РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015Справа №910/23180/15

За позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах Міністерства оборони України

до Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" Полтавської області

про стягнення неустойки, ціна позову 2640278,76 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники :

від прокуратури Волошенюк О.Г.,

від позивача Гребеннюкова Ю.С.,

від відповідача Білявський В.В.

Суть спору:

у серпні 2015 року заступник Генерального прокурора України звернувся в суд з позовом в інтересах Міністерства оборони України з підстав ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" про стягнення неустойки за прострочення передачі продукції за державним контрактом № 247/1/15/16 від 1 квітня 2015 р.

Прокурор зазначав, що між позивачем і відповідачем укладено державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 247/1/15/16 від 1 квітня 2015 р. (має гриф "таємно"), додаткові угоди №№ 1 від 30 липня 2015 р. та 2 від 21 липня 2015 р. до цього договору, згідно з умовами яких відповідач зобов`язався у 2015 році виготовити та в установлені строки передати позивачу продукцію, зазначену у специфікації, загальною вартістю 98497451,95 грн., а позивач - прийняти через 553 військове представництво і визначеного специфікацією вантажоодержувача зазначену продукцію та оплатити її вартість на умовах договору.

Посилаючись на прострочення відповідачем передачі дванадцяти одиниць продукції, прокурор просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 1108096,20 грн. пені та 1532182,56 грн. штрафу, передбачених п. 7.2 контракту.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений прокурором в його інтересах позов.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявленої прокурором неустойки. Також вказував про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивача.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 квітня 2015 р. між позивачем та відповідачем укладено державний контракт № 247/1/15/16 на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням (має гриф "таємно"), згідно з умовами якого відповідач за завданням позивача зобов`язався у 2015 році виготовити і в установлені цим контрактом строки передати позивачу продукцію, зазначену у специфікації, орієнтовною вартістю 144737306,78 грн., а позивач - прийняти через 553 військове представництво і визначеного специфікацією вантажоодержувача зазначену продукцію та оплатити одержану продукцію протягом 30 банківських днів після пред`явлення виконавцем рахунку на оплату.

Додатковими угодами №№ 1 від 30 липня 2015 р., 2 від 21 липня 2015 р. сторони змінили державний контракт в частині терміну передачі продукції встановивши дату поставки чотирьох одиниць продукції 30 травня 2015 р., восьми одиниць - 30 червня 2015 р., чотирнадцяти одиниць - 31 серпня 2015 р., десяти одиниць - 30 вересня 2015 р., а також встановили договірну ціну продукції у розмірі 98497451,95 грн.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями прокурора, сторін, наявними у матеріалах справи копіями контракту та цих додаткових угод.

За своєю правовою природою контракт між сторонами є договором підряду, оскільки його умови передбачають виготовлення певних речей з переданням їх замовнику.

Таким чином між сторонами у справі виникли відносини з договору підряду, врегульовані гл. 61 ЦК України.

Поясненнями прокурора, позивача, частково відповідача, накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей №№ 10320, 10098 від 14 липня 2015 р., 10325 від 15 липня 2015 р., 10337 від 21 липня 2015 р., 10336 від 22 липня 2015 р., 10350 від 25 липня 2015 р., 10351 від 27 липня 2015 р., 10424, 10425 від 31 липня 2015 р., 10439, 10440 від 4 серпня 2015 р., актами приймання-передачі №№ 11/15 від 8 липня 2015 р., 2122038 від 13 липня 2015 р., 12/15, 122037 від 14 липня 2015 р., 10320, 10098 від 15 липня 2015 р., 10325, 122039, 122040 від 17 липня 2015 р., 13/15 від 20 липня 2015 р., 10336, 10337 від 22 липня 2015 р., 10336, 122041 від 23 липня 2015 р., 14/15 від 24 липня 2015 р., 10350 від 26 липня 2015 р., 10351 від 28 липня 2015 р., 15/15 від 30 липня 2015 р., 10424, 10425 від 1 серпня 2015 р., 122045, 16/15 від 3 серпня 2015 р., 10439, 10440 від 5 серпня 2015 р. стверджується факт передачі відповідачем позивачу усієї обумовленої контрактом продукції, при цьому, двох одиниць з простроченням на 31 день, двох одиниць - 35 днів, двох одиниць - 44 днів, двох одиниць - 45 днів, однієї одиниці з простроченням 21 день, однієї одиниці - 22 дні, однієї одиниці - 25 днів, однієї одиниці - 27 днів.

Доказів передачі продукції за контрактом в установлений строк суду не надано.

Згідно з умовами п. 7.2 контракту за порушення строків поставки продукції виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив поставку товару за спірним договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 624 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України підлягає стягненню 1108096,20 грн. пені та 1532182,56 грн. штрафу.

Доводи відповідача щодо зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру належної з нього на користь позивача неустойки є необґрунтованими, оскільки доказів наявності передбачених законодавством підстав для зменшення неустойки суду не надано.

Як слідує з наявних матеріалів звернення в суд прокурора з даним позовом зумовлене порушенням інтересів держави, які потребують судового захисту, в умовах відсутності фінансування витрат позивача на оплату судового збору, тому посилання відповідача на відсутність у прокурора підстав для подачі позову в інтересах держави є необґрунтованими.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід стягнути з відповідача у доход бюджету.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов заступника Генерального прокурора України задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АвтоКРАЗ" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 62, код 05808735) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, код 00034,20 грн. пені, 1532182,56 грн. штрафу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АвтоКРАЗ" (39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 62, код 05808735) у доход Державного бюджету України (одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, рахунок 3001, код платежу 22030001) 52805,57 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар