РІШЕННЯ

"12" січня 2016 р.Справа № 921/1124/15-г/15

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Галамай О.З.

при секретарі Сиротюк К.В.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем", м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область

до ОСОБА_1 освіти Бучацької районної державної адміністрації, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область

про cтягнення заборгованості в сумі 383 295,33 грн.

В судове засідання з"явились:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Представникам сторін в судовому засіданні 21.12.2015р. роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст.81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд господарського суду Тернопільської області Товариством з обмеженою відповідальністю "Ястрем" подано позов до відповідача ОСОБА_1 освіти Бучацької районної державної адміністрації про стягнення заборгованості в розмірі 383 295,33 грн., з яких: 209 332,43 грн. - основний борг, 156 413,19 грн. - інфляційні втрати, 17 549,71 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 19.11.2015 р. порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 09.12.2015 р.

Ухвалою суду від 11.12.2015р. розгляд справи відкладено на 21.12.2015 р. з підстав, викладених в ній.

В судовому засіданні 21.12.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті та оглянув оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 21.12.2015р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. №26504 від 21.12.2015р.).

В судовому засіданні оголошено перерву до 12.01.2016р.

Представник позивача в судове засідання 12.01.2016р. не з"явився. Однак через канцелярію суду подав документи, які витребовувались ухвалою суду ( вх.№№3241, 3242 від 11.01.2016р.).

Представник відповідача у судове засідання не з"явився.

В судовому засіданні 12.01.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

26 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ястрем" (надалі Виконавець) та ОСОБА_1 освіти Бучацької районної державної адміністрації (надалі Замовник) укладено договір про виконання робіт №281, відповідно до умов якого Виконавець виконує капітальний ремонт приміщень та будівель шкіл Бучацького району, в тому числі ЗОШ с.Пилява, с. Осівці, с. Зелена, с. Миколаївка (п.1.1 Договору).

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору Виконавець зобов"язаний не пізніше 50 днів з моменту підписання Договору передати Покупцю акт (акти у випадку кількох різних видів робіт) виконаних робіт; забезпечити Замовника інструкцією по експлуатації виробу. Замовник зобов"язаний прийняти і розрахуватися за виконані роботи не пізніше 30 днів після закінчення виконання і представлення акту виконаних робіт.

Оплата вартості виробу відбувається згідно представлених документів (актів, накладних тощо) шляхом безготівкового рахунку (п.4.1 Договору).

Факт виконання позивачем та отримання відповідачем робіт підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт від 26.12.2012р. на суму 209 332,43 грн., підписані повноважними представниками сторін та завірені печатками юридичних осіб (знаходяться в матеріалах справи).

Як свідчать матеріали справи та стверджує позивач, відповідач порушив договірні зобов"язання щодо оплати за виконані роботи, заборгувавши станом на час звернення з позовом до суду 209 332,43 грн., що підтверджується також актом звірки взаємних розрахунків від 03.02.2015р., підписаним та скріпленим печатками обох сторін.

Згідно ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 156 413,19 грн. та 3% річних в розмірі 17 549,71 грн., які просить стягнути з відповідача.

Також позивач просить судові витрати покласти на відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 ГК України де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобовязань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ст. 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до укладеного між сторонами договору про виконання робіт №281 від 26.12.2012р. (відповідно до умов якого Виконавець виконує капітальний ремонт приміщень та будівель шкіл Бучацького району, в тому числі ЗОШ с.Пилява, с. Осівці, с. Зелена, с. Миколаївка (п.1.1 Договору), а Замовник (ОСОБА_1 освіти Бучацької РДА) приймає і розраховується за виконані роботи), позивач виконав роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт від 26.12.2012р. на суму 209 332,43 грн., підписані повноважними представниками сторін та завірені печатками юридичних осіб (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Пунктами 2.1, 2.2 Договору Виконавець зобов"язаний не пізніше 50 днів з моменту підписання Договору передати Покупцю акт (акти у випадку кількох різних видів робіт) виконаних робіт; забезпечити Замовника інструкцією по експлуатації виробу. Замовник зобов"язаний прийняти і розрахуватися за виконані роботи не пізніше 30 днів після закінчення виконання і представлення акту виконаних робіт.

Оплата вартості виробу відбувається згідно представлених документів (актів, накладних тощо) шляхом безготівкового рахунку (п.4.1 Договору).

Однак, як вбачається із позовних вимог та матеріалів справи, відповідач свої договірні зобовязання щодо оплати за будівельні роботи не виконав, заборгувавши позивачу 209 332,43 грн., про що також свідчить акт звірки взаємних розрахунків від 03.02.2015р., підписаний та скріплений печатками обох сторін (міститься в матеріалах справи).

Позивачем надіслано відповідачу претензію №34 від 11.11.2015р., на яку останнім надано відповідь №1270/01-22 від 13.11.2015р., що після надходження коштів на рахунок відділу освіти та розблокування рахунків ОСОБА_1 освіти Бучацької РДА Державною казначейською службою України в Бучацькому районі відповідач оплатить існуючу заборгованість перед позивачем.

Частина 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

В постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446 зазначено, зокрема, про те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на черговий рік, не виправдовує бездіяльність установи, яка фінансується з Державного бюджету, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, станом на момент розгляду справи, основний борг відповідача перед позивачем становить 209 332,43 грн. та підлягає до стягнення з відповідача.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів.

За несвоєчасне виконання договірних зобовязань позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 156 413,19 грн. та три відсотки річних в розмірі 17 549,71 грн.

При перевірці правильності нарахування позивачем інфляційних втрат судом встановлено, що вони нараховані з порушенням норм чинного законодавства України.

Судом здійснено перерахунок за допомогою програми ЛІГА: ОСОБА_2 інфляційних втрат та визначено, що розмір інфляційних втрат становить 156 371,33 грн. (розрахунок додається).

За таких обставин до задоволення підлягають інфляційні втрати в розмірі 156 371,33 грн. В іншій частині нараховані позивачем інфляційні втрати на суму 41,86 грн. є необґрунтованими й стягненню не підлягають.

При перевірці правильності нарахування позивачем 3% річних судом встановлено, що вони нараховані з порушенням норм чинного законодавства України.

Судом здійснено перерахунок за допомогою програми ЛІГА: ОСОБА_2 3% річних та визначено, що розмір 3% річних становить 17 549,51 грн. (розрахунок додається), які підлягають до стягнення. В іншій частині нараховані позивачем 3% річних на суму 0,20 грн. є необґрунтованими й стягненню не підлягають.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

У відповідності до вимог ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46,12, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 освіти Бучацької районної державної адміністрації (48400, майдан Волі, 1, м.Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ястрем" (48400, вул. Галицька, буд. 182, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, ) 209 332 (двісті дев"ять тисяч триста тридцять дві) грн. 43 коп. основного боргу, 156 371 (сто п"ятдесят шість тисяч триста сімдесят одну) грн. 33 коп. інфляційних втрат, 17 549 (сімнадцять тисяч п"ятсот сорок дев"ять) грн. 51 коп. 3 % річних, 5 748 (п"ять тисяч сімсот сорок вісім) грн. 80 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.01.2016р.

Суддя Галамай О.З.