РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/10372/15

За позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування»

До комунального підприємства «Київпастранс»

Про стягнення 1475710,77 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Купріненко С.О. (за дов.)

від відповідача Юрко О.Є. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» до комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення за договором про закупівлю послуг № 169/14-Т/Ц2 від 31.03.2,77 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачено страховий платіж за вищевказаним договором.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Зокрема, як зазначив відповідач, оскільки у нього відсутня інформація про передачу страхових сертифікатів, у нього не виник обов'язок по оплаті послуг.

У свою чергу, позивач у наданих суду поясненнях зазначив, що 04.04.2014 страхові сертифікати в кількості 121 штуки були підготовлені та із супровідним листом направлені на адресу відповідача, доказом чого є експрес накладна № 2109995 від 04.04.2014 та опис вкладення у цінний лист № 210995. Крім того, обґрунтовуючи здійснення часткових розрахунків між сторонами і набрання чинності договором позивач посилається на зарахування 22.01.2015 страхового відшкодування в розмірі 3591,22 грн. в рахунок сплати частини страхового платежу.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

31.03.2014 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» (страховиком) та комунальним підприємством «Київпастранс» (страхувальником) укладено договір № 169/14-Т/Ц2 про закупівлю послуг (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору страховик зобов'язується надати страхувальнику послуги щодо страхування водного, повітряного, та інших видів транспорту (добровільне страхування наземного транспорту (крім залізничного) (тролейбусів)).

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що предметом договору (об'єктом страхування) є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованими транспортними засобами, що передані страхувальником.

Обсяг послуг у межах договору регулюються додатками до договору, що є його невід'ємними частинами (п. 1.4 Договору). Сторони домовились, що додаток 2 визначає умови надання послуг зі страхування (п. 1.5 Договору).

Набрання чинності Договору сторони погодили з 00-00 31.03.2014 і встановили його дію до 24-00 30.03.2015, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по цьому Договору (п. 10.1 Договору).

Страхувальник зобов'язався сплачувати страховику страховий платіж у сумах та у терміни, відповідно до графіків, вказаних у додатках та/або додаткових угодах до цього Договору (п. 4.1 Договору).

Додатком 2 до Договору є договір № 1 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (тролейбусів), який підписано також 31.03.2014. Відповідно до п. 2.2 даного додатку загальна кількість транспортних засобів, що підлягають страхуванню згідно з ним, складає 121 одиницю. Предметом регулювання додатку 2 є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами.

Фактично, додаток 2 є окремим правочином, який визначає правовідносини сторін щодо надання послуг страхування стосовно окремого майна. Водночас, правовідносини щодо надання послуг страхування, які врегульовані додатком 2, є складовою правовідносин страхування за Договором як загальним актом, що встановлює загальні права та обов'язки сторін і в розвиток та на виконання якого укладений додаток 2, а тому даних два правочини (Договір та додаток 2) у своїй сукупності регулюють єдине зобов'язання з надання послуг страхування 121 одиниць транспортних засобів.

Згідно з додатком № 2 до Договору страховик повинен застрахувати 121 транспортний засіб на загальну суму страхового платежу 1475710,77 грн..

Даний страховий платіж, виходячи з визначеного графіку, повинен був бути сплачений відповідачем поетапно: 1-й платіж в сумі 295142,16 грн. - до 20.05.2014, 2-й платіж в сумі 295142,16 грн. - до 20.06.2014, 3-й платіж в сумі 295142,15 грн. - до 20.07.2014, 4-й платіж в сумі 295142,15 грн. - до 20.08.2014, 5-й платіж в сумі 295142,15 грн. - до 20.09.2014. При цьому, пунктом 4.5 Договору на страхувальника (відповідача) покладено обов'язок у разі настання страхового випадку протягом 10 робочих днів з дати настання такого випадку сплатити залишок страхового платежу по транспортному засобу, з яким виникає страховий випадок.

Також позивач зобов'язався надати відповідачу страховий сертифікат на кожен застрахований транспортний засіб, зазначений в заявці, які були надіслані останньому 04.04.2014.

У вересні 2014 року відповідач звернувся до позивача з заявою про настання події, що мала ознаки страхового випадку (заява від 24.09.2014) та про виплату страхового відшкодування (пошкодження транспортного засобу «Богдан Т70110» внаслідок ДТП, яка мала місце 24.09.2014 о 07:40 на вул. Кільцева дорога, 2 в м. Києві).

За результатами її розгляду позивач листом № 1/к/у від 30.12.2014 відмовив у виплаті виплати страхового відшкодування у зв'язку з несплатою страхувальником страхових платежів.

Зокрема, як зазначено у відмові позивача, всупереч вимогам Договору жоден платіж відповідачем не сплачено, що, відповідно до підпункту 9.2.6 п. 9.2 розділу 9 додатку 2 є підставою для відмови.

Обставини щодо несплати відповідачем страхових платежів відповідачем не опорються та визнаються.

31.03.2015, після закінчення строку дії Договору, позивач звернувся до позивача з вимогою сплатити страховий платіж у розмірі 1475710,77 грн.. Дана вимога відповідачем не була задоволена.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних ти юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Отже, страховим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) здійснити виплату другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником або зазначеній в акті цивільного законодавства, а друга сторона (страхувальник) зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (або вимоги актів цивільного законодавства).

Договір страхування є договором надання послуг, предметом якого є певні майнові інтереси. Даний договір є оплатним.

Як зазначено вище, сторонами був визначений графік сплати страхового платежу: 1-й платіж в сумі 295142,16 грн. - до 20.05.2014, 2-й платіж в сумі 295142,16 грн. - до 20.06.2014, 3-й платіж в сумі 295142,15 грн. - до 20.07.2014, 4-й платіж в сумі 295142,15 грн. - до 20.08.2014, 5-й платіж в сумі 295142,15 грн. - до 20.09.2014.

В залежності від стану сплати відповідачем страхового платежу позивачу було надано право відмови у виплаті страхового відшкодування (п. 9.2.20 додатку 2).

З огляду на це, факт невиплати страхового платежу свідчить про неможливість реалізації страхових правовідносин, тобто неможливість надання страхових послуг. Наведені обставини вказують про фактичне ненадання послуги страхування, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для її оплати.

Посилання позивача на лист від 22.01.2015, яким повідомлено про зарахування страхового відшкодування в розмірі 3591,22 грн. в рахунок сплати частини страхового платежу до уваги судом не приймається з ряду причин:

- даний лист датований після прийняття вищенаведеного рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування;

- докази надсилання листа відсутні;

- при виставлені претензії 31.03.2015 позивач при визначенні суми боргу (1475710,77 грн.) не зменшив страховий платіж на суму 3591,22 грн., що свідчить про відсутність фактичного зарахування.

З огляду на викладене, наведені у сукупності обставини є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 23.07.2015.

Суддя С. А. Ковтун