремонту залізничної колії для встановлення вагонних ваг філії ОСОБА_5 «Кременчуцький КХП» від 24.10.2014р. №27 є договором підряду і відповідає вимогам ст. 837 ЦК України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказану роботу.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору підряду від 24.10.2014р. №27. Договір не заперечний сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Згідно ст. 875 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовнику.

Спірний договір передбачає виконання робіт по ремонту залізничної колії для встановлення вагонних ваг філії ОСОБА_5 «Кременчуцький КХП». Порядок розрахунків передбачений п. 3.3 Договору.

Позивач виконав в грудні 2014р. передбачені Договором роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт, який підписаний Позивачем та Відповідачем. В акті відсутні будь-які зауваження Замовника щодо якості, кількості, строків виконаних робіт з боку Виконавця.

Замовник не розрахувався за виконані роботи на загальну суму 196884,40 грн. до цього часу.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність заборгованості підтверджується договором, актом приймання виконаних будівельних робіт, довідкою про вартість виконання будівельних робіт, відсутністю претензій відповідача.

Згідно ст. 854 ЦК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Суд при прийнятті рішення не враховує заперечення відповідача про відсутність у нього актів форми КБ-2, КБ-3 та кошторису робіт, оскільки всі документи були надані представником позивача в судове засідання в оригіналі для огляду, документи належно оформлені та підписані сторонами і документи не спростовані відповідачем в належний спосіб. Відсутність документів у відповідача свідчить лише про недоліки в організації роботи та збереження документів у останнього.

Відсутність коштів у відповідача чи відсутність кошторису видатків на проведення ремонту не є підставою звільнення відповідача від обовязку проведення розрахунків за виконані роботи.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 196884,40 грн. заборгованості підлягають до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано Відповідачу 83315,12 грн. інфляційних за період 05 січня-22 грудня 2015 року включно, та 5696,16 грн. 3% річних за період прострочення 05 січня-22 грудня 2015р., які просить стягнути з відповідача. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон».

Виконаний позивачем розрахунок вимоги не перевищує суми можливого стягнення розміру інфляційних збитків та 3% річних з простроченої суми за спірний період. 83315,12 грн. інфляційних збитків та 5696,16 грн. - 3% річних підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Позивачем нараховано відповідачу до стягнення 50111,13 грн. пені за період з 05.01.2015р. по 04.07.2015р., з урахуванням обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, періоду стягнення та суми боргу. Договір про забезпечення виконання зобовязання у виді неустойки укладено в письмовому виді п. 7.2 договору (а.с. 10 зворот) та приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України, ст. 232 ГК України. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон».

Виконаний позивачем розрахунок вимоги не перевищує суми можливого стягнення розміру пені з простроченої суми за спірний період. 50111,13 грн. пені підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнути на користь позивача 5040,10 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: приватного підприємства «КИТ-3», м. Черкаси, провул. Піщаний, 6, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: приватного підприємства «ЖелДорСервіс», АДРЕСА_1, , номер рахунку в банку невідомий

196884,40 грн. боргу, 5696,16 грн. -3% річних, 83315,12 грн. інфляційних втрат, 50111,13 грн. пені та 5040,10 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 22.01.2016р.

Суддя Г.М. Скиба