ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2016 р. Справа № 918/1223/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Лунька О.І., розглянувши матеріали справи за позовом закритого акціонерного товариства "Мілса" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" про стягнення заборгованості в сумі 2 186 454 грн. 26 коп.,

за участі представників:

позивача: ОСОБА_1 за дов. від 30 жовтня 2015 року,

ОСОБА_2 за дов. від 29 липня 2015 року,

відповідача: ОСОБА_3 за дов. дів 10 листопада 2015 року,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2015 року закрите акціонерне товариство "Мілса" звернулося до господарського суду Рівненської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно умов укладеного між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" контракту від 1 жовтня 2013 року № НКО/Д/ВЭД/С/1-35, позивач перерахував останньому авансовий платіж за здійснення відповідачем поставки щебеневої продукції. Оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" свої зобовязання за вказаним договором не виконало, позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до даної юридичної особою про стягнення суми перерахованого ним авансового платежу. Рішенням даного суду від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14 зазначені вимоги закритого акціонерного товариства "Мілса" задоволено; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" на користь позивача 205 532 долара США 55 центів, що еквівалентно 2 396 098 грн. 46 коп., а також 47 921 грн. 96 коп. судового збору. Оскільки вказане судове рішення, яким був встановлений обовязок відповідача щодо сплати позивачу суми заборгованості в іноземній валюті, набрало законної сили, проте було виконано товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" лише 23 червня 2015 року, а також враховуючи, що на момент сплати даної суми заборгованості її розмір був еквівалентним 110 070 доларів США 81 центів, а вищенаведеним рішенням з відповідача було стягнуто 205 532 долара США 55 центів, закрите акціонерне товариство "Мілса", посилаючись на статті 11, 22, 509, 526, 530, 598, 599, 610, 611 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174, 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), просило суд стягнути з відповідача 2 186 454 грн. 26 коп. курсової різниці, нарахованої у звязку з несвоєчасним проведенням розрахунків в іноземній валюті.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 2 листопада 2015 року порушено провадження у справі № 918/1223/15, розгляд якої було призначено на 17 листопада 2015 року.

До початку даного судового засідання через канцелярію суду надійшов відзив товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" на позовну заяву від 10 листопада 2015 року № 10/11-1 (а.с. 33-35), в якому останнє просило суд відмовити позивачу в задоволенні його вимог з огляду на те, що на час розгляду даного спору рішення господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14, яким, на думку відповідача, було встановлено факт виконання останнім свого обовязку в гривневому еквіваленті, було повністю виконано відповідачем шляхом сплати на рахунок державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області зазначених у даному рішенні грошових коштів у національній валюті. Крім того, з моменту перерахування відповідачем вищенаведених коштів на рахунок органів державної виконавчої служби, обовязок по подальшому виконанню судового рішення, на думку товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл", покладається саме на вказаний державний орган. Враховуючи належне виконання відповідачем свого обовязку по сплаті позивачу суми грошових коштів, зазначеної у рішенні господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14, правові підстави для стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" заявленої позивачем суми курсової різниці, на думку відповідача, відсутні.

Крім того, до початку даного судового засідання через канцелярію суду надійшло клопотання відповідача від 10 листопада 2015 року № 10/11-2 (а.с. 39-40), в якому останній просив суд залучити до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відділ державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області. В обґрунтування даного клопотання товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" посилалося на те, що з моменту перерахування ним на рахунок державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області грошових коштів, зазначених у вищенаведеному судовому рішенні, обовязок по подальшому виконанню цього судового рішення покладається саме на вказаний державний орган.

Згідно статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

У той же час зі змісту позовної заяви закритого акціонерного товариства "Мілса" вбачається, що останнє обґрунтовувало свої вимоги, предявлені до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл", неналежним виконанням саме відповідачем свого обовязку по сплаті позивачу грошових коштів, зазначених у рішенні господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14, а не органами державної виконавчої служби України. Будь-які посилання на порушення державною виконавчою службою України норм чинного законодавства чи положень контракту від 1 жовтня 2013 року № НКО/Д/ВЭД/С/1-35, у позовній заяві закритого акціонерного товариства "Мілса" відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що рішення з даного господарського спору не може вплинути на права чи обовязки відділ державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області, оскільки таке рішення може стосуватися лише прав та обовязків сторін даного спору.

Відтак, правові підстави для залучення до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вищезазначеного державного органу, відсутні, у звязку з чим у задоволенні цього клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" слід відмовити.

Ухвалою суду від 17 листопада 2015 року розгляд справи відкладено на 1 грудня 2015 року.

У судових засіданнях 1 грудня 2015 року та 15 грудня 2015 року оголошувалися перерви відповідно до 15 грудня 2015 року та 21 грудня 2015 року.

Ухвалою суду від 21 грудня 2015 року строк розгляду спору у справі № 918/1223/15 було продовжено на 15 днів до 14 січня 2016 року, а розгляд справи відкладено на 12 січня 2016 року.

У судовому засіданні 12 січня 2016 року представники позивача підтримали вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у цьому судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву від 10 листопада 2015 року № 10/11-1.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих учасниками процесу документів їх оригіналам, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14 за позовом закритого акціонерного товариства "Мілса" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" про стягнення 2 431 432 грн. 09 коп., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2014 року, вимоги позивача задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь закритого акціонерного товариства "Мілса" 205 532 долара США 55 центів вартості недопоставленої оплаченої щебеневої продукції, що еквівалентно 2 396 098 грн. 46 коп., а також 47 921 грн. 96 коп. судового збору. Вказане судове рішення на час розгляду даного спору набрало законної сили.

Зазначеним рішенням було встановлено, що 1 жовтня 2013 року між закритим акціонерним товариством "Мілса" до товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" було укладено контракт № НКО/Д/ВЭД/С/1-35, який був підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

За умовами даного контракту позивач прийняв зобовязання передати у власність відповідачу щебеневу продукцію, найменування, асортимент, кількість і вартість якого зазначається в специфікаціях, які є невідємною частиною цього Контракту, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати і приймати цей товар на умовах, передбачених контрактом.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 контракту поставка товару відповідачу здійснюється залізничним транспортом на умовах DAP ст. Удрицьк (Інкотермс 2010).

Пунктами 4.1 і 4.4 розділу 4 контракту встановлено, що ціни за одиницю товару на умовах DAP ст. Удрицьк у відповідності до Інкотермс 2010 зазначаються в специфікаціях.

При цьому пунктом 4.5 розділу 4 вказаного контракту передбачено, що валютою контракту є долар США; ціни на товар зазначаються в контракті і додатках до нього в доларах США.

Як встановлено пунктом 4.6 розділу 4 контракту загальна сума даного правочину становить 1 000 000 доларів США 00 центів.

Згідно пунктів 5.1 і 5.2 розділу 5 контракту позивач сплачує вартість поставленого товару звичайним банківським переказом в доларах США.

У той же час даним судовим рішенням також встановлено, що незважаючи на те, що позивач перерахував відповідачу авансовий платіж за здійснення останнім поставки щебеневої продукції, товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" свої зобовязання за вказаним договором не виконало, у звязку з чим з останнього на користь позивача було стягнуто 205 532 долара США 55 центів вартості недопоставленої оплаченої щебеневої продукції, що еквівалентно 2 396 098 грн. 46 коп., а також 47 921 грн. 96 коп. судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2014 року на виконання вищенаведеного рішення господарським судом Рівненської області було видано відповідний наказ.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що вищезазначене судове рішення, яким був встановлений обовязок відповідача щодо сплати позивачу суми заборгованості в іноземній валюті, набрало законної сили, проте було виконано товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" лише 23 червня 2015 року. З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що на момент сплати даної суми заборгованості її розмір був еквівалентним 110 070 доларів США 81 центів, а вищенаведеним рішенням з відповідача було стягнуто 205 532 долара США 55 центів, позивач просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" 2 186 454 грн. 26 коп. курсової різниці, нарахованої у звязку із знеціненням національної валюти та несвоєчасним проведенням розрахунків в іноземній валюті.

Судом встановлено, що відділом державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області було відкрито виконавче провадження ВП № 45613806 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року № 918/1035/14.

З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням від 25 лютого 2015 року № 27 (а.с. 37) товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" перерахувало на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області 2 688 464 грн. 06 коп. грошових коштів, стягнутих рішенням господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14.

Листом від 4 березня 2015 року № 1204 відділ державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області звернувся до стягувача з проханням надати його банківські реквізити для перерахування вищенаведених коштів на рахунок позивача.

У відповідь на вказаний запит позивач направив на адресу даного державного органу лист від 26 березня 2015 року № 22, в якому повідомив, що стягнення спірної суми боргу на рахунок закритого акціонерного товариства "Мілса" слід проводити в доларах США, яка відповідає 2 444 020 грн. 42 коп. (а.с. 87).

Крім того, листами від 1 червня 2015 року № 41 та від 8 червня 2015 року № 44 (а.с. 108, 109) закрите акціонерне товариство "Мілса" повідомило відділ державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області про те, що на рахунок позивача слід перерахувати суму, яка відповідає 2 444 020 грн. 42 грн. У вказаних листах були зазначені банківські реквізити для перерахування зазначених коштів.

З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням від 2 червня 2015 року № 740 (а.с. 85) вказані кошти були перераховані на рахунок позивача. Проте 9 червня 2015 року дані грошові кошти були повернуті на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області у звязку з невірним зазначенням ЗКПО отримувача, найменування клієнта, коду товару та найменування країни отримувача, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією відповідної виписки по рахунку (а.с. 84).

Платіжним дорученням від 10 червня 2015 року № 804 (а.с. 82) дані кошти повторно були перераховані на рахунок закритого акціонерного товариства "Мілса". Однак 15 червня 2015 року вказана сума також була повернута на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області у звязку з невірним зазначенням коду країни та товару (а.с. 81).

З матеріалів справи вбачається, що вищенаведена сума грошових коштів була перерахована на рахунок стягувача лише 23 червня 2015 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією міжнародного платіжного доручення від 23 червня 2015 року № 22700 (а.с. 19-20). Того ж дня вказані грошові кошти були конвертовані позивачем у долари США.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області від 5 червня 2015 року виконавче провадження ВП № 45613806 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року № 918/1035/14 було закінчено.

За змістом пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобовязання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" (далі - Постанова).

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про те, що рішення господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року № 918/1035/14 було виконано у примусовому порядку лише 23 червня 2015 року, тобто в момент надходження вищенаведених грошових коштів в сумі 2 444 020 грн. 42 грн. (які складаються з суми основного боргу в розмірі 205 532 доларів США 55 центів, еквівалент якої в українській гривні згідно рішення господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14 дорівнював 2 396 098 грн. 46 коп., а також 47 921 грн. 96 коп. судового збору) на розрахунковий рахунок закритого акціонерного товариства "Мілса".

Як було зазначено вище, даним рішенням з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" на користь закритого акціонерного товариства "Мілса" було стягнуто 205 532 долара США 55 центів вартості недопоставленої оплаченої щебеневої продукції, що еквівалентно 2 396 098 грн. 46 коп. У той же час на момент отримання позивачем сплачених відповідачем грошових коштів, а саме 23 червня 2015 року, їх еквівалент у доларах США за офіційним курсом (100 доларів США = 2176,8700 українських гривень) становив 110 070 долара США 81 цент.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у звязку з несвоєчасним отриманням стягувачем всієї суми заборгованості, встановленої рішенням господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14, останнім було недоотримано 95 461 долар США 74 центи, що за офіційним курсом долара США до української гривні станом на 30 жовтня 2015 року (100 доларів США = 2290,3985 українських гривень), тобто на момент звернення закритого акціонерного товариства "Мілса" до суду з даним позовом, становить 2 186 454 грн. 26 коп.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу.

Водночас статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з частиною 2 статті 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у пункті 7.1 Постанови.

Аналогічна правова позиція щодо правомірності позовних вимог про стягнення курсової різниці у разі зміни курсу іноземної валюти, в якій було стягнуто суму боргу за судовим рішенням, викладена у постанові Вищого господарського суду України від 21 липня 2015 року у справі № 916/186/15-г.

Посилання відповідача, викладені у поданому ним відзиві на позовну заяву від 10 листопада 2015 року № 10/11-1, не беруться судом до уваги, з огляду на те, що останнім в порушення статей 33, 34 ГПК України не було надано належних та достатніх доказів на їх підтвердження.

Крім того, судом встановлено, що з обєктивних обставин курс долара США на момент отримання позивачем суми грошових коштів, встановленої рішенням господарського суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року № 918/1035/14, був значно нижчим від курсу цієї іноземної валюти станом на момент перерахування товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" даних коштів на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області, що при конвертації дозволило отримати більший доларовий еквівалент зазначених коштів. Відтак, позивачем у червні 2015 року фактично було отримано більше коштів у доларах США, ніж у лютому 2015 року, коли вищевказана сума була зарахована на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області.

Враховуючи те, що сума заявленої позивачем до стягнення курсової різниці, яка складає 2 186 454 грн. 26 коп., є арифметично вірною, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної суми, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог закритого акціонерного товариства "Мілса" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" про стягнення цієї суми грошових коштів, у звязку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтоком Оіл" (34240, Рівненська область, Рокитнівський район, селище міського типу Томашгород, вулиця Леніна, будинок 22, кімната 2, ідентифікаційний код: 32384883) на користь закритого акціонерного товариства "Мілса" (LT-44001, Литва, місто Каунас, вулиця Електрену, 16, код: 133088980) 2 186 454 (два мільйони сто вісімдесят шість тисяч чотириста пятдесят чотири) грн. 26 коп. курсової різниці, а також 32 796 (тридцять дві тисячі сімсот девяносто шість) грн. 81 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 січня 2016 року

Суддя Є.В. Павленко