РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015Справа №910/22850/15

За позовом Тимчасово виконуючого обов'язки військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України

До товариства з обмеженою відповідальністю «Термоізол-К»

Про стягнення 7503 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від прокуратури Стригун М.А. (посв.)

від позивача Кривощея Л.А. (за дов.)

від відповідача Рябченко В.В. (за дов.)

за участю Бистрої Ірини Миколаївни

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Тимчасово виконуючий обов'язки військового прокурора Київського гарнізону звернувся до господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до товариства з обмеженою відповідальністю «Термоізол-К» про стягнення 7503 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач несвоєчасно поставив товар за договорами про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/15/86 від 25.03.2015 та № 286/3/15/83 від 25.03.2015. Зокрема, за договором № 286/3/15/83 від 25.03.2015 строк поставки товару визначений до 31.03.2015 (включно). Відповідач в порушення зазначеного терміну товар в кількості 5000 штук на суму 366000 грн. поставив із запізненням на 2 доби, у зв'язку з чим повинен сплатити 732,00 грн. пені; товар у кількості 5000 штук поставлено із запізненням на 5 діб, у зв'язку з чим повинен сплатити 1830 грн. пені. Загальна сума пені за договором № 286/3/15/83 від 25.03.2015 складає 2562,00 грн.. За договором № 286/3/15/86 від 25.03.2015 строк поставки товару визначений до 30.04.2015 (включно). Відповідач в порушення зазначеного терміну, товар в кількості 6750 штук на суму 494100 поставив із запізненням 4 доби (05.05.2015), у зв'язку з чим повинен сплатити 1976,40 грн. пені. Товар у кількості 6750 штук на суму 494100 грн. поставив із запізненням на 6 діб (07.05.2015), у зв'язку з чим повинен сплатити 2964,60 грн. пені. Загальна сума пені за договором № 286/3/15/86 від 25.03.2015 складає 4941,00 грн..

Суд своєю ухвалою від 03.09.2015 порушив провадження у справі №910/22850/15.

Строк розгляду справи ухвалою суду від 19.10.2015 продовжено на п'ятнадцять днів.

Відповідач, не заперечуючи наведені обставини щодо прострочення поставки товару, проти задоволення позову заперечив. Обґрунтовуючи відсутність підстав для стягнення пені за рішенням суду за прострочення поставки товару за договором № 286/3/15/86 від 25.03.2015 відповідач посилається на те, що ним добровільно за результатами розгляду претензії позивача сплачено 4941,00 грн. пені, а саме: 1976,40 грн. платіжним дорученням № 333 від 19.05.2015 та 2964,60 грн. платіжним дорученням № 358 від 27.05.2015. Про сплату пені відповідач інформував Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів МОУ.

Прострочення поставки товару за договором № 286/3/15/83 від 25.03.2015 мало місце внаслідок невиконання позивачем своїх зобов'язань, що, на думку відповідача, є підставою для звільнення його від відповідальності. Так, як стверджує відповідач, з 25.03.2015 - дати підписання договору, і по 31.03.2015 - дати виконання договору, Міністерство оборони України не виконало свого обов'язку по затвердженню зразка-еталону. Відповідач направив ВП МОУ оголошення 25.03.2015 № 1 та 30.03.2015 № 2 про пред'явлення на приймальний контроль (якості) товар в кількості 5000 штук та 5000 штук відповідно. Товар виготовлено та пред'явлено для приймального контролю 30.03.2015 та 31.03.2015 в кількості 5000 штук та 5000 штук відповідно, про що представник замовника - 1363 Головного ВП МОУ Бистра І.М. склала акти приймального контролю (якості) № 1 від 30.03.2015 та № 2 від 31.03.2015. Проте, військове представництво акти приймального контролю на підписало і не нанесло на них клейма в зв'язку з відсутністю затвердженого зразка-еталону. Зразок-еталон, затверджений начальником Тилу Збройних Сил України генерал-майором Павловським І.В. видано на руки представнику відповідача Рябченку В.В. тільки 03.04.2015 (без дат погодження та дати затвердження) о 09-00. Таким чином прострочення поставки сталося з вини позивача.

Під час розгляду справи суд викликав у судове засідання посадову особу Міністерства оборони Бистру І.М., зобов'язавши її надати пояснення щодо обставин прийняття товару за договором № 286/3/15/83 від 25.03.2015.

Бистра Ірина Миколаївна зазначила, що позивач першу партію подав на приймання по якості 25.03.2015. Приймання фактично було здійснено 30.03.2015. Друга партія товару надана для приймання 30.03.2015 і її приймання закінчено 30.03.2015. Однак, остаточно приймання не було завершено у зв'язку з відсутністю зразка-еталону на продукцію. 03.04.2015 Міністерство оборони України затвердило даний зразок, після чого він цього ж дня був наданий позивачем і вона завершила приймання товару, поставивши клеймо на актах приймального контролю якості.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Міністерство оборони України (замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Термоізол-К» (постачальник) уклали такі договори про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України):

№ 286/3/15/83 від 25.03.2015 на поставку речового майна, каремату 10000 штук на загальну суму 732000,00 грн.. Строк поставки товару визначений до 31.03.2015 (включно).

№ 286/3/15/86 від 25.03.2015 на поставку товару, каремату 13500 штук на загальну суму 988200,00 грн.. Строк поставки товару визначений до 30.04.2015 (включно).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договорів відповідач зобов'язався поставити товари для потреб Міністерства оборони України в асортименті, кількості, у строки (терміни) і виключно за цінами, встановленими згідно із специфікацією зазначених договорів.

У пункті 2.1 договорів сторони погодили, що якість товару, маркування, тара та упаковка повинні відповідати вимогам нормативно-технічної документації, а також затвердженому зразку. Для своєчасної організації контролю якості постачальник обов'язково вказує місцезнаходження, де виготовляється товар (у разі відсутності у постачальника готового товару на момент підписання договору).

Приймальний контроль (якості) товару у постачальника проводиться військовим представником Міністерства оборони України (далі - ВП МОУ) в присутності представника підприємства відповідального за якість з перевіркою сертифікату відповідності, висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи Міністерства охорони здоров'я України, кількості, відповідності затвердженому зразку. Наявності супровідної документації. У разі, якщо на підприємстві не створено ВП МОУ, замовник направляє до цього підприємства представників ВП МОУ для приймання товарів військового призначення. Рішення щодо визначення ВП МОУ для здійснення приймання контролю (якості) товару приймає 1363 Головне ВП МОУ після остаточного визначення місцезнаходження підприємства-виробника товару (п. 2.3 договорів).

Згідно з п. 2.6 договорів при позитивних результатах контролю та випробувань на прийнятий товар представником замовника ставиться відповідне клеймо у місцях нанесення маркування відповідно до нормативно-технічної документації. У разі відсутності місяця для нанесення клейма (пломбування) або недопустимості нанесення клейма (пломбування) на виробах, клейма (пломби) наносяться на кожному примірнику акту приймального контролю (якості) та на тарі в межах норм приймання матеріально-технічних засобів речової служби, якщо постачальник товару є його виробником.

Приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений військовим представництвом Міністерства оборони України. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару по якості та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою (п. 2.7 договорів).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 7.3 договорів за порушення строків виконання зобов'язання відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з відповідача додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості договору.

На виконання умов договору № 286/3/15/83 від 25.03.2015 відповідач 25.03.2015 пред'явив на приймання по якості представнику замовника № 1363 Бистрій І.М. частину (половину) товару у кількості 5000 штук, що підтверджується оголошенням № 1 та визнається сторонами. Решту товару у кількості 5000 штук відповідачем пред'явлено представнику замовника на приймання 30.03.2015 - оголошення № 2.

Представником замовника приймання товару, пред'явленого за оголошенням № 1, фактично було здійснено 30.03.2015, а другої партії товару, пред'явленого за оголошенням № 2 - 30.03.2015, про що свідчать акти приймального контролю (якості) № 1 та № 2, а також визнано у судовому засіданні представником замовника 1363 Головного ВП МОУ Бистрою Іриною Миколаївною, що здійснювала приймання та склала акти приймального контролю (якості) № 1 від 30.03.2015 та № 2 від 31.03.2015.

Як зазначено вище, за умовами договору приймальний контроль (якості) товару здійснюється з перевіркою відповідності затвердженому зразку (п. 2.3), наявність, якого, згідно з п. 1.2 договору, є необхідною. Виходячи зі змісту п. 2.6 договору, при завершенні приймання представником замовника наноситься відповідне клеймо. Отже, своєчасність приймання товару по якості залежить як від дій відповідача, які полягають у вчасному наданні товару на приймання, так і від дій позивача, який зобов'язаний затвердити зразок-етелон, що визначає вимоги до товару.

Позивачем товар для приймання надано своєчасно - 25.02.2015 та 30.03.2015, тобто, до закінчення визначеного договором строку поставки (31.03.2015).

Однак, позивач зразок-еталон (без дат погодження та дати затвердження), затверджений начальником Тилу Збройних Сил України генерал-майором Павловським І.В., видано на руки представнику відповідача Рябченку В.В. тільки 03.04.2015, після настання строку поставки. Дану обставину, крім відповідача, підтвердила Бистра Ірина Миколаївна, а позивач доказів зворотного суду не надав.

З огляду на це, військовим представником приймання було завершено тільки 03.04.2015 шляхом нанесення клейма на акти приймального контролю якості. Цього ж дня перша партія товару у кількості 5000 штук поставлена відповідачем у визначений додатком 1 до договору центр забезпечення речовим майном, друга партія товару у кількості 5000 штук поставлена 06.04.2015, тобто наступним першим робочим днем (03.04.2015 - п'ятниця, 06.04.2015 - понеділок).

Наведене свідчить про те, що позивач своєчасно не вчинив дії (затвердження зразку-еталону), до вчинення яких відповідач не міг виконати свій обов'язок (поставити товар).

В силу ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Згідно з частиною другою вказаної статті, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

З огляду на викладене відсутні підстави вважати відповідача таким, що прострочив виконання свого обов'язку в частині своєчасного постачання товару за договором № 286/3/15/83 від 25.03.2015, а тому вимоги про стягнення з нього 2964,60 грн. пені задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення 4941,00 грн. пені за договором № 286/3/15/86 від 25.03.2015, оскільки дані кошти відповідач добровільно сплатив до звернення з позовом до суду: 1976,40 грн. платіжним дорученням № 333 від 19.05.2015 та 2964,60 грн. платіжним дорученням № 358 від 27.05.2015..

Таким чином позовні вимоги є необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, код 36616545) до Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору.

Рішення підписано 02.12.2015.

Суддя С. А. Ковтун