У Х В А Л А

Справа № 910/14542/14 19.02.15 р.

За позовом Державної адміністрації залізничного транспорту України

до Антимонопольного комітету України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Державна інспекція сільського господарства України;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське

підприємство "Нібулон";

3) Міністерство доходів і зборів України;

про визнання недійсним рішення

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача Астрюхін К.А. за дов. № 71 від 21.08.2014 р.;

від відповідача: Харченко С.В. за дов. № 300-122/01-1676 від 28.02.2014 р.;

Швець І.В. за дов. № 300-122/09-11297 від 16.12.2014 р.;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: Васильєв А.О. за дов. № 325 від 01.10.2014 р.;

від третьої особи-3: Корчинська М.В. за дов. № 99-99-10-17/2 від 12.05.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна адміністрація залізничного транспорту України звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України у справі №136-26.13/386-12 від 03.06.2014 р. №321-р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення відповідача являється необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивач не наділений правом встановлювати ціни на перевезення вантажів залізничним транспортом, при цьому, які і всі інші суб'єкти, які здійснюють перевезення вантажів залізничним транспортом, зобов'язаний застосовувати передбачені законом фіксовані ціни. Крім того, висновок відповідача про те, що зерно, яке переміщується залізничним транспортом між окремими відокремленими підрозділами ТОВ СП "Нібулон" не перетинає митний кордон України, власник зерна не змінюється, а тому відсутні підстави вважати такі перевезення експортними та, відповідно, для застосовування тарифів як для експортних вантажів є невірним та необґрунтованим.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.09.2014 р. позов задоволено, визнано недійсним рішення Антимонопольного комітету України у справі №136-26.13/386-12 від 03.06.2014 р. №321-р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 р. рішення господарського суду міста Києва залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015 р. рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2014 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-23/109 від 05.02.2015 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. справу прийнято до провадження суддею Зеленіною Н.І., розгляд справи призначено на 19.02.2015 р.

17.02.2015 р. через відділ діловодства від третьої особи-2 надійшли додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 19.02.2015 р. представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Представники відповідача не заперечили проти задоволення вказаних клопотань та подали письмові пояснення по справі.

Представники третіх осіб -2 та -3 не заперечили проти задоволення вказаних клопотань.

Представник третьої особи-1 у судове засідання 19.02.2015 р. не з'явився, проте 16.02.2015 р. через відділ діловодства суду від Державної інспекції сільського господарства України надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання про продовження строку вирішення спору у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами являються, зокрема, нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання представника третьої особи-1 та заявлене клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за доцільне з метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи відкласти слухання справи.

Керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк вирішення спору у справі № 910/14542/14 на 15 днів.

2. Розгляд справи відкласти на 17.03.2015 р. о 14:50 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал судових засідань № 12.

3. Зобов'язати сторони направити у судове засідання своїх повноважних представників (ст. 28 ГПК України), докази, що підтверджують повноваження представників будуть залучені до матеріалів справи. Явку сторін визнати обов'язковою.

4. Повторно зобов'язати позивача надати суду письмові пояснення по суті спору з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 28.01.2015 р., з наданням відповідних доказів на підтвердження викладеного.

5. Повторно зобов'язати третю особу-3 надати суду письмові пояснення по суті спору з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 28.01.2015 р., з наданням відповідних доказів на підтвердження викладеного.

6. Зобов'язати сторони, з урахуванням положень п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., всі документи подавати завчасно через відділ діловодства суду, з обов'язковим описом додатків у прошитому вигляді.

7. Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформити відповідно до вимог ст. 36 ГПК України та п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 року.

8. Звернути увагу сторін, що відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

9. Звернути увагу сторін на необхідність дотримання ними вимог ст. 33, 34 ГПК України.

10. Звернути увагу сторін, що відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії розгляду спору.

11. Попередити сторони, що при ухиленні від виконання вимог суду до винної сторони можуть бути застосовані санкції, передбачені п. 5 ст. 83 ГПК України.

Суддя Н.І. Зеленіна