РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015Справа №910/28152/15

За позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційне агентство "Грейт Практіс"
простягнення 2495263,31 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаВасильєва Д.О. - представник;
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційне агентство "Грейт Практіс" заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 12.06.2013 у розмірі 1252727,60 грн., штрафу у розмірі 917736,08 грн. та пені у розмірі 324799,63 грн.

Вимоги позивача мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань із сплати платежів за укладеним між сторонами договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/28152/15 та розгляд справи призначено на 18.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподання відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 16.12.2015.

Представник позивача в судове засідання 16.12.2015 з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився. 28.12.2015 відповідачем подано через канцелярію Господарського суду міста Києва відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що визначення платежів в іноземній валюті суперечить вимогам чинного законодавства України, а отже умови п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 укладеного між сторонами договору є недійсними згідно ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України. Також відповідач вказував на те, що у зв'язку з недійсністю положень договору про прив'язку платежів до курсу долара США, відповідач переплатив за укладеним між сторонами договором 1119475,05 грн. Крім цього, відповідачем надано суду листи, адресовані позивачу, в яких останній висловлював незгоду щодо прив'язки платежів до курсу долара США.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комунікаційне агентство "Грейт Практіс" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна, посвідчений Верповською О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 5540 (договір) відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає від орендодавця в тимчасове платне користування частину приміщення №41 орендованою площею 413,05 кв.м, з яких площа приміщення становить 347,1 кв.м, місця загального користування становлять 65,95 кв.м. на умовах, встановлених цим договором. Приміщення надається в оренду для розміщення офісу орендаря (п.2.1), окрім передачі в оренду приміщення, орендодавець також надає орендарю послуги з паркування стосовно 1 паркувального місця в зоні паркування, для розміщення легкових транспортних засобів орендаря, його працівників, відвідувачів та клієнтів (п.2.3), орендодавець також надає орендарю послуги з утримання будівлі та послуги з утримання паркувального місця, як більш детально зазначено в ст.5 цього договору (п.2.4), строк оренди приміщень за цим договором становить 5 років з дати початку оренди. Строк оренди може бути продовжений або достроково припинений у відповідності до умов цього договору та/або чинного законодавства України (п.3.1), починаючи з 01.10.2013 орендна ставка за договором становить 319,72 грн., не враховуючи ПДВ, що є еквівалентом 40,00 доларів США не враховуючи ПДВ, відповідно до офіційного обмінного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ на дату підписання цього договору (п.4.1), ставка за послуги з утримання будівлі становить 51,95 грн., не враховуючи ПДВ, що є еквівалентом 6,5 доларів США не враховуючи ПДВ, відповідно до офіційного обмінного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ на дату підписання цього договору (п.4.2), плата за послуги паркування становить 2557,76 грн., не враховуючи ПДВ, що є еквівалентом 320,00 доларів США відповідно до офіційного обмінного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ на дату підписання (п.4.3), ставка за послуги з утримання паркувальних місць становить 359,69 грн. не враховуючи ПДВ, що є еквівалентом 45,00 доларів США не враховуючи ПДВ, відповідно до офіційного обмінного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ на дату підписання цього договору (п.4.4), платежі здійснюються орендарем авансом за один місяць, щомісячно до 5 числа місяця, за який здійснюються платежі, відповідно до рахунків, які надаються орендодавцем орендареві із зазначенням вартості та деталізації послуг, що складають суму щомісячного платежу. Сторони протягом усього строку дії договору, щомісячно до 10 числа календарного місяця, підписують акт надання послуг з оренди приміщення за попередній місяць оренди (п.4.5), починаючи з 2-го року оренди, а саме з 01.06.2014 розмір платежів, встановлений цим договором, автоматично збільшується на 3% за кожний рік оренди та орендар зобов'язується сплачувати платежі за договором в новому розмірі з початку відповідного року оренди (п.4.6), орендар зобов'язується сплатити орендодавцю неустойку (штраф) у розмірі середньозваженої 4-х місячної орендної плати у разі зокрема розірвання договору орендодавцем в односторонньому порядку з підстав передбачених п.12.2.1 та п. 12.2.2 договору (п.10.4.1), у випадку прострочення сплати платежів, погоджених сторонами у даному договорі, орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від простроченої суми, за кожний календарний день прострочення (п.10.6), орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, зокрема якщо орендар заборгував сплату платежів більш ніж за 2 місяці (п.12.2.2).

12.06.2013 між сторонами підписано акт приймання - передачі приміщення та паркувального місця, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв частину приміщення №41 орендованою площею 413,05 кв.м, паркувальне місце №205, яке знаходиться на рівні Е2 паркінгу будівлі. Приміщення та паркувальне місце розташовані в офісно - житловому комплексі (БЦ "Леонардо"), що знаходиться за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 19-21 (літ.А).

21.01.2015 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору, відповідно до умов якої були внесені наступні зміни до договору: в період з 01.01.2015 до 31.12.2015 включно орендна ставка за договором становить 239,79 грн., не враховуючи ПДВ, що є еквівалентом 30,00 доларів США не враховуючи ПДВ, відповідно до офіційного обмінного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ на дату підписання цього договору (п.4.1), в період з 01.01.2015 до 31.12.2015 включно ставка за послуги з утримання будівлі становить 51,95 грн., не враховуючи ПДВ, що є еквівалентом 6,5 доларів США не враховуючи ПДВ, відповідно до офіційного обмінного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ на дату підписання цього договору (п.4.2), орендар зобов'язується сплатити орендодавцю неустойку (штраф) у розмірі середньозваженої 4-х місячної орендної плати у разі зокрема розірвання договору орендодавцем в односторонньому порядку з підстав передбачених п.12.2.1 та п. 12.2.2 договору (п.10.4.1).

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання по договору щодо оплати орендної плати та інших платежів по договору, за період з березня місяця 2015 року по 22.06.2015 належним чином не виконав, у зв'язку з чим сума заборгованості по сплаті обумовлених договором платежів та розміру компенсації вартості комунальних послуг за становить 1252727,60 грн., з них платежі за 4 місяці оренди, а саме: 124424,67 грн. - платежі за березень 2015 року, 434851,30 грн. - платежі за квітень 2015 року, 390256,84 грн. - платежі за травень 2015 року, 7922,43 грн. - розмір компенсації вартості комунальних послуг за травень 2015 року, 286416,01 грн. - платежі за період з 01 по 22 червня 2015 року, 8856,35 грн. - розмір компенсації вартості комунальних послуг за період з 01 по 22 червня 2015 року.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п.4.5 договору сторони погодили, що платежі здійснюються орендарем авансом за один місяць, щомісячно до 5 числа місяця, за який здійснюються платежі, відповідно до рахунків, які надаються орендодавцем орендареві із зазначенням вартості та деталізації послуг, що складають суму щомісячного платежу.

Як свідчать обставини справи, всупереч умов п.4.5 договору оплата обумовлених договором платежів та розміру компенсації вартості комунальних послуг на загальну суму 1252727,60 грн. відповідачем не здійснена.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати орендних платежів 19.06.2015 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про припинення договору оренди нерухомого майна за вих. №97-01/02, однак відповідач відповіді на вказаний лист не надав.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи, що платіжні реквізити сторін наведені в договорі, і п. 4.5 договору зобов'язує відповідача провести оплату щомісячно до 5 числа місяця, за який здійснюються платежі, вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості підлягає задоволенню у розмірі, який заявлений позивачем у позовній заяві, тобто у розмірі 1252727,60 грн.

Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що визначення платежів в іноземній валюті суперечить вимогам чинного законодавства України, а отже умови п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 укладеного між сторонами договору є недійсними згідно ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України, а визнання недійсності нікчемних правочинів судом не вимагається, і, як наслідок, у відповідача існує переплата за договором у розмірі 1119475,05 грн. суд відхиляє з таких підстав.

Згідно приписів ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті (ст. 524 Цивільного кодексу України).

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст. 533 Цивільного кодексу України).

Отже, положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Відповідно до частин 1 і 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу.

Судом встановлено, що сторонами при укладенні договору оренди досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, оскільки договір містить предмет, обов'язки, строк дії, тощо, та підписаний і скріплений відбитками печаток сторін.

При укладенні договору сторони погодили додатково до визначення зобов'язання у гривні, визначити зобов'язання в грошовому еквіваленті - доларах США, що не заборонено законодавством. Суми, які складають орендну плату, вартість послуг з паркування, вартість послуг з утримання будівлі та утримання паркувальних місць розраховані та підлягають сплаті в національній валюті за відповідними формулами розрахунку, які повністю погоджені з боку відповідача шляхом підписання договору та додаткової угоди №1 до нього.

Оскільки при підписанні договору оренди та додаткової угоди до нього сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами, фактичні обставини у даному спорі, з якими закон пов'язує недійсність правочину, відсутні, підстав для застосування до договору правил, визначених ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України, немає.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань за укладеним між сторонами договором позивач просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 917736,08 грн. та пеню у розмірі 324799,63 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 10.4.1 договору оренди сторонами погоджено, що орендар зобов'язується сплатити орендодавцю неустойку (штраф) у розмірі середньозваженої 4-х місячної орендної плати у разі, зокрема, розірвання договору орендодавцем в односторонньому порядку з підстав передбачених п.12.2.1 та п. 12.2.2 договору, а п.10.6 договору встановлено, що у випадку прострочення сплати платежів, погоджених сторонами у даному договорі, орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від простроченої суми, за кожний календарний день прострочення.

Враховуючи те, що позивачем надано суду належні та допустимі докази звернення до відповідача з повідомленням про припинення договору оренди нерухомого майна на підставі п.12.2.2 договору, тобто у зв'язку з тим, що орендар заборгував сплату платежів більш ніж за 2 місяці, то вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені, то суд зазначає, що в п.10.6. договору сторонами було досягнуто згоди щодо забезпечення виконання зобов'язань по оплаті платежів у вигляді пені, а отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

За розрахунком суду, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за періоди, які вказані позивачем у розрахунку до позовної заяви, складає 324772,63 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, витрати по сплаті судового збору, виходячи із ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду (02.11.2015) становлять 37428,95 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікаційне агентство "Грейт Практіс" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, будинок 83, літера "А", кімната 317, ідентифікаційний код 38669274) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" (07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Б.Хмельницького, будинок 1, ідентифікаційний код 34435 (один мільйон двісті п'ятдесят дві тисячі сімсот двадцять сім) грн. 60 коп. основного боргу, 917736 (дев'ятсот сімнадцять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 08 коп. штрафу, пеню у розмірі 324772 (триста двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят дві) грн. 63 коп. та 37428 (тридцять сім тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 55 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 04.01.2016

Суддя Ю.М. Смирнова