ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2015 р.Справа № 916/3481/15
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 КОМПАНІ"

до відповідачів: приватного підприємства "СИ-ТРЕЙД"

про стягнення 131 154,37 грн.

Головуючий суддя Цісельський О.В.

Суддя Зайцев Ю.О.

Суддя Рога Н.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

Від відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю)

У відповідності до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 17.09.2015р. до 15 год. 15 хв. 23.09.2015р., з 05.10.2015р. до 12 год. 15 хв. 09.10.2015р., з 09.10.2015р. до 11 год. 15 хв. 15.10.2015р.

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 КОМПАНІ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з приватного підприємства "СИ-ТРЕЙД" 131 154,37 грн., де 91 138,94 грн. основна заборгованість, 2 139,15 грн. 3% річних, 37 876,27 грн. інфляційні збитки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.08.2015р. позовну заяву (вх.№3481/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/3688/14 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Клопотання позивача про витребування документів та перенесення розгляду справи (вх.№2-5210/15 від 23.09.2015р.) судом було задоволено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.10.2015р. справу №916/3481/15 було призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду ОСОБА_4 №1595 від 15.10.2015р. справу №916/3481/15 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

На підставі повторного автоматичного розподілу, справу №916/3481/15 було передано на розгляд колегії суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Зайцев Ю.О., Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2015р. колегія суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Зайцев Ю.О., Рога Н.В. прийняла справу №916/3481/15 до свого провадження та призначила до розгляду в судовому засіданні.

01.12.2015р. представник відповідача звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності (вх.№2-6610/15), яка судом була врахована при прийнятті рішення.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№23021/15 від 17.09.2015р.).

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

25 лютого 2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 КОМПАНІ" (Виконавець) та приватним підприємством "СИ-ТРЕЙД" (Замовник) було укладено договір про організацію перевезення автомобільним транспортом №25/02/14, згідно умов п.1.1. якого Виконавець зобов'язується організувати перевезення вантажів в контейнерах Замовника вантажним автомобільним транспортом, на умовах, узгоджених сторонами.

Відповідно до п.п.3.1., 3.1.1. Договору Замовник зобов'язаний подати виконавцю заявку на перевезення вантажу. Подача заявки може здійснюватись в письмовій формі з використанням всіх видів зв'язку, в тому числі, але не виключно, поштовим, кур'єрським, з використанням будь-яких зручних для сторін засобів зв'язку, в тому числі, але не виключно факсом, що підключений до ОСОБА_1 комп'ютера. Заявка подається в узгодженій формі, що фіксується у вигляді доповнення до цього Договору. В заявці Замовник зобов'язаний окремо зазначити та додаткового виділити інформацію, що стосується особливостей перевезення, що визначається характером вантажу та надати інструкції з його перевезення для: швидкопсувних, биткіх, легкозаймистих, інших небезпечних вантажів. За згодою сторін, заявка може не оформлюватись, в такому разі, замість заявки, документом, що підтверджує належне виконання перевезення, може бути підписаний сторонами акт виконаних робіт.

Пунктами 4.1., 4.1.1. Договору визначено, що у відповідності до цього Договору Виконавець зобов'язаний: організувати виконання перевезення вантажів у відповідності із прийнятими заявками та забезпечити поставку вантажу власними автомашинами.

У відповідності до п.5.2. Договору оплата за виконане перевезення проводиться протягом 30 банківських днів, починаючи з дня, наступного за днем здачі порожнього контейнерного обладнання під контроль його власника. Така здача має підтверджуватись відповідним документом з відміткою уповноваженого органу. Розрахунки проводяться на підставі виставлених Виконавцем рахунків після надання ним, належним чином оформлених оригіналів товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, податкових накладних, а також здачі (повернення) в порт порожнього контейнеру. Підставою для виставлення рахунків є акт виконаних робіт, що підписується Сторонами.

Строк дії цього Договору встановлюється з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2013р. Якщо неможливо достовірно встановити строк підписання сторонами Договору, останній вважається вступившим в юридичну силу з дати зазначеної в Договорі (п.9.1. Договору).

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 04.04.2014р. ТОВ "ОСОБА_1 КОМПАНІ" здійснило перевезення контейнерів CMAU8068763, INBU5455207, ECMU4510400, CMAU9045103 з вантажем "Полівінілхлорид" з ДП "Одеський морський торговельний порт" на адресу ТОВ "Дніпрохім" у м. Дніпропетровськ.

На підтвердження виконання перевезення зазначених контейнерів позивач надав суду:

- CMR№763;

- CMR№207;

- CMR№400;

- CMR№103;

- податкову накладну;

- акт надання послуг №208 від 04.04.2014р. на суму 48 470,40 грн., підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

16.02.2015р. ТОВ "ОСОБА_1 КОМПАНІ" здійснило перевезення контейнерів CAXU3191877, CAXU6938462 з вантажем "магнезитові плити" з ДП "Одеський морський торговельний порт" на адресу ТОВ "Укренерговектор" у м. Київ.

На підтвердження виконання перевезення зазначених контейнерів позивач надав суду:

- CMR№347;

- CMR№346;

- акт надання послуг №24 від 16.02.2015р. на суму 42 668,54 грн., який підписано та скріплено печаткою, лише з боку ТОВ "ОСОБА_1 КОМПАНІ".

Як зазначає позивач, відповідач свої договірні зобов'язання в частині проведення оплати послуг позивача не здійснив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 91 138,94 грн.

Порушення відповідачем умов договору про організацію перевезення автомобільним транспортом №25/02/14 і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 ЦК України).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Договір про закупівлю, який укладається відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель", на вимогу замовника підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (ст.639 ЦК України).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вважає, що укладений між сторонами договір є договором міжнародного перевезення до якого застосовується позовна давність в три роки, проте таке твердження позивача є хибним.

Із системного аналізу тексту, укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою зазначений договір є договором перевезення.

Стаття 908 Цивільного кодексу України встановлює, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до приписів ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Зі змісту ст.925 Цивільного кодексу України до пред'явлення перевізникові позову, що випливає із договору перевезення вантажу, пошти можливим є пред'явлення йому претензії у порядку, встановленому законом, транспортними кодексами (статутами). Позов до перевізника може бути пред'явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк.

До вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в порушення вищезазначених приписів чинного законодавства України та договору - зобовязання щодо оплати вартості отриманих від позивача послуг на загальну суму 48 4700,40 грн. не виконані, внаслідок чого за відповідачем за перевезення контейнерів CMAU8068763, INBU5455207, ECMU4510400, CMAU9045103 з вантажем "Полівінілхлорид" на адресу ТОВ "Дніпрохім" у м. Дніпропетровськ, утворилась заборгованість, зазначена позивачем в розмірі 48 470,40 грн.

При цьому суд зазначає наступне:

Згідно вимог ст.256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності відповідно до вимог ч.1 ст.261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого прав'а або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що перебіг позовної давності з основного боргу в розмірі 48 470,40 грн., що виник на підставі виставленого рахунку №208 від 04.04.2014р. та акту наданих послуг №208 від 04.04.2014р. розпочався з 27.05.2014р.

А від так строк, у межах якого позивач мав право звернутись до суду з вимогою про захист своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів на підставі рахунку №208 від 04.04.2014р. та акту наданих послуг №208 від 04.04.2014 року згідно вимог ч.3 ст.925 ЦК України складає до 27.05.2015р.

Проте, позивач звернувся до господарського суду Одеської області із даним позовом 20.08.2015р., що з врахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності свідчить про пропущенння строку, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або охоронюваного законом інтересу.

Згідно вимог ч.4 ст.267 ЦК України законодавцем в імперативному порядку визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи той факт, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 48 470,40 грн., що виник на підставі рахунку № 208 від 04.04.2014 року та акту наданих послуг № 208 від 04.04.2014 року заявлені позивачем до суду із пропуском строку позовної давності, у зв'язку з чим, у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення 48 470,40 грн. з врахуванням заяви відповідача про застосування наслідків строку позовної давності, суд відмовляє.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 42 668,54 грн., суд зазначає наступне:

Як було встановлено судом, укладений між сторонами договір є договором перевезення.

В підтвердження існування заборгованості в розмірі 42 668,54 грн. позивач подав до суду: CMR№347, CMR№346 та акт надання послуг №24 від 16.02.2015р. на суму 42 668,54 грн.

CMR це міжнародна товарно-транспортна накладна.

Цей документ підтверджує укладення договору міжнародного автомобільного перевезення вантажу.

Накладна СMR діє на підставі Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ).

Дана конвенція регулює відносини, які виникають у процесі міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Приймаючи до уваги, те що перевезення за зазначеним вище договором здійснювалось в межах України, з ДП "Одеський морський торговельний порт" м. Одеса до ТОВ "Укренерговектор" м. Київ, у зв'язку з чим, подані позивачем до матеріалів справи CMR №346 та CMR №347 не є належними доказами надання послуг перевезення вантажів в контейнерах CAXU3191877, CAXU6938462.

Крім того, суд зазначає, що поданий до матеріалів справи акт надання послуг №24 від 16.02.2015р. на суму 42 668,54 грн. з боку відповідача не підписаний, печаткою не скріплений у зв'язку з чим не є належним та припустимим доказом виконання позивачем на замовлення відповідача перевезення вантажу в контейнерах CAXU3191877, CAXU6938462 з ДП "Одеський морський торговельний порт" м. Одеса до ТОВ "Укренерговектор" м. Київ.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 42 668,54 грн. основного боргу задоволенню судом не підлягають.

З врахуванням того, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суму основного боргу в розмірі 91 138,94 грн. судом не задоволені, позовні вимоги про стягнення 2 139,15 грн. 3% річних, 37 876,27 грн. інфляційних збитків судом також задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до абз.2 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 КОМПАНІ" задоволенню не підлягають.

З врахуванням того, що судом встановлено наявність вини відповідача, що полягає у не виконанні грошових зобов'язань за договором в розмірі 48 470,40 грн., судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок приватного підприємства "СИ-ТРЕЙД".

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 КОМПАНІ" відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 15 грудня 2015 р.

Головуючий суддя О.В. Цісельський

Суддя Ю.О. Зайцев

Суддя Н.В. Рога