ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 921/341/13-г/8
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"
на рішення та постановуГосподарського суду Тернопільської області від 08.09.2014 Львівського апеляційного господарського суду від 03.12.2014
у справі№ 921/341/13-г/8 Господарського суду Тернопільської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотус"
простягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в загальному розмірі 215227,68 грн. та 14388,78 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого станом на 20.03.2013 (799, 30 грн. за 100 дол. США), еквівалентно становить 115009, 52 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Майорова О.І., дов. від 17.12.2014 б/н

відповідача: не з'явилися

третьої особи, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд" про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за договором поруки № 1.08.-35/П-1 в загальному розмірі 215227,68 грн. та 14388,78 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого станом на 20.03.2013 (799,30 грн. за 100 дол. США), еквівалентно становить 115009,52 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2014 у справі № 921/341/13-г/8 (колегія суддів у складі: головуючого судді Гирили І.М., суддів Гевка В.Л., Хоми С.О.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 (колегія суддів у складі: головуючого судді Новосад Д.В., суддів Михалюк О.В., Данко Л.С.), позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд" на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами в сумі 166090 грн. 28 коп. та 8117,24 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого станом на 20.03.2013, еквівалентно становить 64881 грн. 10 коп.; 4619 грн. 42 коп. в повернення сплаченого позивачем судового збору; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд" 1717 грн. 98 коп. в повернення сплачених відповідачем витрат за проведення судової експертизи; в іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 у справі № 921/341/13-г/8, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд" заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами за договором поруки № 1.08.-35/П-1 в загальному розмірі 215227,68 грн. та 14388,78 дол. США.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, позивач посилається на порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій ст.ст. 627, 628, 1056-1 Цивільного кодексу України.

Сторони згідно з приписами статті 111-4 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідач та третя особа не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 19.06.2008 між Закритим акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк", в особі філії ЗАТ "ПУМБ", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотус" було укладено Кредитний договір № 1.08-35, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 280000 доларів США (на поповнення обігових коштів), а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором (п. 1.1. ст. 1, ст. 2 договору).

Згідно з п. 6.1. ст. 6 договору позичальник взяв на себе обов'язок повернути кредит в повному обсязі не пізніше 11.12.2009, частинами та в строки, згідно з визначеного сторонами графіку.

Статтею 7 договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату в порядку і на умовах, обумовлених Договором. Так, проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 14,9 % річних (із розрахунку 360 днів на рік).

У випадку невиконання чи неналежного виконання з будь-яких підстав (в т.ч. форс - мажорного характеру) зобов'язань, встановлених п.п. 10.3.6.1., 10.3.6.2. цього договору, починаючи з першого дня такого невиконання чи неналежного виконання зобов'язань та/або з наступного періоду нарахування процентів за користування Кредитом, проценти за користування Кредитом збільшуються на 2 % річних за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання та/або недотримання і будуть нараховуватись Банком за такою підвищеною ставкою до тієї дати, коли зазначені зобов'язання будуть виконані/дотримані належним чином та/або до початку періоду нарахування відсотків за користування кредитом, наступного за періодом, під час якого зазначені зобов'язання були виконані належним чином.

Підвищення розміру процентної ставки у випадках, передбачених п.п. 10.3.6.1., 10.3.6.2. цього договору, відбувається сумарно, тобто у випадку невиконання чи неналежного виконання декількох або усіх разом зобов'язань, декількох або усіх разом умов, передбачених п.п. 10.3.6.1., 10.3.6.2. цього договору, розрахунок кожного наступного збільшення процентної ставки здійснюється Банком на вже попередньо збільшений розмір процентної ставки.

Статтею 9 Договору сторони передбачили порядок та черговість виконання боргових зобов'язань, а саме: всі платежі на користь Банку за цим Договором повинні виконувались Позичальником у визначеній черговості.

Договір може бути змінено або доповнено за взаємною згодою Сторін. Зміни і доповнення до цього Договору оформляються в письмовій формі додатковими угодами до цього Договору або шляхом викладення цього Договору у новій редакції. Всі додаткові угоди щодо внесення змін та доповнень до цього договору складають його невід'ємну частину (ст. 13 Договору).

Судами першої та апеляційної інстанції з'ясовано, що Додатковою угодою № 1 від 22.10.2008 до Кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008 сторони вирішили викласти п. 10.3.6.2. договору № 1.08-35 від 19.06.2008 в новій редакції, а саме: "протягом строку дії цього Договору щомісячно (з першого по останній день календарного місяця) забезпечувати надходження грошових коштів на всі поточні рахунки, відкриті Позичальником та/або ТОВ "Тотус Трейд" в Банку в будь - якій валюті в сумарному обсязі не менше еквіваленту 500000,00 (п'ятсот тисяч) гривень. Розмір обсягу надходжень грошових коштів за попередній місяць визначається в перший банківський день наступного календарного місяця за курсом Національного Банку України або крос - курсом (в залежності від валюти кредитового обігу) на перший банківський день попереднього місяця. При підрахунку обсягу щомісячних грошових надходжень не враховуються: кредитні кошти отримані від Банку за цим Договором чи іншими кредитними угодами як з Банком, так і з третіми особами. Зазначений обов'язок набуває чинності з 01.10.2008 (першого жовтня дві тисячі восьмого року) включно відповідно до умов кредитування.

11.09.2009 між сторонами у справі укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008, відповідно до п. 1.1. якої статтю 1 "Предмет договору" Кредитного договору викладено в такій редакції: "1.1. Відповідно до умов, передбачених цим Договором, Банк зобов'язується надати Позичальнику мультивалютний Кредит у розмірі, еквівалентному 280100,00 (двісті вісімдесят тисяч сто) доларів США (ліміт кредиту), а Позичальник зобов'язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за Кредит та повернути Банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором.

Пунктом 1.7 Додаткової угоди статтю 6 Кредитного договору викладено в наступній редакції: "6.1. Позичальник зобов'язаний повернути Кредит частинами в розмірах та строки, зазначені в наведеному графіку, але в будь-якому випадку не пізніше 25 червня 2010 року.

Крім того пунктом 1.10 статті 1 Додаткової угоди № 2 викладено пп. 7.2.1. п. 7.2. Кредитного договору в такій редакції: "7.2.1. Проценти за користування Кредитом нараховуються Банком наступним чином:- для коштів отриманих у доларах США - за ставкою у розмірі 17% (сімнадцять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят ) днів на рік).- для коштів отриманих у гривнях - за ставкою у розмірі 24% (двадцять чотири процента ) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п'ять) днів на рік".

Відповідно до п. 1.15. Додаткової угоди № 2 сторони доповнили п. 10.3.6. Кредитного договору п.п. 10.3.6.4; 10.3.6.5; 10.3.6.6; 10.3.6.7, згідно з якими передбачили додаткові обов'язки Позичальника, за невиконання яких у Банку виникає право застосовувати підвищену відсоткову ставку.

06.07.2010 між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008, яким викладено ст. 1 "Предмет Договору" Кредитного договору в такій редакції: "1.1. Відповідно до умов, передбачених цим Договором, Банк зобов'язується надати Позичальнику мультивалютний Кредит в наступних сумах: 140000,00 дол. США (сто сорок тисяч доларів США) та 682000,00 грн. (шістсот вісімдесят дві тисячі гривень), а Позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за Кредит та повернути Банку Кредит в повному обсязі і в порядку та у строки, обумовлені цим Договором.

Пунктом 1.6. Додаткової угоди статтю 6 Кредитного договору викладено в наступній редакції: "6.1. Позичальник зобов'язаний повернути Кредит частинами в розмірах та строки, зазначені в наведеному графіку, але в будь-якому випадку не пізніше 28 лютого 2011 року."

Крім того, ст. 1.7 Додаткової угоди № 3 п.п. 7.2.1 п. 7.2 Кредитного договору викладено в новій редакції: "7.2.1. Проценти за користування Кредитом нараховуються Банком наступним чином: - для коштів отриманих у доларах США - за ставкою у розмірі 16% (шістнадцять процентів) річних (із розрахунку 360 (триста шістдесят) днів на рік); - для коштів отриманих у гривнях - за ставкою у розмірі 24% (двадцять чотири процента) річних (із розрахунку 365 (триста шістдесят п'ять) днів на рік).

16.08.2010 між сторонами укладено Додаткову угоду №4 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №1.08-35 від 19.06.2008, якою п. 10.3.6.6. Кредитного договору викладено в новій редакції.

24.05.2011 укладено Додаткову угоду № 5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008, яким сторони домовились, зокрема, п. 1.1 Кредитного договору викласти в такій редакції: "1.1. Відповідно до умов, передбачених цим Договором, Банк зобов'язується надати Позичальнику мультивалютний кредит в наступних сумах: 92 000,00 дол. США та 682000,00грн., а Позичальник зобов'язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за Кредит та повернути Банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором".

Місцевим та апеляційним господарськими судами визначено, що на виконання умов кредитного договору та додаткових угод до нього позивач надав відповідачеві кредит у доларах США, а саме: 2301,17 доларів США згідно меморіального ордеру № 1 від 25.06.2008; 153000 доларів США згідно меморіального ордеру № 2 від 25.06.2008; 43454,58 доларів США згідно меморіального ордеру № 1 від 26.06.2008; 81244,25 доларів США згідно меморіального ордеру № 1 від 02.07.2008.

Крім того, 15.09.2009 Банком видано кредит у розмірі 678400,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № від 15.09.2009.

07.07.2010 Банком здійснено реструктуризацію існуючої заборгованості Позичальника за Кредитним договором по Кредиту у національній валюті; згідно меморіального ордеру № 1 від 07.07.2010 видано кредит в сумі 682000 грн. для погашення існуючої на той момент заборгованості, з яких: 598377,00 грн. спрямовано для погашення залишку по гривневому кредиту, виданому 15.09.2009; 5523,46 грн. спрямовано на погашення відсотків по гривневому кредиту, виданому 15.09.2009; 78099,54 грн. спрямовано на погашення відсотків по кредиту в доларах США.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у зв'язку із невиконанням позичальником зобов'язань, передбачених п.п. 10.3.6.2, 10.3.6.4, 10.3.6.5, 10.3.6.6 кредитного договору, позивачем у періоди порушень вказаних умов баком збільшувався розмір процентів за користування кредитом.

Судами попередніх інстанцій з'ясовано, що 19.06.2008 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотус Трейд" (далі - поручитель) було укладено Договір поруки № 1.08-35/П-1, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником (третьою особою) зобов'язань, що випливають з кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008, з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: повернути кредит в розмірі 280000 дол. США, з кінцевим терміном повернення не пізніше 11.12.2009 частинами та в строки визначені відповідно до наведеного графіку (п. 1.1 ст. 1, п. п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Договору поруки).

Додатковими угодами № 1 від 11.09.2009, № 2 від 06.07.2010, № 3 від 25.05.2011 сторонами вносилися зміни до пунктів 2.1.1.1 та 2.1.1.2 Договору поруки, якими визначено розмір, строки повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним.

Як з'ясовано судами, 07.03.2013 позивач надіслав на адресу відповідача (поручителя) вимогу за № 404 від 04.03.2013, в якій повідомив останнього, що станом на 03.03.2013, у зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008, прострочена заборгованість перед банком по поверненню кредиту становить 77000 доларів США та 682000 грн., прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом становить 13752,41 дол. США та 207127,77 грн., і просив відповідача, як поручителя, погасити заборгованість за кредитним договором у строк не пізніше 3-х банківських днів. Вказана вимога отримана відповідачем 11.03.2013 та залишена без відповіді та задоволення.

Невиконання позичальником зобов'язань щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом стало підставою звернення позивача із позовом у цій справі про стягнення з поручителя заборгованості за відсотками за користування кредитом, розмір якої станом на 20.03.2013 становить 215227,68 грн. та 14388,78 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого станом на 20.03.2013 (799,30 грн. за 100 дол. США) еквівалентно 115009, 52 грн.

З метою встановлення факту правомірності проведених позивачем нарахувань заборгованості по відсотках за період з 11.11.2011 по 20.03.2013 згідно кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008 ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.06.2013 призначено судову фінансово-кредитну експертизу та ухвалою суду 15.04.2014 - додаткову судову фінансово-кредитну експертизу, проведення яких доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно із висновками експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5616/13-22 від 31.03.2014 та №731/14-22 від 27.08.2014, складених за результатами проведення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи та додаткової судово-економічної експертизи в даній справі:

- наданий Банком розрахунок заборгованості Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом, станом на 20.03.2013 не відповідає умовам укладеного між сторонами Кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008 з додатковими угодами до нього, розрахунковим документам щодо видачі та погашення Кредиту за цим Договором в частині застосування Банком підвищених відсотків;

- по кредитному договору № 1.08-35 від 19.06.2008 (з додатками та додатковими угодами до нього) станом на 20.03.2013 сума заборгованості по сплаті відсотків складає 8117,24 дол. США та 166090,28 грн., що підтверджено розрахунками, виконаними при дослідженні;

- зарахування сплачених Позичальником в період з серпня по листопад 2013 року коштів в загальній сумі 100000 грн. проведено Банком із недотриманням умов Кредитного договору № 1.08-35 від 19.06.2008 (з додатковими угодами до нього). На думку експерта, відповідно до п. 9.1 Договору, сплачена сума в розмірі 100000 грн. повинна бути зарахована Банком в рахунок погашення простроченої заборгованості по відсотках.

Вирішуючи спір по суті, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалах справи відсутні докази укладення додаткових угод щодо збільшення відсоткової ставки за користування кредитом на підставі пп. 7.2.1.1 кредитного договору; збільшення процентної ставки здійснено позивачем після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", а тому умова кредитного договору щодо права позивача на нарахування підвищених відсотків в односторонньому порядку є нікчемною. За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов висновку, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про часткове задоволення позову, стягнувши з відповідача заборгованість по сплаті відсотків станом на 20.03.2013 у розмірі 166090,28 грн. та 8117,24 дол. США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, встановленого станом на 20.03.2013 року, еквівалентно становить 64881,10 грн.

При цьому, місцевий господарський суд, виходячи із погоджених сторонами умов кредитного договору, якими передбачено порядок та черговість виконання боргових зобов'язань, обґрунтовано дійшов висновку про правомірність зарахування банком сплачених позичальником у період з серпня по листопад 2013 року коштів у сумі 100000,00 грн. в кінцеве сальдо без дотримання визначеного сторонами відсоткового розподілу коштів.

З урахуванням встановлених господарськими судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення у цій справі, виходить з наступного.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (пункт 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За нормами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України та статті 6 вказаного Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

За правилом частини третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Як вбачається зі змісту кредитного договору (із відповідними змінами та доповненнями) та встановлено судом першої інстанції, пунктами 10.3.6.1 - 10.3.6.7 кредитного договору на позичальника покладено обов'язки, зокрема, щодо страхування рухомого та нерухомого майна, яке буде передане Банку в забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором (п. 10.3.6.2); забезпечення щомісячно надходження грошових коштів на всі поточні рахунки, відкриті Позичальником в Банку, в будь - якій валюті в обсязі не менше еквіваленту 500000,00 (п'ятсот тисяч) гривень (п. 10.3.6.4); забезпечення укладення договору поруки (п. 10.3.6.5) та забезпечення надання документа (витягу із бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру), яки підтверджує присвоєння кадастрового номера на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, що передане банку в іпотеку (п. 10.3.6.6).

Підпунктом 7.2.1.1. кредитного договору сторони обумовили, що у випадку невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання з будь - яких підстав (в т.ч. форс мажорного характеру) зобов'язань/умов, встановлених підпунктами 10.3.6.1, 10.3.6.2, 10.3.6.4, 10.3.6.5, 10.3.6.6 цього Договору, починаючи з першого дня такого невиконання чи неналежного виконання/ненастання/недотримання зобов'язань/умов, проценти за користування Кредитом збільшуються на 2% (два проценти) річних і будуть нараховуватись Банком за такою підвищеною ставкою до тієї дати, коли зазначені зобов'язання/умови будуть виконані/дотримані належним чином/настануть.

Положення цього пункту мають поновлювальний характер і можуть застосовуватися протягом всього строку дії цього Договору.

Підвищення розміру процентної ставки у випадках, передбачених п.п. 7.2.1.1. цього Договору, відбувається сумарно, тобто у випадку невиконання чи неналежного виконання декількох або усіх разом зобов'язань/ненастання/недотримання декількох або усіх разом умов, передбачених п.п. 10.3.6.1, 10.3.6.2, 10.3.6.4, 10.3.6.5, 10.3.6.6 цього Договору, розрахунок кожного наступного збільшення процентної ставки здійснюється Банком на вже попередньо збільшений розмір процентної ставки.

Таким чином, сторони у договорі досягли згоди щодо умов про розмір процентної ставки та можливість збільшення її розміру на 2% у разі невиконання/порушення позичальником певних умов двостороннього договору, а також порядок і строки застосування підвищеної відсоткової ставки за користування кредитом, зокрема, момент припинення застосування збільшеної процентної ставки.

За таких обставин, враховуючи, що застосування банком підвищеної процентної ставки за користування кредитними коштами передбачено умовами, погодженими сторонами кредитного договору, такі дії банку не є односторонньою зміною умов договору у розумінні ст. 651 Цивільного кодексу України та ст. 188 Господарського кодексу України, а умови договору щодо розміру, порядку та строків застосування підвищеної процентної ставки за користування кредитом не можна вважати нікчемними у розумінні правила ст. 1056-1 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, місцевий та апеляційний господарські суди неправильно застосували до спірних правовідносин частину третю статті 1056-1 Цивільного кодексу України, дійшли помилкового висновку про односторонню зміну Публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" фіксованої процентної ставки за кредитом.

Разом з тим, обставини наявності підстав для застосування банком підвищеної процентної ставки, тобто наявності чи відсутності порушення позичальником п.п. 10.3.6.1, 10.3.6.2, 10.3.6.4, 10.3.6.5, 10.3.6.6 кредитного договору та обґрунтованість визначення банком строків такого порушення, не були предметом дослідження судів попередніх інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшли висновку, що суди попередніх інстанцій допустили неповноту у дослідженні обставин справи та дійшли помилкових висновків щодо правового змісту тих правовідносин, які склалися між сторонами.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції, за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства і тому підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Відповідно до статті 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.12.2014 у справі № 921/341/13-г/8 скасувати.

Справу № 921/341/13-г/8 передати на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир