ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"21" грудня 2015 р. Справа № 911/4684/14

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та ОСОБА_1», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Рено», смт. Гостомель,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», смт Гостомель,

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, уповноважена, довіреність від 22.09.2015р. №243110;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: ОСОБА_3, уповноважений, довіреність від 10.12.2015р.;

СУТЬ СПОРУ:

позивач публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», м. Київ, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 30.10.2014 №9-242200/16380 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Рено», смт Гостомель, в якому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 20.08.2007 №6711/0807 нерухоме майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рено»: будівлі та споруди (льох-овочесховище та побутове приміщення) загальною площею 573,1 кв.м., а також земельну ділянку загальною площею 1,3968 га (кадастровий номер :01:048:0046), що розташовані у Київській області, м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, шляхом визнання права власності за публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» за кредитними договорами на загальну суму 17 194 676,83 доларів США та 151 902,26 грн., за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; припинити право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» на будівлі та споруди (льох-овочесховище та побутове приміщення) загальною площею 573,1 кв.м., а також земельну ділянку загальною площею 1,3968 га (кадастровий номер :01:048:0046), що розташовані у Київській області, м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до умов кредитних договорів №44-01-07 від 20.07.2014р., №45-01-07 від 20.08.2007р., №02-01-10 від 01.04.2010р. (із змінами та доповненнями) позивач надав позичальнику товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» грошові кошти (кредит), а останній зобовязувався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними. У звязку з порушенням позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» виникла заборгованість в загальній сумі 17 194 676,83 доларів США та 151 902,26 грн., що за курсом НБУ станом на 01.07.2014р. становило 202 799 731,65 грн.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитними договорами, 20.08.2007р. між позивачем та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Рено» укладено іпотечний договір №6711/0807, відповідно до умов якого відповідач в якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитними договорами передав позивачу в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно будівлі та споруди (льох-овочесховище, літ К, площею 422,2 кв.м.; побутове приміщення, літ. Б, площею 150,9 кв.м., всього загальною площею 573,1 кв.м.), а також земельну ділянку загальною площею 1,3968 га, кадастровий номер :01:048:0046 (цільове призначення обслуговування нежитлових будівель та споруд), що розташовані на території Київської області в смт. Гостомель по вул. Радгоспна, 34.

За таких обставин, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» за кредитними договорами (із змінами та доповненнями) звернути стягнення на зазначене нерухоме майно - предмет іпотеки - шляхом визнання права власності на нього за публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит».

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.11.2014 позовну заяву публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/4684/14, призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 25.11.2014 та допущено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, позичальника за кредитними договорами товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг».

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.11.2014 розгляд справи відкладено на 10.12.2014.

В судових засіданнях 10.12.2014 та 17.12.2014 було оголошено перерву до 17.12.2014 та 24.12.2014 відповідно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2014 у задоволенні клопотань товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» та товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» про зупинення провадження у справі №911/4684/14 до завершення розгляду цивільної справи Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг №216/5597/14-ц відмовлено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2014 у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» про призначення у справі експертизи фінансово-кредитних операцій відмовлено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2014 провадження у справі №911/4684/14 зупинено у звязку з призначенням у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.12.2015 провадження у справі №911/4684/14 поновлено та призначено розгляд справи на 14.12.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2015 розгляд справи відкладено на 21.12.2015.

21.12.2015 до господарського суду Київської області надійшло клопотання третьої особи про оголошення перерви в судовому засіданні для представлення суду ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» про визнання грошових зобовязань за кредитними договорами припиненими для наступного вирішення питання про зупинення провадження у справі №911/4684/14.

Крім того, 21.12.2015 третьою особою подано до господарського суду Київської області клопотання від 10.12.2014р. про зупинення провадження у справі №911/4684/14, в якому третя особа просить суд зупинити провадження у справі до вирішення господарським судом міста Києва повязаної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» до товариства з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання припиненими грошових зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» за договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №44-01-07, договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №45-01-07 та договором про невідновлювальну кредитну лінію від 01.04.2010р. №02-01-10, та набрання рішенням по цій справі законної сили. Клопотання обґрунтоване тим, що предметом розгляду господарського суду міста Києва у зазначеній справі є встановлення факту припинення грошового зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» перед публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та ОСОБА_1» за кредитними договорами, зобовязання за якими забезпечені спірним іпотечним договором від 12.08.2007р. № 6711/0807. Третя особа твердить, що встановлення факту припинення грошових зобовязань позичальника буде свідчити про припинення іпотеки, що унеможливить задоволення позову у справі господарського суду Київської області №911/4684/14.

Розглянувши клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» про зупинення провадження у справі №911/4684/14, подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд відхиляє клопотання про зупинення провадження у справі, з наступних підстав.

Предметом позову у даній справі №911/4684/14 є вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 20.08.2007р. №6711/0807, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рено», шляхом визнання права власності на будівлі та споруди, загальною площею 573,1 кв.м., та земельну ділянку, загальною площею 1,3968 га, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Радгоспна, 34, за публічним акціонерним товариством Банк Фінанси та ОСОБА_1.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання припиненими грошових зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» за забезпеченими іпотекою договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №44-01-07, договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №45-01-07 та договором про невідновлювальну кредитну лінію від 01.04.2010р. №02-01-10.

Відповідно до частини 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Виходячи зі змісту вимог вищезазначеної статті, необхідною передумовою для зупинення провадження у справі мають бути обставини, що унеможливлюють її розгляд по суті заявлених позовних вимог до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Крім того, враховуючи вимоги цієї ж статті, слід зазначити, що висновок суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі має ґрунтуватися на встановлених судом обставинах, що підтверджують не тільки пов'язаність справ, але й неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої.

Таким чином, господарський суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості вирішення спору без встановлення відповідних обставин справи і фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору.

Виходячи із змісту вказаної норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати: як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Відповідно до розяснень Вищого господарського суду України, викладених у п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, така неможливість полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

В силу ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно частини 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказані положення норм чинного законодавства вказують на те, що звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) є правом заставодержателя в разі, коли кредитор не виконав свої зобовязання, забезпечені заставою.

Тобто при розгляді позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має встановити, чи порушував кредитор свої зобовязання, забезпечені заставою. Обставини невиконання товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» зобовязань за договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №44-01-07, договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №45-01-07 та договором про невідновлювальну кредитну лінію від 01.04.2010р. №02-01-10 із змінами та доповненнями до них можуть бути встановлені судом самостійно при розгляді даної справи.

Крім того, згідно ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд наділений повноваженнями самостійно визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору у справі договір, якщо він суперечить законодавству, належним чином обґрунтувавши необхідність застосування такого захисту прав і законних інтересів сторін.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази, керуючись законом.

Таким чином, господарський суд зобовязаний перевірити законність договору, на якому ґрунтуються позовні вимоги та у випадку, якщо суд дійде висновку про його незаконність, він має право визнати цей договір недійсним.

У даному випадку, при розгляді вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки суд в межах провадження в даній справі має право та можливість надати оцінку відповідності кредитних договорів та іпотечного договору чинному законодавству та встановити відсутність або наявність припинення зобовязань позичальника перед банком за кредитними договорами. За таких обставин відсутня обставина неможливості розгляду даної справи до завершення розгляду господарським судом міста Києва справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» про визнання припиненими грошових зобовязань за кредитними договорами.

Крім того, суд враховує те, що провадження у справі № 911/4684/14 порушено 05.11.2014р., і лише 18.12.2015р. третя особа звернулась до господарського суду міста Києва з даним позовом про визнання правовідносин припиненими, що свідчить про недобросовісне користування своїми процесуальними правами з метою затягування судового розгляду та недопущення вирішення справи по суті.

Також суд зазначає, що за ст. 79 ГПК України зупинення провадження у справі можливе до вирішення повязаної іншої справи, що розглядається іншим судом. Разом із тим, доказів порушення провадження у справі за поданою товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» позовною заявою третьою особою не подано.

21.12.2015 позивачем подано до господарського суду Київської області додаткові документи та докази, зокрема розрахунок заборгованості ТОВ «Агрохолдинг» за кредитними договорами станом на 12.08.2015р.

В судове засідання 21.12.2015 зявились повноважні представники позивача та третьої особи. Представник відповідача у судове засідання 21.12.2015 не зявився.

Відповідно до рекомендацій Вищого господарського суду України, викладені в пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення справи по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Розглянувши позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фнанси та кредит», м. Київ (далі по тексту ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»), до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Рено», смт. Гостомель (далі за текстом ТОВ «Рено»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», смт. Гостомель (далі по тексту ТОВ «Агрохолдинг»), вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

20.08.2007р. між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (банк) та ТОВ «Агрохолдинг» (позичальник) укладено договір про відновлювальну кредитну лінію №44-01-07, а надалі договір про невідновлювальну кредитну лінію №44-01-07 (надалі - Кредитний договір 1), за умовами якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію на загальну суму 500 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 17,5% річних та з терміном повернення кредитних ресурсів до 14.08.2008р.

В подальшому, сторонами вносились зміни та доповнення до Кредитного договору 1, шляхом укладення до нього додаткових угод від 01.02.2008р. №1, від 18.02.2008р. №2, від 30.04.2008р. №3, від 11.08.2008р. №4, від 01.10.2008р. №5, від 09.10.2008р. №6, від 29.12.2008р. №7, від 01.07.2009р. №8, від 25.08.2009р. №9, від 23.12.2009р. №10, від 19.11.2010р. №11, від 14.09.2012р. №12, від 18.02.2013р. №13, від 14.03.2013р. №14, від 03.07.2013р. №15, від 30.10.2013р. №16, від 06.12.2013р. №17, від 18.12.2013р. №18, від 11.02.2014р. №19, від 25.02.2014р. №20, від 13.03.2014р. №21, від 01.04.2014р. №22, від 10.04.2014р. №23, від 30.04.2014р. №24, від 06.05.2014р. №25, від 29.05.2014р. №26, від 27.06.2014р. №27.

Так, згідно пункту 1.1. Кредитного договору 1 (в редакції додаткової угоди від 27.06.2014р. №27) банк відкриває позичальникові не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 2 310 000,00 доларів США, а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 29.06.2018р. згідно з графіком погашення кредиту (додаток №8) і сплатити за користування кредитними коштами проценти.

Відповідно до пункту 3.1. Кредитного договору 1 (в редакції додаткової угоди від 27.06.2014р. №27) позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту за процентними ставками: 10% річних за період по 29.06.2018р. (для заборгованості, що обліковується на рахунку 2004), 12,70% річних за період з 30.10.2013р. по 29.06.2018р. (для заборгованості, що обліковується на рахунку 2006) та 25,4% річних за період з 29.06.2018р. по дату фактичного повернення кредитних коштів, а також у випадку порушення строків повернення коштів.

Нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти в строк з 26-го числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно). Позичальник сплачує відсотки, нараховані за користування кредитними коштами за період з 26 травня 2013р. по 25 жовтня 2013р. включно, щомісячно за наступним графіком: до 30.09.2014р. включно 19 302,51 доларів США. Сплата відсотків, нарахованих за період з 26.02.2014р. по 25.06.2014р. включно, а також відсотків, які будуть нараховані за період з 26.06.2014р. по 25.10.2014р., здійснюються з січня 2015р. по травень 2015р. щомісячно рівними частинами не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту (пункт 3.4. Кредитного договору 1 (в редакції додаткової угоди від 27.06.2014р. №27).

20.08.2007р. між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Агрохолдинг» укладено договір про відновлювальну кредитну лінію №45-01-07, а надалі договір про невідновлювальну кредитну лінію №45-01-07 (надалі - Кредитний договір 2), за умовами якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію на загальну суму 17000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 17,5% річних та з терміном повернення кредитних ресурсів до 17.08.2012р.

В подальшому, сторонами вносились зміни та доповнення до Кредитного договору 1, шляхом укладення до нього додаткових угод від 24.10.2007р. №1, від 01.02.2008р. №2, від 18.02.2008р. №3, від 30.04.2008р. №4, від 16.07.2008р. №5, від 11.08.2008р. №6, від 01.10.2008р. №7, від 09.10.2008р. №8, від 05.02.2009р. №9, від 01.07.2009р. №10, від 25.08.2009р. №11, від 23.12.2009р. №12, від 19.11.2010р. №13, від 14.09.2012р. №14, від 18.02.2013р. №15, від 03.07.2013р. №16, від 30.10.2013р. №17, від 069.12.2013р. №18, від 18.12.2013р. №19, від 13.02.2014р. №20, від 25.02.2014р. №21, від 14.03.2014р. №22, від 01.04.2014р. №23, від 15.04.2014р. №24, від 30.04.2014р. №25, від 15.05.2014р. №26, від 29.05.2014р. №27.

Згідно пункту 1.1. Кредитного договору 2 (в редакції додаткової угоди від 18.02.2013р. №15) банк відкриває позичальникові не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 5 870 000,00 доларів США, а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 18.12.2014р. і сплатити за користування кредитними коштами проценти.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.3. Кредитного договору 2 (в редакції додаткової угоди від 18.02.2013р. №15) позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту за процентними ставками: 10,0% річних за період з дня проведення реструктуризації кредитної заборгованості до терміну повернення кредиту; 20,0% річних за період з терміну повернення кредиту, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом.

Розрахунок процентів здійснюється за період користування кредитними коштами з моменту списання кредитних коштів з позикового рахунку позичальника до моменту повернення коштів на позичковий рахунок позичальника. Розрахунок процентів за день видачі здійснюється як за повний день, а за день повернення не здійснюється. Розрахунок процентів здійснюється виходячи з 360 днів в році, в місяці за календарем.

Згідно пункту 3.4. Кредитного договору 2 (в редакції додаткової угоди від 29.05.2014р. №27) нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно). Позичальник сплачує відсотки, нараховані за користування кредитними коштами за період з 26.05.2013р. по 31.10.2013р. включно, щомісячно за наступним графіком: до 30.06.2014р. 103 172,55 доларів США. Сплата відсотків, які нараховані за період з 26.02.2014р. по 205.05.2014р. включно, здійснюється в термін до 30.06.2014р. включно. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту.

01.04.2010р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Агрохолдинг» укладено кредитний договір №02-01-10, а в подальшому договір про невідновлювальну кредитну лінію №02-01-10 (надалі - Кредитний договір 3), за умовами якого банк надає позичальнику кредит на загальну суму 13 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування за відсотковою ставкою 22% річних та з терміном остаточного повернення кредитних ресурсів до 30.04.2010р.

В подальшому, сторонами вносились зміни та доповнення до Кредитного договору 1, шляхом укладення до нього додаткових угод від 30.04.2010р. №1, від 28.05.2010р. №2, від 02.11.2010р., від 13.11.2010р. №3, від 25.01.2011р., від 11.09.2012р. №5, від 14.09.2012р. №6, від 18.02.2013р. №7, від 03.07.2013р. №8, від 30.10.2013р. №9, від 06.12.2013р. №10, від 18.12.2013р. №11, від 25.02.2014р. №12, від 14.03.2014р. №13, від 01.04.2014р. №14, від 24.04.2014р. №15, від 30.04.2014р. №16, від 15.05.2014р. №17, від 29.05.2014р. №18.

Згідно пункту 1.1. Кредитного договору 3 (в редакції додаткової угоди від 18.02.2013р. №7) банк відкриває позичальникові невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 8 170 000,00 доларів США, а позичальник зобовязується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії з кінцевим строком погашення до 30.06.2018р. і сплатити за користування кредитними коштами проценти.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.3. Кредитного договору 3 (в редакції додаткової угоди від 18.02.2013р. №7) позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту за процентними ставками: 10,0% річних за період з 11.09.2012р. до терміну повернення кредиту; у разі порушення позичальником строків погашення кредиту згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії 20,0% річних від суми невиконаного своєчасно зобовязання за кредитом згідно з вищевказаним графіком, за період часу з моменту непогашення кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом; 20,0% річних за період з терміну повернення кредиту. А також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом.

Розрахунок процентів здійснюється за період користування кредитними коштами з моменту списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення коштів на позичковий рахунок позичальника. Розрахунок процентів за день видачі здійснюється як за повний день, а за день повернення не здійснюється. Розрахунок процентів здійснюється виходячи з 360 днів в році, в місяці за календарем.

Пунктом 3.4. Кредитного договору 3 (в редакції додаткової угоди від 29.05.2014р. №18) визначено, що нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно). Позичальник сплачує відсотки, нараховані за користування кредитними коштами за період з 26.05.2013р. по 31.10.2013р. включно, щомісячно за наступним графіком: до 30.06.2014р. включно 1474 208,61 доларів США. Сплата відсотків, які нараховані за період з 26.02.2014р. по 25.05.2014р. включно, здійснюється в термін до 30.06.2014р. включно. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін повернення кредиту.

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» належним чином виконав свої зобовязання за Кредитними договорами та надав третій особі (позичальнику за Кредитними договорами) кредитні кошти, а саме: 2 310 000,00 доларів США за Кредитним договором 1, 5 870 000,00 доларів США за Кредитним договором 2 та 8 170 000,00 доларів США за Кредитним договором 3, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по особовому рахунку ТОВ «Агрохолдинг».

Третя особа твердить, що фактично кредитування здійснювалося в гривнях. За твердженням позичальника ТОВ «Агрохолдинг» кошти надавалися для поповнення обігових коштів, фінансування реконструкції розподільчого центру, фінансування закупки та монтажу обладнання для розподільчого центру. Жодного зовнішньоекономічного контракту, який би передбачав розрахунки в іноземній валюті, у позичальника укладено не було. Фактично, кошти, отримані в іноземній валюті, в подальшому продавалися на міжбанківському ринку, і в подальшому позичальник отримував еквівалент в гривні від продажу іноземної валюти, який використовував в господарській діяльності. За таких третя особа твердить, що всі транші в іноземній валюті були повернуті банку, а кошти в гривнях, отримані від продажу валюти, не можна вважати кредитними коштами, що отримані позичальником на виконання спірних кредитних договорів. Третя особа твердить, що між банком та позичальником існують відносини безпроцентної позики із строком повернення, обумовленим моментом вимоги.

Дослідивши подані до матеріалів справи первинні документи (банківські виписки), суд встановив, що зазначені твердження позичальника документального підтвердження не знаходять, і всупереч його твердженням, кредитування позичальника банком здійснювалося у відповідності до умов кредитних договорів у визначеній в додаткових угодах валюті (доларах США в межах заявлених вимог), за таких обставин, у суду відсутні підстави вважати зобовязальні відносини, що виникли з кредитних договорів між банком та позичальником, припиненими.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На твердження позивача, що також підтверджується представленими банківськими виписками по рахунку ТОВ «Агрохолдинг», позичальник вимоги Кредитних договорів щодо обовязку сплачувати проценти за користування кредитними коштами та забезпечити повернення кредиту в строк, визначений кредитними договорами, згідно графіків належним чином та в повному обсязі не виконав.

За приписами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затверджене постановою правління Національного банку України №566 від 30.12.1998р. (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003р. №254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8.07.2003 р. за №559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є первинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

З огляду на наведене, банківські виписки по рахунку третьої особи є належними доказами в розумінні ст. ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт здійснення господарських операцій між банком та позичальником, виконання банком у повному обсязі своїх зобов'язань за Кредитними договорами (із змінами та доповненнями), надання третій особі/позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та не виконання останнім своїх грошових зобов'язань за зазначеними Кредитними договорами (із змінами та доповненнями).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

За умовами частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так у відповідності із ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Виходячи з вищевикладеного, перевіривши правильність запропонованого позивачем розрахунку згідно представлених банківських виписок, враховуючи умови Кредитних договорів (із змінами та доповненнями) та динаміку грошових відносин сторін (здійснення часткових погашень, щоденне збільшення періоду прострочення), судом встановлено, що станом на 12.08.2015р. загальна заборгованість ТОВ «Агрохолдинг» перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за Кредитними договорами (із змінами та доповненнями) становить еквівалент 420 250 062,77 грн., а саме:

- заборгованість за Кредитним договором 1 складає 2 717 550,65 доларів США та 338 413,07 грн., що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. в загальній сумі складає 58 416 682,66 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 2 310 000,00 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 49 368 280,50 грн.), заборгованість за нарахованими відсотками 407 550,55 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 8 709 989,09 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами 338 413,07 грн.;

- заборгованість за Кредитним договором 2 складає 7 192 605,81 доларів США та 3 393 225,26 грн., що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. в загальній сумі становить 157 110 359,96 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 5 870 000,00 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 125 450 998,50 грн.), заборгованість за нарахованими відсотками 1 322 605,81 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 28 266 136,20 грн.), пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 3 393 225,26 грн.;

- заборгованість за Кредитним договором 3 (із змінами та доповненнями) складає 9 522 115,55 доларів США та 1 220 651,57 грн., що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. в загальній сумі становить 204 723 020,15 грн., з яких: заборгованість за основним бором 8 170 000,00 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 174 605 563,50 грн.), заборгованість за нарахованими відсотками 1 352 115,55 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 28 896 805,08 грн.), пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 1 220 651,57 грн.

Третя особа ТОВ «Агрохолдинг» доказів належного виконання своїх грошових зобовязань за Кредитними договорами в розмірі більшому, ніж заявлено позивачем, суду не представив, відповідно доводи позивача не спростував.

За таких обставин, судом встановлено, що заборгованість станом на 12.08.2015р. загальна заборгованість ТОВ «Агрохолдинг» перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за вищезазначеними Кредитними договорами становить еквівалент 420 250 062,77 грн.

ІІ. Іпотека.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком, 20.08.2007р. між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (іпотекодержатель) та ТОВ «Рено» (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір №6711/0807 (далі Договір іпотеки), згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому майно: будівлі та споруди (льох-овочесховище, літера К, площею 422,2 кв.м.; побутове приміщення, літера Б, площею 150,9 кв.м.) загальною площею 573,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на будівлі виданого 12.12.2001р. Виконавчим комітетом міської ради міста Ірпінь на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 06.11.2001р. за №297, зареєстрованого у Ірпінському бюро технічної інвентаризації 12.12.2001р., записаний у реєстрову книгу №2-47 за реєстровим №191 (відповідно до відомостей, викладених у Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 20.07.2007р. за №15313148, вказані будівлі та споруди мають загальну площу 573,1 кв.м. та реєстраційний номер 8354721); земельну ділянку площею 1,3968 гектарів, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, якій присвоєно кадастровий номер 321094590:01:048:0046, цільове призначення земельної ділянки обслуговування нежитлових будівель та споруд. Право власності на земельну ділянку належить іпотекодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №515010, виданого Гостомельською селищною радою 15.12.2005р.на підставі рішення 48 сесії 4 скликання Гостомельської селищної ради від 27.09.205р. №967-48-IV, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №18.

В подальшому, сторонами вносились зміни та доповнення до Договору іпотеки, шляхом укладення договорів про внесення змін до нього від 01.02.2008р. №1, 18.02.2008р. №2, від 11.08.2008р. №3, від 29.12.2008р. №4, від 24.07.2009р. №5, від 31.03.2010р. №6, від 18.09.2012р., від 16.09.2013р., від 07.11.2013р.

За умовами Договору іпотеки зазначений предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих позичальнику за:

- договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №45-01-07, на суму 5 870 000,00 доларів США, строком до 18.12.2014р., а також сплати процентів за користування кредитними ресурсами за процентними ставками: 10,00% річних за період з дня проведення реструктуризації кредитної заборгованості до терміну повернення кредиту; 20,00% річних за період з терміну повернення кредиту, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом, а також комісійної винагороди, неустойки за цим договором або за Кредитним договором 2, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за вищезазначеними договорами, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет застави, в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог;

- договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №44-01-07, на суму 2 335 000,00 доларів США строком до 30.06.2014р., а також сплати процентів за користування кредитними ресурсами за процентними ставками: за користування кредитними коштами, які обліковуються на рахунках обліку залишку заборгованості по кредиту - 10,00% річних за період з дня проведення реструктуризації кредитної заборгованості до строку повернення кредиту, 12,70% річних за період з 30.10.2013р. до строку повернення кредиту; 25,40% річних за період з терміну повернення кредиту, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом, а також комісійної винагороди, неустойки за цим договором або за Кредитним договором 1, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за вищезазначеними договорами, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет застави, в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог;

- договором про невідновлювальну кредитну лінію від 01.04.2010р. №02-01-10 на суму 8 170 000,00 доларів США строком до 30.062018р., а також сплати процентів за користування кредитними ресурсами за процентними ставками: а) 10,00% річних за період з 11.09.2012р. до терміну повернення кредиту; b) у разі порушення заставодавцем стоків погашення кредиту згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток №1 до Кредитного договору 3) 20,00% річних від суми невиконаного своєчасно зобовязання за кредитом згідно з вищевказаним графіком, за період часу з моменту непогашення кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом; с) 20,00% річних за період з терміну повернення кредиту, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом, а також комісійної винагороди, неустойки за цим договором або Кредитним договором 3, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за вищезазначеними договорами, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет застави, в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог (пункт 2 Договору іпотеки в редакції договору про внесення змін від 07.11.2013р.).

Відповідно до умов Договору іпотеки:

- іпотекодержатель має право: звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання зобовязань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином (пункт 7.4.3 Договору іпотеки); за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, відповідно до чинного законодавства України, погасити наявну заборгованість боржника за основним зобовязанням, а також проценти за користування кредитними ресурсами, комісійну винагороду за основним зобовязанням, неустойку за цим договором або за основним зобовязанням, збитки, завдані про строчкою платежів за вищезазначеними договорами, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки (пункт 7.4.6 Договору іпотеки); достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання будь-яких умов основних зобовязань, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основних зобовязань, в тому числі кредиту, процентів. Комісійної винагороди, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель, відповідно до основних зобовязань (Кредитних договорів), заявить боржнику вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строку, зазначеного у Основних зобовязаннях (Кредитних договорах), а боржник не виконає зазначене зобовязання (пункт 7.4.8. Договору іпотеки);

- звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору (пункт 8 Договору іпотеки);

- за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотеко держателя: за рішенням суду (пункт 10.1 Договору іпотеки); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (пункт 10.2. Договору іпотеки); згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в підпункті 10.3.1. цього пункту договору (пункт 10.3. Договору іпотеки), а саме: продаж іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» (підпункт 10.3.1. пункту 10.3. Договору іпотеки).

Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 20.08.2007р. та зареєстрований у реєстрі за №307.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як зазначено статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У звязку із невиконанням третьою особою умов Кредитних договорів, позивач 17.07.2014р. та 18.07.2014р. звернувся до відповідача з вимогою №9-242200/11751 та вимогою (повідомленням) №9-242200/11769 відповідно, в якій повідомив останнього про наявність порушення основного зобовязання, в забезпечення якого, зокрема, був укладений Договір іпотеки, та вимагав усунути порушення, шляхом погашення заборгованості за Кредитним договором в повному обсязі (копія вимоги наявна в матеріалах справи).

Зазначені вимога та вимога (повідомлення) отримано відповідачем 01.08.2014р. та 22.07.2014р. відповідно, про що свідчать залучені до матеріалів справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу.

У звязку із порушенням третьою особою умов основного зобовязання за Кредитними договорами із змінами та доповненнями до них, виконання яких було забезпечено Договором іпотеки, та неналежним виконанням відповідачем умов Договору іпотеки та Кредитних договорів, позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить відповідачу ТОВ «Рено», шляхом визнання права власності на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Агрохолдинг» за Кредитними договорами, яка станом на 12.08.2015р. складає 420 250 062,77 грн.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд неодноразово витребовував у відповідача та третьої особи докази (платіжні документи, банківські виписки тощо), що підтверджують сплату відповідачем та/або третьою особою грошових коштів за Кредитними договорами та Договором іпотеки, проте відповідач та третя особа доказів належного виконання своїх зобовязань перед позивачем не представили, контррозрахунок не подали, стверджуючи, що зобов'язання за кредитними договорами є припиненими, що первинними документами, що містяться в матеріалах справи, спростовується.

Доказів визнання недійсними чи розірвання Кредитних договорів та/або Договору іпотеки або їх окремих положень суду не надано.

Згідно положень ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Частиною першою ст. 11 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Пунктом 10 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем на умовах іпотечного договору.

Приписами ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно пункту 11.3.1. Договору іпотеки задоволення вимог здійснюється шляхом прийняття/набуття іпотекодержателем предмету іпотеки у власність, в рахунок виконання зобовязань по основному зобовязанню, в порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Згідно положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 8 частини 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що однією із підстав припинення права власності є звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до частини пятої ст. 33 Закону України «Про іпотеку» якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно до частини третьої ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Верховний Суд України в листі від 01.02.2015р. «ОСОБА_3 судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» наголошує, що не береться до уваги початкова ціна предмета іпотеки, визначена в договорі, оскільки набуття права власності на предмет іпотеки здійснюється за дійсною вартістю на момент такого набуття.

Згідно наявного у матеріалах справи Висновку експерта від 27.11.2015р. №671/15-42/18154/18155/15-42, виконаного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що дійсна вартість нерухомого майна, що розташованt за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Радгоспна, 34, та належить на праві власності ТОВ «Рено» станом на 06.11.2015р. складає в загальній сумі 15 140 625 грн., а саме: вартість будівель та споруд (льох-овочесховище (літ.К) та побутове приміщення (літ.Б) становить 8 982 720 грн.; вартість земельної ділянки 1,3968 га (кадастровий номер :01:048:0046), цільове призначення для обслуговування нежитлових будівель та споруд? становить 6 157 905 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» на нерухоме майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рено»: будівлі та споруди (льох-овочесховище, літера К, площею 422,2 кв.м.; побутове приміщення, літера Б, площею 150,9 кв.м.) загальною площею 573,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на будівлі, виданого 12.12.2001р. на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 06.11.2001р. за №297, зареєстрованого у Ірпінському бюро технічної інвентаризації 12.12.2001р., записаний у реєстрову книгу №2-47 за реєстровим №191; земельну ділянку площею 1,3968 гектарів, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, якій присвоєно кадастровий номер 321094590:01:048:0046, цільове призначення земельної ділянки обслуговування нежитлових будівель та споруд, в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» за Кредитними договорами (із змінами та доповненнями), яка станом на 12.08.2015р. складає 420 250 062,77 грн., задовольняє позов повністю та відповідно до частини 5 статті 49 ГПК України судові витрати покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» задовольнити.

2. Звернути стягнення на нерухоме майно шляхом набуття права власності публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» () на нерухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рено» () за ціною, визначеною на підставі Висновку експерта від 27.11.2015р. №671/15-42/18154/18155/15-42 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, виконаного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, яка становить 15 140 625 грн., та складається з:

будівлі та споруди (льох-овочесховище, літера К, площею 422,2 кв.м.; побутове приміщення, літера Б, площею 150,9 кв.м.) загальною площею 573,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, вартістю 8 982 720 грн., та належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рено» () на підставі свідоцтва про право власності на будівлі, виданого 12.12.2001р. на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 06.11.2001р. за №297, зареєстрованого у Ірпінському бюро технічної інвентаризації 12.12.2001р., записаний у реєстрову книгу №2-47 за реєстровим №191;

земельну ділянку площею 1,3968 гектарів, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34, якій присвоєно кадастровий номер 321094590:01:048:0046, цільове призначення земельної ділянки обслуговування нежитлових будівель та споруд, вартістю 6 157 905 грн., яка належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рено» () на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.12.2005р. серія ЯБ №515010, виданого на підставі рішення Гостомельської селищної ради від 27.09.2005р. № 967-48-IV;

в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» (), а саме:

заборгованість за договором про невідновлювальну кредитну лінію від 27.06.2014р. №44-01-07 в розмірі 2 717 550,65 доларів США та 338 413,07 грн., що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р., в загальній сумі складає 58 416 682,66 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 2 310 000,00 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 49 368 280,50 грн.), заборгованість за нарахованими відсотками 407 550,55 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 8 709 989,09 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами 338 413,07 грн.;

заборгованість за договором про невідновлювальну кредитну лінію від 20.08.2007р. №45-01-07 в розмірі 7 192 605,81 доларів США та 3 393 225,26 грн., що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р., в загальній сумі становить 157 110 359,96 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 5 870 000,00 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 125 450 998,50 грн.), заборгованість за нарахованими відсотками 1 322 605,81 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 28 266 136,20 грн.), пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 3 393 225,26 грн.;

заборгованість за договором про невідновлювальну кредитну лінію від 01.04.2010р. №02-01-10 в розмірі 9 522 115,55 доларів США та 1 220 651,57 грн., що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р., в загальній сумі становить 204 723 020,15 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 8 170 000,00 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 174 605 563,50 грн.), заборгованість за нарахованими відсотками 1 352 115,55 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2015р. складає 28 896 805,08 грн.), пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 1 220 651,57 грн.

3. Припинити право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» () на нежитлові будівлі та споруди: льох-овочесховище, літера К, площею 422,2 кв.м.; побутове приміщення, літера Б, площею 150,9 кв.м., загальною площею 573,1 кв.м.; земельну ділянку площею 1,3968 гектарів (кадастровий номер 321094590:01:048:0046), цільове призначення земельної ділянки обслуговування нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Радгоспна, 34.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» (08290, Київська область смт. Гостомель, вул. Радгоспна, буд. 34, ) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ) 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень нуль копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 31.12.2015р.

Суддя О.В. Конюх