ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2015 р. Справа № 909/1395/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Левицький Ю.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - юрисконсульт юридичного відділу, (довіреність №11 від 10.11.15),

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія", (вул. Індустріальна,34, м. Івано-Франківськ, 76014)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ( АДРЕСА_1, 76018)

про стягнення коштів в сумі 9 427,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" звернулося до господарського суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 9 427,86 грн. та судових витрат по справі.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що відповідач всупереч умовам договору неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного розрахунку за використану теплову енергію, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 9427,86 грн., з яких: 3966,48 грн. - сума основного боргу, 2864,48 грн. - пеня, 2458,21 грн. - інфляційні збитки, 138,69 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 25.12.2015 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 05.01.2016.

В судовому засіданні 05.01.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу суду від 25.12.2015 надіслано відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Враховуючи те, що відповідач явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, судом його було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши подані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, при цьому слід зазначити наступне:

17.01.2013 між ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (теплопостачальна організація, позивач) та ФОП ОСОБА_2 (споживач, відповідач) укладено договір №172 купівлі-продажу теплової енергії (далі-Договір).

Згідно умов даного договору, теплопостачальна організація зобов'язалася продавати (постачати) позивачу теплову енергію в гарячій воді у відповідності з умовами Договору, а споживач зобов'язався своєчасно проводити оплату за спожиту теплову енергію у строки і на умовах, що передбачені Договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі відповідно встановлених тарифів. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць.

Відповідно до п. 7.7 Договору оплата здійснюється споживачем на підставі виставлених теплопостачальною організацією рахунків: остаточного розрахунку - в 5-денний термін після дати одержання рахунку; платежу передоплати - з 1-го до 5-го числа поточного розрахункового періоду. Згідно з п. 7.2 Договору споживач, який розраховується за приладами обліку, що знаходяться на його балансі, щомісячно направляє свого представника у відділ по роботі з юридичними споживачами теплопостачальної організації для подання «Звіту про обсяги спожитої енергії за розрахунковий період».

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі відсутності пошкодження, закінчення терміну повірки, неправильної роботи приладів обліку, чи неподання звіту в термін, що передбачений п. 7.2 Договору, обсяг фактично спожитої теплової енергії за розрахунковий період проводиться проводиться розрахунковим методом згідно годинних теплових навантажень.

Позивачем зазначено, що відповідач неналежним чином подавав позивачу звіти про обсяги спожитої теплової енергії за розрахунковий період, то розрахунок теплової енергії за період, коли відповідач не подавав вказані звіти, було виконано згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням максимального теплового навантаження.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконано умови Договору, що підтверджується актами про обсяги спожитої енергії та рахунками за теплову енергію.

Пунктом 3.2.8 Договору на відповідача покладено обов'язок вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов Договору.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання по поверненню заборгованості, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Пунктом 7.10 Договору сторони погодили, що у випадку несплати у терміни, обумовлені цим Договором, сторони керуються договірними зобов'язаннями, вимогами Правил користування в частині припинення постачання теплової енергії, а на суми невиконаного зобов'язання нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, починаючи з дня наступного за датою остаточного розрахунку до дня фактичної оплати. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

З позовної заяви вбачається, що ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" до стягнення заявлено суму в розмірі 9427,86 грн., з яких: 3966,48 грн. - сума основного боргу, 2864,48 грн. - пеня, 2458,21 грн. - інфляційні збитки, 138,69 грн. - 3% річних.

У відповідності до ст. 55 ГПК України при перерахунку судом правильності арифметичних нарахувань, встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, зокрема, в розмірі 626,84 грн., а в решті слід відмовити через невірний розрахунок (розрахунок пені проведено з врахуванням неправильного строку).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити частково.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 49, 55, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ( АДРЕСА_1, 76018, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія", (вул. Індустріальна,34, м. Івано-Франківськ, 76014, код 38162272) кошти в сумі 7190,22 грн. (сім тисяч сто дев'яносто гривень двадцять дві копійки), з яких: 3966,48 грн. (три тисячі дев'ятсот шістдесят шість гривень сорок вісім копійок) - сума основного боргу, 626,84 грн. (шістсот двадцять шість гривень вісімдесят чотири копійки) - пеня, 2458,21 грн. (дві тисячі чотириста п'ятдесят вісім гривень двадцять одна копійка) - інфляційні збитки, 138,69 грн. (сто тридцять вісім гривень шістдесят дев'ять копійок) - 3% річних та 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень нуль копійок ) судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю. І.

Повний текст рішення складено 22.01.2016.