РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015Справа №910/28507/15

за позовом Державного підприємства "Березнівське лісове господарство "

до Міністерства оборони України

про стягнення 33 562,90 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: Шекель Л.В. (дов.№06-10/1346 від 23.11.2015)

від відповідача: Дягель І.І. (дов.№220/377/д від 21.05.2015)

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Березнівське лісове господарство" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України про стягнення 33 562,90 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем прийнятих за Договором № 343/3/67/370 від 19.12.2014 зобов'язань по оплаті поставленого позивачем товару, у зв'язку із чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 33 562,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 порушено провадження у справі №910/28507/15 та призначено її до розгляду на 24.11.2015 року.

У судовому засіданні 24.11.2015 представник позивача наголосив на наданих до початку судового засідання через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва додаткових документах для долучення до матеріалів справи та підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на викладені у відзиві обставини, який надав через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва.

На запитання суду щодо наявності додаткових обставин, що мають значення для справи представники позивача та відповідача повідомили, що ними подані всі докази, які мають значення для вирішення справи по суті, судом досліджені всі обставини справи і на підставі зібраних доказів можливо прийняти рішення у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2014 Рівненське обласне управління лісового та мисливського господарства направило Державному підприємству «Березнівське лісове господарство» копію листа Державного агентства лісових ресурсів України від 18.09.2014 № 04-04/4527-14 щодо забезпечення відвантаження лісопродукції для потреб Збройних Сил України. Листами від 16.09.2014 № 04-04/4411-14 та № 04-04/4461-14 визначено вимоги до лісопродукції та реквізити одержувача.

Згідно специфікації-накладної від 19.09.2014 із станції Малинськ до станції Сватово направлено вагон № 66709536 із лісоматеріалом круглим (стойка). Факт відправлення вантажу позивачем підтверджується копією залізничної накладної та копією карантинного сертифікату № 75/17-014/ВК-329294 від 19.09.2014 року.

Надалі, 19.12.2014 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 343/3/67/370 про закупівлю товарів за державні кошти (далі - Договір), за яким позивач зобов'язався поставити відповідачу у термін до 20.12.2014 деревину необроблену - лісоматеріали круглі типу «Стойка» 55,11 куб.м. в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені в додатку №1 до Договору - специфікації постачання товарів, а відповідач зобов'язався прийняти і оплатити цей товар.

Специфікацією (додаток №1 до Договору) передбачено лісоматеріали круглі типу «Стойка» діаметром 8-12 см загальною вартістю 22 780,38 грн. та лісоматеріали круглі типу «Стойка» діаметром 14-18 см загальною вартістю 5 188,70 грн., а всього погоджено лісоматеріалів на загальну суму 33 562,90 грн. з ПДВ, що відповідає п.3.1 Договору.

Відповідно до п.3.5.Договору, постачальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів у разі надходження попередньої оплати, надати Замовнику документи, які підтверджують їх використання (Накладна про передачу товару) або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника.

Відповідно до п.4.1 Договору, розрахунки за поставлені та належним чином прийняті товари належної якості та кількості проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Постачальником рахунку-фактури (2 примірники) (далі - рахунок) протягом 20 банківських днів з дати постачання, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків. Дозволяється оплата за поставлені партії товарів. Замовник бере на себе фінансові зобов'язання щодо оплати товарів лише за умовою наявності відповідних видатків державного бюджету.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач поставив відповідачу обумовлений у Договорі товар та виставив відповідачу два примірники рахунку-фактури на оплату поставленої продукції, що підтверджується видатковою накладною № РВ-2 та рахунком на оплату № ЛГ000000227 від 09.12.2014 року.

Однак, відповідач за поставлений йому товар оплату так і не здійснив, у зв'язку із чим за останнім утворився борг у розмірі 33 562,90 грн.

20.05.2015 позивач направив на адресу відповідача претензію на суму 33 562,90 грн., що підтверджується повідомленням про вручення 10.06.2015 року.

У відповіді на претензію № 343/1/3900 від 18.06.2015, відповідач зазначив, що не заперечує проти наявної заборгованості у розмірі 33 562,90 грн., проте зауважує, що позивачем не надано зазначених у Договорі документів для здійснення оплати.

З аналогічних підстав відповідач надав заперечення на заявлені позовні вимоги під час розгляду справи судом та просив відмовити у задоволенні позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші ), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Правовідносини, що склалися між сторонами, мають ознаки правовідносин щодо поставки, в яких Державне підприємство «Березнівське лісове господарство» є постачальником, а Міністерство оборони України - покупцем.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивач у повному обсязі виконав зобов'язання щодо поставки товару на загальну суму 33 562,90 грн., який відповідачем прийнято без зауважень.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано зазначених у Договорі документів для здійснення оплати, судом відхиляються,оскільки це не може слугувати підставою для відмови у здійсненні оплати за прийнятий відповідачем без зауважень товар.

Стаття 629 ЦК України, яка кореспондується із ст.526 ЦК України, визначає обов'язковість виконання сторонами договору, тобто всі умови договору з моменту його укладення, який встановлено ст.640 ЦК України, стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. Будучи пов'язані взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятися від виконання зобов'язання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32- 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Березнівське лісове господарство" до Міністерства оборони України про стягнення 33 562,90 грн. - задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, Повітрофлотський проспект, 6; ідентифікаційний код 000340022) на користь Державного підприємства "Березнівське лісове господарство" (34600, Рівненська область, Березнівський район, с.Березне, вулиця Київська, 1; ідентифікаційний код 00992792) 33 562 (тридцять три тисячі п'ятсот шістдесят дві) гривні 90 копійок основного боргу та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок витрат зі сплати судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 24.11.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 24.11.2015 року

Суддя К.В. Полякова