ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" грудня 2015 р. Справа № 925/834/15

Господарський суд Черкаської області в складі судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Швидкій О.В. за участю представників сторін:

від стягувача не зявився,

від заявника-боржника ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву Дочірнього підприємства Теплокомуненерго Публічного акціонерного товариства Монастирищенський ордена ОСОБА_2 Червоного Прапора машинобудівний завод ( правонаступником якого є Комунальне підприємство Теплокомуненерго» міста Монастирище) про визнання наказу господарського суду Черкаської області від 28.09.2015 року таким, що не підлягає до виконання у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище про стягнення 654 994 грн. 81 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Голова комісії з реорганізації Дочірнього підприємства Теплокомуненерго Публічного акціонерного товариства Монастирищенський ордена ОСОБА_2 Червоного Прапора машинобудівний завод подав до суду заяву, в якій просить визнати наказ господарського суду Черкаської області від 28.09.2015 року таким, що не підлягає до виконання, оскільки на день подання цієї заяви обовязок боржника щодо сплати коштів згідно з вищевказаним наказом відсутній, а тому наказ не підлягає до виконання. Також у заяві викладено прохання про зупинення стягнення за вказаним наказом і про його витребування.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на наступні обставини:

-06.06.2015 року набрав чинності Закон України від 14.05.2015 року №423-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». Цим законом внесено зміни до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу». Зокрема, статтю 18 Закону доповнено частиною 13 такого змісту: « 13.Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ. Спожитий до 1 січня 2014 року без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду ), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини;

-на день набрання чинності Законом №423-УІІІ в обліку обох підприємств значилася заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року за договором №13/3994-БО-36 від 30.09.2013 року 488458, 45 грн. Протягом липня-серпні 2015 року ДП «Теплокомуненерго» добровільно здійснено погашення заборгованості за спожитий до 01.01.2014 року природний газ по вказаному договору, у звязку з чим заборгованість відсутня. Це підтверджується відповідними платіжними дорученнями, актом звіряння розрахунків, складеним і підписаним сторонами 03.06.2015 року. Тобто відповідачем виконано вимогу Закону №423-УІІІ та п.13 статті 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» щодо погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року у встановлений строк та у повному обсязі. У звязку з цим, Протоколом комісії ДП «Теплокомуненерго» від 24.09.2015 року №1, яка створена з метою реалізації положень Закону №423-УІІІ та п. 13 статті 18 Закону України «Про засади функціонування природного газу», встановлено, що станом на 24.09.2015 року прийнято 1 судове рішення, яке вступило в законну силу, про стягнення з відповідача на користь позивача пені, штрафних та фінансових санкцій і які не погашені на 24.09.2015 року. Комісією встановлено, що у зв»язку з виконанням ДП «Теплокомуненерго» вищезазначених вимог закону, зобов»язання підприємства з оплати пені, штрафних та фінансових санкцій загальною сумою 158757, 8 грн., які підлягали стягненню за судовим рішенням №925/834/15 від 06.07.2015 року припинилися на підставах, встановлених законом, про що прийнято відповідне рішення про списання вказаних сум з обліку підприємства. Згідно з ч.1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов»язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідач листом від 20.10.2015 року вих..№458 повідомило позивача про припинення зобов»язань та списання ухвалених до стягнення сум пені та фінансових санкцій згідно рішення господарського суду Черкаської області у справі №925/Є834/15 від 06.07.2015 року на підставі Закону України №423-УІІІ та пункту 13 статті 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу»;

-на день подання заяви про визнання наказу господарського суду Черкаської області від 28.09.2015 року у справі №925/834/15 таким, що не підлягає виконанню, обов»язок відповідача щодо сплати коштів згідно з цим наказом відсутній, а тому наказ не підлягає виконанню.

30.11.2015 року до суду надійшло письмове заперечення №14/2-2065В від 26.11.2015 року за підписом представника Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, у якому представник просить відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав:

-06.06.15 року набрали чинності зміни до ст. 18 Закону, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а саме, вказану статтю доповнено частиною 13, відповідно до якої:

«Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 01.01.14 року до 31.12.14 (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.14 (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін.

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України»;

-як вбачається із змісту ч. 13 ст. 18 Закону, передбачене нею списання пені, штрафних та фінансових санкцій слід розглядати як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, не погашеної на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Отже списання зазначених сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї ч. 13 ст. 18 Закону. Іншого порядку списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій на сьогодні чинним законодавством не передбачено;

-згідно з ч.13 ст.18 за певних умов списані можуть бути пеня штрафні та фінансові санкції:

По-перше, судовий збір взагалі не включено до вказаного переліку.

По-друге, ст. 230 Господарського кодексу України визначає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поняття «фінансова санкція» не міститься ні у вищевказаному, ні у Цивільному кодексах України. Проте згідно з п. 14.1.265 ст. 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України інфляційні витрати на суму боргу та 3% річних є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови від 06.06.12 у справі №6-49цс12, від 24.10.11 у справі №6-38цс11). Проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17.10.2011 у справі № 6-42цс11). Також чинним законодавством не визначено їх як і фінансові санкції. Відповідно вказана категорія заборгованості не підпадає під дію вимог ч.13 ст. 18 Закону;

-рішення суду по вказаній справі є чинним, не скасованим, заборгованість по спірному наказу добровільно Боржником в частині пені, 3% річних та інфляційних втрат та судового збору не сплачена, не списана в порядку, визначеному Законом, а отже у боржника наявний обов'язок з його виконання. Главою 50 Цивільного кодексу України «Припинення зобов'язання» не передбачена така підстава припинення зобов'язання як «списання».

16.12.2015 року до суду надійшли письмові пояснення заявника №23 від 14.12.2015 на заперечення позивача, в яких заявник вказує наступне:

-позивач невірно трактує положення ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Предметом регулювання ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" у редакції Заходу України № 423-УПІ від 14.05.2015 р. є:

-погашення заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ спожитий до 01.01.2014 р.

-списання заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на природній газ, спожитий до 01.01.2014 р.

-реструктуризація заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ спожитий у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

-списання заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на природній газ, спожитий у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

При цьому, першочерговим є саме погашення заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ спожитий до 01.01.2014 р., а похідними від цієї першочергової умови є реструктуризація заборгованості за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року і списання заборгованості зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на спожитий природній газ до 01.01.2014 року і списання заборгованості зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на спожитий природній газ в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року. Вказана реструктуризація і списання заборгованості можливі виключно за умови погашення в трьохмісячний строк починаючи з 06.06.2015 р. заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014 р.;

- якщо розглянути структуру положення ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", то абзац третій щодо списання пені, штрафних та фінансових санкцій, стосується як абзацу першого даної частини, так і абзацу другого, тобто, тільки після виконання зобов'язання із сплати заборгованості за спожитий природній газ до 01.01.2014 р. може бути списана заборгованість зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на спожитий природній газ до 01.01.2014 р. і тільки за умови реструктуризації заборгованості, яка виникла в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року, може бути списана заборгованість зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій нарахованих на спожитий природній газ в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року. Тобто, вказані вище положення Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" мають виконуватися наступним чином та в такі етапи:

1) теплогенеруюча та/або теплопостачальна організація здійснює погашення в трьохмісячний строк починаючи з 06.06.2015 року перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 р. (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду);

2) теплогенеруюча та/або теплопостачальна організація списує заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду та які нараховані на природний газ, спожитий до 01.01.2014 р;

3) теплогенеруюча та/або теплопостачальна організація укладає з Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договір реструктуризації заборгованості за природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду);

4) заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду та які нараховані на природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.;

-відповідач у встановлені Законом строки сплатив на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму основної заборгованості у розмірі 488458,45 грн. за природний газ, спожитий до 01.01.2014 р. по договору № 13/3994-БО-36 від 30.09.2013, а тому і списав пеню, штрафні та фінансові санкції, що підлягають стягненню на підставі рішення суду і які нараховані на природний газ, спожитий до 01.01.2014 р. Проте, наступну і останню умову для наявності підстав щодо списання пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на природній газ, спожитий у період з 01.01.2014 по 31.12.2014, відповідно до ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а саме укладення договору реструктуризації заборгованості за природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., виконано не було, оскільки форму типового договору про реструктуризацію заборгованості Кабінетом Міністрів України не затверджено, а у зв'язку із вступом в силу з 01.10.2015 Закону України "Про ринок природного газу", Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу", втратив чинність;

-відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд. у разі видачі наказу помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Відтак, правовою підставою для списання Підприємством пені, штрафних та фінансових санкцій нарахованих згідно рішення господарського суду Черкаської області у справі ;№ 925/834/15 від 06.07.2015 року є ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом;

-протоколом комісії ДП "Теплокомуненерго" від 24.09.2015 № 1, яка створена з метою реалізації положень Закону № 423-УПІ та ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", встановлено, що станом на 24.09.2015 року прийнято 1 судове рішення, яке вступило в законну силу, про стягнення з Підприємства на користь НАК "Нафтогаз України" пені, штрафних та фінансових санкцій, і які не погашені на 24.09.2015 року. Комісією встановлено, що у зв'язку з виконанням ДП "Теплокомуненерго" вищезазначених вимог закону, зобов'язання Підприємства з оплати пені, штрафних та фінансових санкцій загальною сумою 158757,8 грн., які підлягали стягнення за судовим рішенням № 925/834/15 від 06.07.2015 р. припинилися на підставах, встановлених законом, про що прийнято відповідне рішення про списання вказаних сум з обліку Підприємства;

-що ж до постанов ВСУ на які зсилається Позивач, як на доказ того, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних не являються санкціями, то при детальному аналізі постанов ВСУ від 04.07.2011 у справі № 3-65гс11, від 20.12.201 у справі № 3-57гс10, можна прийти до висновку, що інфляційні нарахування та три проценти річних не є саме штрафними санкціями, тобто законодавець чітко розрізняє правову природу неустойки (штрафу і пені, як різновиду неустойки) та інфляційних нарахувань і трьох відсотків річних. Водночас формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не с штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі № 6-42цс11). Тому, встановлення в третьому абзаці ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" списання пені і штрафу, як різновидів неустойки та трьох відсотків річних і індексу інфляції, як фінансових санкцій, свідчить про включення законодавцем до складу поняття "фінансові санкції" зобовязань з оплати трьох відсотків річних та індексу інфляції.

Ухвалою суду від 02.12.2015 року замінено відповідача боржника у справі № 925/834/15 - Дочірнє підприємство «Теплокомуненерго» публічного акціонерного товариства «Монастирищенський орден ОСОБА_2 Прапора машинобудівний завод» на його правонаступника Комунальне підприємство Теплокомуненерго» міста Монастирище.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про визнання наказу господарського суду Черкаської області від 28.09.2015 року таким, що не підлягає до виконання з підстав, викладених у заяві та письмових поясненнях №23 від 14.12.2015 року.

Представник стягувача у судове засідання 16 грудня 2015 року не зявився, не повідомивши про причини.

Заслухавши доводи та пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 06 липня 2015 року у справі №925/834/15 частково задоволено позов ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - стягнуто з Дочірнього підприємства «Теплокомуненерго» Публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена ОСОБА_2 Червоного Прапора машинобудівний завод» 488 458 грн. 45 коп. основного боргу, 45 084 грн. 85 коп. пені, 99 005 грн. 67 коп. інфляційних, 14 667 грн. 28 коп. трьох відсотків річних, 12 944 грн. 33 коп. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Черкаської області від 06.07.15 по справі № 925/834/15 господарським судом Черкаської області 28.09.15 року було видано наказ про стягнення з Дочірнього підприємства «Теплокомуненерго» Публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена ОСОБА_2 Червоного Прапора машинобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 488 458 грн. 45 коп. основного боргу, 45 084 грн. 85 коп. пені, 99 005 грн. 67 коп. інфляційних, 14 667 грн. 28 коп. трьох відсотків річних, 12 944 грн. 33 коп. судового збору.

Вказаний наказ за твердженням позивача було пред'явлено на примусове виконання до органу ДВС 29.10.15 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 49322197 винесена державним виконавцем 11.11.15 року.

Згідно з ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у разі видачі наказу помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

06.06.2015 р. набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 423- VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - Закон № 423-VIII). Цим законом внесено зміни до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (далі «Закон»). Зокрема, ст. 18 Закону доповнено частиною 13 такого змісту:

"13. Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини".

На день набрання чинності Законом № 423-VIII в обліку обох підприємств, і ПАТ "НАК "Нафтогаз України" і ДП "Теплокомуненерго" значилася заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року за договором № 13/3994-БО-36 від 30.09.2013 (2013 рік) 488 458,45 грн.

Протягом липня - серпня 2015 року ДП "Теплокомуненерго" добровільно здійснено погашення заборгованості за спожитий до 01.01.2014 року природний газ по вказаному договору, у зв'язку з чим заборгованість відсутня. Це підтверджується платіжними дорученнями №485 від 30 липня 2015 року, №506 від 06 серпня 2015 року та актом звіряння розрахунків, складеним та підписаним сторонами 03.06.2015 року.

Таким чином, відповідачем було виконано вимоги Закону № 423-VIII та п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" щодо погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року, у встановлений строк та у повному обсязі і перешкоди для припинення зобов'язань та списання пені, як це передбачено Законом, відсутні.

Протоколом комісії ДП "Теплокомуненерго" від 24.09.2015 № 1, яка була створена з метою реалізації положень Закону № 423-VIII та п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", встановлено, що станом на 24.09.2015 року прийнято 1 судове рішення, яке вступило в законну силу, по справі №925/834/15 про стягнення з відповідача на користь НАК "Нафтогаз України" 488 458 грн. 45 коп. основного боргу, 45 084 грн. 85 коп. пені, 99 005 грн. 67 коп. інфляційних, 14 667 грн. 28 коп. трьох процентів річних, 12 944 грн. 33 коп. судового збору.

Комісією вирішено, що у зв'язку з виконанням ДП "Теплокомуненерго" вищезазначених вимог Закону, зобов'язання Відповідача з оплати 45 084 грн. 85 коп. пені, 99 005 грн. 67 коп. інфляційних, 14 667 грн. 28 коп. трьох процентів річних, які підлягали стягнення за рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 925/834/15 необхідно припинити, а вказані суми списати повністю з бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким чином, на підставах, встановлених Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу", припинилися зобов'язання ДП «Теплокомуненерго» перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з оплати пені, інфляційних, трьох процентів річних, що підлягали стягненню на підставі рішення господарського суду Черкаської області у справі № 925/834/15 від 06.07.2015 року.

Суд вважає, що твердження заявника, про те, що інфляційні та три проценти річних є фінансовими санкціями в розумінні Закону, є обґрунтованими. Інфляційні та три проценти річних не є штрафними санкціями, враховуючи правову природу неустойки, за змістом є компенсаційними, а не штрафними нарахуваннями. Оскільки штраф та пеня це штрафні санкції, то інфляційні та три проценти річних відповідно є фінансовими санкціями. Інших санкцій, які б мали назву фінансових, за невиконання грошового зобов»язання по оплаті за природний газ чинним законодавством не передбачено.

ДП "Теплокомуненерго" листом від 20.10.2015 року вих. № 458 повідомило НАК "Нафтогаз України" про припинення зобов'язань та списання ухвалених до стягнення сум пені та фінансових санкцій згідно рішення господарського суду Черкаської області від 06.07.2015 року у справі №925/834/15 на підставі Закону України № 423-VIII та п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу".

Оскільки на день подання заяви обов'язок боржника щодо сплати коштів згідно з наказом господарського суду Черкаської області від 06.07.2015 року у справі № 925/834/15 відсутній (сума основного боргу 488 458 грн. 45 коп. сплачена 30.07.2015 р. 06.08.2015 р., тобто до видачі наказу; зобов'язання з оплати 45 084 грн. 85 коп. пені, 99 005 грн. 67 коп. інфляційних, 14 667 грн. 28 коп. трьох процентів річних припинилися на підставі Закону України № 423-VIII та п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу"), наказ господарського суду Черкаської області від 28.09.2015 року у справі №925/834/15 не підлягає виконанню частково, а саме на суму заборгованості в розмірі 647 216 грн. 25 коп., не стягнуту за цим наказом в межах виконавчого провадження.

В частині стягнення судового збору в сумі 12 944 грн. 33 коп. наказ суду підлягає виконанню, оскільки про судовий збір у Законі України № 423-VIII та у п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" мова не йдеться і він не відноситься ні до штрафних, ні до фінансових санкцій.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про визнання наказу господарського суду Черкаської області таким, що не підлягає до виконання у даній справі підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 86, 117 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Дочірнього підприємства Теплокомуненерго Публічного акціонерного товариства Монастирищенський ордена ОСОБА_2 Червоного Прапора машинобудівний завод про визнання наказу господарського суду Черкаської області від 28.09.2015 року у справі №925/834/15 таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

2. Визнати наказ господарського суду Черкаської області від 28.09.2015 року у справі №925/834/15 про стягнення 660 160 грн. 58 коп. таким, що не підлягає виконанню частково, а саме: на суму 647 216 грн. 25 коп.

Суддя В.В. Потапенко

Повний текст ухвали складено 29 січня 2016 року.

Суддя В.В. Потапенко