РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015Справа №910/26872/15

За позовом Приватного підприємства "Укрстартранс"

до Дочірнього підприємства "Кондитерська корпорація "Рошен"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Самарін А.- за довіреністю від 02.11.2015р.;

від відповідача: Чаус О.Я. - за довіреністю від 03.11.2015р.

В судовому засіданні 28 грудня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства "Укрстартранс" (позивач) до Дочірнього підприємства "Кондитерська корпорація "Рошен" (відповідач) про стягнення 151 504,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору перевезення за товарно-транспортною накладною CMR № 481140.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/26872/15. Розгляд справи призначено на 09.11.2015р.

04.11.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

Судове засідання, призначене на 09.11.2015р., не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. розгляд справи призначено на 25.11.2015р.

В судовому засіданні 25.11.2015р. у справі оголошено перерву до 14.12.2015р.

У судовому засіданні 14.12.2105р. представником відповідача подано клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів. Оголошено перерву у справі до 28.12.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На замовлення Дочірнього підприємства "Кондитерська корпорація "Рошен" Приватним підприємством "Укрстартранс" здійснено перевезення вантажу за маршрутом Україна, м. Яготин, Україна - Республіка Таджикистан, м. Душанбе, вул. Абдуллобекова, 6/1, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR 491140.

З метою встановлення вартості послуг з перевезення за відповідним замовленням, позивач звернувся до транспортних підприємств (ТОВ «Дак-Транс», «ФМ Ложістік Дніпро») із запитами щодо надання такої інформації.

Відповідно до інформації наданої перевізника вартість послуг з перевезення за таким маршрутом і на таких умовах складає 7 000,00 доларів США - 7 600,00 доларів США.

Позивач звернувся до відповідача із листом № 07-05 від 08.07.2015 року, у якому просив оплатити вартість перевезення вантажу за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR 481140 в розмірі 7 050,00 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день здійснення платежу.

Позивач стверджує, що відповідачем порушено умови договору перевезення за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR 481140 щодо здійснення оплати вартості такого перевезення, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 151 504,50 грн.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивачем не надано товарно-транспортну накладну CMR 481140, на підставі якої, як стверджує позивач, було здійснено перевезення. Крім того, зазначив, що особою зобов'язаною оплатити надані послуги є ТОВ «Афзаліят Групп» - отримувач вантажу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на замовлення відповідача здійснено перевезення вантажу за маршрутом Україна, м. Яготин, Україна - Республіка Таджикистан, м. Душанбе, вул. Абдуллобекова, 6/1, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR 491140.

Проте позивач стверджує, що підставою для виникнення заборгованості є порушення зобов'язання щодо оплати вартості послуг з перевезення вантажу на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної CMR 481140 (зазначене підтверджено і поясненнями позивача б/н від 21.12.2015 року, які надійшли до суду 23.12.2015 року).

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

У п. 2.5. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що вирішуючи питання відносно доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг перевезення за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR 481140, хоча суду надано оригінал та копію міжнародної товарно-транспортної накладної CMR 491140, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними належними та допустимими доказами в силу ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлює залишення позову, за викладених в останньому підстав, без задоволення.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Укрстартранс" до Дочірнього підприємства "Кондитерська корпорація "Рошен" про стягнення 151 504,50 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.01.2016р.

Суддя Ю.В. Цюкало