КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа№ 910/25019/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова»

на рішення Господарського суду м. Києва

від 18.11.2015

у справі № 910/25019/15 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»,

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова»,

про стягнення 20 474, 53 грн,

за участю представників:

від позивача: Майструк Є.С. - довіреність №3818/18 від 16.12.2015;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (надалі - ПрАТ «СК «АХА Страхування», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (надалі - ПрАТ «СК «Нова», відповідач) про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування в сумі 20 474,53 грн, виплаченого ним потерпілій особі на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 16.01.2015 №9503а5кша внаслідок настання страхової події.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 у справі №910/25019/15 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» матеріальні збитки у розмірі 20 474,53 грн та 1 218,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 апеляційну скаргу прийнято до апеляційного провадження, розгляд справи призначено на 18.01.2016.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає рішення законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Скаржник свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення даній особі поштового відправлення. Від останнього не надійшло будь-яких заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також інформації про поважність причин нез'явлення в судове засідання.

Вислухавши думку представника позивача щодо можливості розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами та за відсутності відповідача.

18.01.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 16.01.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (в тексті договору - страховик) та ОСОБА_3 (в тексті договору - страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 9503а5кша, за умовами якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем «Skoda Rapid», державний номер НОМЕР_1, 2014 року випуску.

Строк дії договору встановлено з 17.01.2015 до 16.01.2016 (пункт 18. договору).

Згідно статті 979 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З матеріалів справи, зокрема, довідки відділу Державної автомобільної інспекції Дніпровського РУ ГУМВСУ в м. Києві №60314662 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 25.03.2015 у м. Києві по просп. Ватутіна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Rapid», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та автомобілем «Fiat», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 (а.с.23-24).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2015 водія автомобіля «Fiat», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.25).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахований позивачем автомобіль «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було пошкоджено, а його власнику та вигодонабувачу за договором страхування від 16.01.2015 №9503а5кша завдано матеріальної шкоди.

Відповідно до висновку від 06.04.2015 №131/15 судового експерта ОСОБА_5 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Rapid», державний номер НОМЕР_1, становить 24 355,77 грн.

Згідно калькуляції вартості ремонту транспортного засобу - автомобіля «Skoda Rapid», державний номер НОМЕР_1, здійсненої на підставі системи Audatex, вартість ремонту автомобіля становить 20 474,53 грн.

Страховим актом від 31.03.2015 №:1.003.15.04287/VESKO7755 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» визначено суму страхового відшкодування за договором № 9503а5кша у розмірі 20 474,53 грн.

На підставі вказаного страхового акту ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 20 474,53 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01.04.2015 №166 607 (а.с.44).

Відповідно до статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно пункту 36.4. статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Отже, позивач, виконавши зобов'язання перед страхувальником за договором страхування наземного транспорту від 16.01.2015 №9503а5кша шляхом виплати страхового відшкодування, набув права зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №60314662 вбачається, що автомобіль «Fiat Grande Punto», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, належить ОСОБА_4

Матеріали справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Fiat Grande Punto», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент настання страхової події була застрахована ПрАТ «СК «Нова» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5833411, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн, а франшиза - 0,00 грн (а.с.26).

Оскільки винною особою у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 25.03.2015 визнано водія транспортного засобу «Fiat Grande Punto», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що знаходиться у власності ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого на момент настання дорожньої-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Нова», згідно зазначеного вище полісу, позивач з метою отримання страхового відшкодування в порядку регресу звернувся до відповідача з претензією від 04.08.2015 №ЛВ9303 (а.с.45-46).

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось з позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 20 474,53 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що особою, відповідальною за завдані збитки в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є ПрАТ «СК «Нова», а заявлена позивачем вимога у розмірі 20 474,53 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, апелянт вказує на те, що винний водій ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «Нова», не повідомив його про ДТП у встановлені строки, а тому позивач за загальним правилом повинен звертатись з вимогою про відшкодування шкоди до фізичної особи, а не до страховика. Крім того, в матеріалах справи відсутнє фото пошкодженого автомобіля, відповідно до якого відповідач міг би об'єктивно оцінити розмір завданих збитків та відповідно самостійно визначити страхове відшкодування, що підлягає сплаті.

Дані твердження апелянта колегія суддів находить безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом "г" пункту 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Підпунктом 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 цього ж Закону передбачено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

У системному зв'язку з пунктом 5 частини 1 статті 989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення має повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому. Сам факт порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, за наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови від здійснення страхової виплати (Судова практика Верховного суду України з розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування від 19.07.2011).

Отже, зазначені правові норми передбачають, у випадку неповідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у встановлений строк, виникнення у нього альтернативного права на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відсутність повідомлення ПрАТ «СК «Нова», водієм ОСОБА_4 про скоєне ДТП не впливає на правовідносини, що склались між ПрАТ «АХА Страхування» та фізичною особою ОСОБА_3

Даній обставині суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому наведений довід апеляційної скарги не може слугувати підставою для скасування рішення суду у зв'язку з його необґрунтованістю.

Як вбачається з матеріалів справи, на електронну пошту відповідача надсилались листи про відшкодування збитків, в тому числі і знімки пошкодженого автомобіля. Крім того, додатково поштовим зв'язком відповідачеві також були направлені документи на підтвердження страхового випадку та розміру відшкодування, щодо яких заперечень у сторін не виникало (а.с.45-48).

Таким чином, наявність чи відсутність у матеріалах справи фотознімків пошкодженого автомобіля не впливають на обґрунтованість прийнятого місцевим судом рішення.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом міста Києва від 18.11.2015 у справі №910/25019/15 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 4-3, 32, 33, 43, 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 у справі №910/25019/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від від 18.11.2015 у справі №910/25019/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/25019/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

В.Г. Суховий