ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

( про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню)

"12" січня 2016 р.Справа № 922/5274/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

без виклику представників сторін ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи

за позовом ФОП ОСОБА_2, м. Кузнецовськ
до ТОВ "Франко Трейд", м. Харків
про стягнення коштів та зустрічним позовом ТОВ"Франко Трейд" м.Харків до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів
за участю сторін:

заявник - не з*явився

боржник - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.03.2014 року у справі № 999/5274/13 первісний позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд" на користь ФОП ОСОБА_2 суму основного боргу 31680,71 грн., пеню 663,97 грн.,3 % річних - 153,22 грн., інфляційні витрати - 114,35 грн. судовий збір 1720,50 грн; зустрічний позов задоволено частково стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд" суму 7200 грн., судовий збір 1827 грн.На виконання рішення видано відповідні накази.

14 березня 2014 року на виконання рішення господарського суду Харківської області від 03 березня 2014 року було видано відповідні накази.

04.01. 2015 року до господарського суду Харківської області звернувся ФОП ОСОБА_2 із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.117 ГПК України.

В обгрунтування якої посилається на наступне, що видані накази господарського суду у справі за № 922/5274/13 на даний час перебувають на стадії виконання, про що свідчить постанова державного виконавця ВДВС Кузнецовського МУЮ від 12.01.2015 року.

Одночасно Київським ВДВС Харківського МУЮ було відкрито виконавче провадження про стягнення боргу за зустрічним позовом ТзОВ" Франко Трейд" до ФОП ОСОБА_2

Заявник посилається на ст. 601 ЦК України у відповідності до якої зоб*язання припиняється зарахуванням зустрічних вимог, строк яких настав.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно ч. 3 ст. 117 ГПК України господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк в судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне, що згідно з частиною третьою статті 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 606 ЦК України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов'язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

За лексичним (етимологічним) значенням слів, викладеним у Великому тлумачному словнику сучасної української мови, «поєднання, поєднувати» - це збирати разом; складаючи, зливаючи, створювати одне ціле.

Отже, поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі наявне в разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов'язаних між собою взаємним зобов'язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб'єктів) один із цих суб'єктів повинен зникнути, у зв'язку з цим і припиняється правовідношення.

Ураховуючи наведене, можна дійти висновку, що стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.

В даному випадку, заявник не врахував, що не відбулось збігу та поєднання боржника і кредитора в одній особі в розумінні статті 606 ЦК України, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин указаної статті.

На підставі викладеного та керуючись ст.86,117 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви відмовити.

Суддя Л.С. Лаврова