ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа№ 914/3744/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за первісним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс, м.Львів

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок, м.Львів

про стягнення 697 589,85 грн.

за зустрічним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок, м.Львів

до відповідача ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс, м.Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 66 285,99 грн.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 - представник (довіреність від 28.10.2015р. б/н);

від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_5 представник (довіреність б/н від 19.12.2014р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок про стягнення 465 819,41 грн. заборгованості, з яких 452 067,72 грн. основний борг, 13 751,69 грн. пеня. Згідно заяви про збільшення позовних вимог до стягнення заявлено 697 589,85 грн., з яких 664 856,49 грн. основний борг, 32 600,38 грн. пеня, 132,98 грн. 3% річних. Крім судового збору позивач просить стягнути 21 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах та протоколах суду.

Ухвалою суду від 16.11.2015р. до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок про стягнення заборгованості в розмірі 56 685,99 грн. Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог до стягнення заявлено 66 285,99 грн.

Представником позивача подано заяву (вх.№54315/15 від 14.12.2015р.), якою просить долучити до матеріалів справи наступні документи: розрахунок протермінованої заборгованості (з мінусом збільшеного зустрічного позову); оригінали видаткових накладних; копію угоди про внесення змін до договору про надання адвокатських послуг з додатками; витяг з ЄДР на відповідача; витяг з ЄДР на позивача; витяг з сайту «Судова влада»; скріншот із сайту.

У судовому засіданні 14.12.2015р. представник позивача за первісним позовом підтримав уточнену заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, наполягав на її задоволенні.

Ухвалою суду від 14.12.2015р. частково задоволено заяву ОСОБА_6 Виробничо-торгове підприємство "Всесмак плюс" (первісного позивача) про вжиття заходів до забезпечення первісного позову (вх.№53510/15 уточнену станом на 09.12.2015р.) та накладено арешт на грошові суми ОСОБА_6 "Торгова мережа "Барвінок" в межах задоволеної суми позову та судових витрат за первісним позовом, що знаходяться на рахунках, відкритих ОСОБА_6 "Торгова мережа "Барвінок" у банківських установах, в тому числі на рахунках: р/р № 999 в банку Філії АТ "Укрексімбанк" у м.Львові, (МФО 325718); р/р № 5413 в банку АТ "ОСОБА_7 ОСОБА_5", м.Київ (МФО 380805); р/р № 3670 в ПАТ КБ "Приватбанк" (МФО 325321); р/р № 624 в ПАТ "Кредобанк" (МФО 325365). У задоволенні решти заяви про вжиття заходів до забезпечення первісного позову відмовлено.

Крім того, у судовому засіданні 14.12.2015р. представник позивача за первісним позовом позовні вимоги з врахуванням заяви про їх збільшення підтримав повністю, просив стягнути з відповідача за первісним позовом заборгованість в сумі 697 589,85 грн., з яких 664 856,49 грн. основний борг, 32 600,38 грн. пеня, 132,98 грн. 3% річних.

Крім судового збору позивач просить стягнути 21 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Проти зустрічних позовних вимог, з врахуванням заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог не заперечив, наявність боргу в сумі 66 285,99 грн. перед позивачем за зустрічним позовом підтвердив, відзив на зустрічний позов не подав.

У судовому засіданні 14.12.2015р. представник відповідача за первісним позовом заперечив проти поданої уточненої заяви про забезпечення позову, просив відмовити у її задоволенні з тих підстав, що наведені позивачем за первісним позовом обставини, якими він обгрунтовує підстави для забезпечення позову не є належними та недостатніми для задоволення заяви.

Крім того, у судовому засіданні 14.12.2015р. представник відповідача за первісним позовом проти первісного позову ОСОБА_6 ВТП Всесмак плюс, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Представник позивача за зустрічним позовом зустрічні позовні вимоги і заяву про збільшення розміру зустрічних позовних вимог, підтримав повністю та просив її задоволити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши представників сторін, суд по первісному позову встановив наступне:

10.12.2014р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс (постачальник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок (покупець) було укладено договір №ТПР-197 поставки товару під реалізацію (надалі договір), за умовами якого постачальник зобовязувався на підставі замовлень покупця передавати у власність покупця, під реалізацію кінцевим споживачам, визначений цим договором товар, а покупець зобовязувався приймати вказаний товар, реалізовувати його у своїй торгівельній мережі та здійснювати оплату згідно умов цього договору. Під реалізацією сторони домовились розуміти продаж товару покупцем за цим договором, кінцевому споживачу (фізичній та/або юридичній особі).

Відповідно до п.1.2. договору предметом поставки за цим договором є товар: молочні товари.

Відповідно до п.2.4. договору постачальник зобовязувався поставити товар на торгові підрозділи або ЛЦ відповідно до інформації, вказаної у додатку №2 до договору.

Згідно п.3.1. договору постачальник зобовязувався поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами (додаток №1). Ціна товару включає вартість упаковки.

Відповідно до п.3.3. договору розрахунки за реалізований покупцем кінцевим споживачам товар здійснюється в безготівковому порядку кожні 30 (тридцять) календарних днів за товар, який реалізований покупцем кінцевим споживачам (фізичним та/або юридичним особам) протягом цих 30 календарних днів за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на товар, що постачається. У випадку несвоєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування. Якщо товар не було реалізовано протягом 30 календарних днів він підлягає поверненню постачальнику. Постачальник повинен безумовно прийняти від покупця нереалізований товар, який підлягає поверненню. Прийняття такого товару здійснюється відповідно до п.2.8. цього договору.

Згідно п.3.4. договору ціна договору дорівнює ціні всього товару, поставленого постачальником покупцеві та реалізованого покупцем кінцевим споживачем відповідно до умов цього договору протягом строку чинності договору.

Відповідно до п.3.5. договору сторони зобовязані щомісячно в період з 1 по 10 число місяця, наступного за місяцем поставки товару, проводити звірку взаєморозрахунків.

За умовами п.6.1. договору за несвоєчасну оплату товару за поставлений та реалізований покупцем кінцевим споживачам товар покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний протермінований день від несвоєчасно сплаченої, несплаченої чи сплаченої в неповному обсязі суми. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобовязань за цим договором.

Відповідно до п.9.1. договору цей договір набуває чинності з 01 січня 2015р. (з урахуванням положень п.10.3. цього договору) та діє до 31 грудня 2015р.

На виконання умов договору №ТПР-197 поставки товару під реалізацію від 10.12.2014р., позивачем належним чином здійснено поставку ряду партій товару за період з 23.07.2015р. по 08.10.2015р. на загальну суму 665 566,29 грн., згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних за цей же період. Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, оплату за отриманий товар повністю не провів.

08.10.2015р. позивач звернувся до відповідача із претензією (вих.№0810/2), в якій повідомив відповідача, що у звязку із порушенням зобовязання відповідачем, позивач з 09.10.2015р. припиняє постачання товару за договором до повної сплати відповідачем суми боргу. Та вимагав негайно сплатити заборгованість у повному обсязі до 19.10.2015р. Проте, відповідач залишив дану претензію без відповіді та задоволення.

Позивачем надано суду підписаний та скріплений печатками сторін у справі акт звірки взаєморозрахунків, згідно якого станом на 22.10.2015р. заборгованість на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс становить 664 856,48 грн.

Відтак, у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу за товар поставлений за період з 23.07.2015р. по 08.10.2015р. в сумі 664 856,48 грн.

Згідно умов ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу за 3% річних, які згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог, становлять 132,98 грн.

Крім того, позивач керуючись умовами п.6.1. договору, у звязку із порушенням строків оплати, нарахував відповідачу пеню, яка згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог, становить 32 600,38 грн.

Отже, загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача згідно заяви про збільшення позовних вимог становить 697 589,85 грн., з яких 664 856,49 грн. основний борг, 32 600,38 грн. пеня, 132,98 грн. 3% річних.

Крім судового збору позивач просить стягнути 21 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

При прийнятті рішення за первісним позовом суд виходить з наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2.4. договору постачальник зобовязувався поставити товар на торгові підрозділи або ЛЦ відповідно до інформації, вказаної у додатку №2 до договору.

Відповідно до п.3.1. договору постачальник зобовязувався поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами (додаток №1). Ціна товару включає вартість упаковки.

Факт поставки позивачем товару (молочні товари) по договору №ТПР-197 поставки товару під реалізацію від 10.12.2014р. за період з 23.07.2015р. по 08.10.2015р. на загальну суму 665 566,29 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними за період з 23.07.2015р. по 08.10.2015р., з відміткою відповідача ОСОБА_6 Торгова мережа Барвінок про отримання товару.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в п.3.3. договору погодили, що розрахунки за реалізований покупцем кінцевим споживачам товар здійснюється в безготівковому порядку кожні 30 (тридцять) календарних днів за товар, який реалізований покупцем кінцевим споживачам (фізичним та/або юридичним особам) протягом цих 30 календарних днів за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на товар, що постачається. У випадку несвоєчасного надання постачальником всіх передбачених даним договором та чинним законодавством України документів на товар, що постачається, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування. Якщо товар не було реалізовано протягом 30 календарних днів він підлягає поверненню постачальнику. Постачальник повинен безумовно прийняти від покупця нереалізований товар, який підлягає поверненню. Прийняття такого товару здійснюється відповідно до п.2.8. цього договору.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, оплату за отриманий товар не провів.

Відтак, станом на дату прийняття рішення у справі, у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу за період з 23.07.2015р. по 08.10.2015р. в сумі 664 856,48 грн.

Вказана сума відображена сторонами в підписаному між ними акті звірки взаєморозрахунків станом на на 22.10.2015р.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 664 856,48 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, згідно заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача три проценти річних на загальну суму 132,98 грн.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано три проценти річних на загальну суму 132,98 грн., які підлягають до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до п.6.1. договору за несвоєчасну оплату товару за поставлений та реалізований покупцем кінцевим споживачам товар покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний протермінований день від несвоєчасно сплаченої, несплаченою чи сплаченої в неповному обсязі суми. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобовязань за цим договором.

Як вбачається із поданого розрахунку до заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 32 600,38 грн. пені.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що позивач правомірно нарахував пеню, яка згідно поданої заяви про збільшення позовних вимог, становить 32 600,38 грн. та підлягає до стягнення з відповідача.

Відтак, первісний позов, з врахуванням заяви про збільшення розміру первісних позовних вимог, підлягає до задоволення повністю. До стягнення з відповідача підлягає основний борг в сумі 664 856,49 грн., 132,98 грн. 3% річних та 32 600,38 грн. пені, всього 697 589,85 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає наступне:

01.10.2015р. між ОСОБА_4 (адвокат), що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №518 від 03.10.2008р. та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство Всесмак плюс (замовник) було укладено договір про надання адвокатських послуг, за умовами якого замовник доручає та зобовязується оплачувати, в прядку, обсязі та на умовах визначених даним договором, а виконавець бере на себе зобовязання надавати замовнику юридичні послуги щодо захисту законних прав та інтересів замовника шляхом здійснення представництва в судах загальної юрисдикції, зокрема в господарських судах, у справі за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство Всесмак плюс до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок про стягнення заборгованості.

10.12.2015р. між адвокатом ОСОБА_4 (надалі - виконавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс (замовник), у звязку з допущенням помилки при укладанні договору про надання адвокатських послуг від 01.10.2015р. сторони дійшли згоди змінити умови договору, уклавши угоду про внесення змін до договору про надання адвокатських послуг від 01.10.2015р. та підписавши додаток №2 до договору про надання адвокатських послуг від 01.10.2015р. (надалі угода від 10.12.2015р.).

Відповідно до п.2.1. угоди від 10.12.2015р. виконавець приступає до виконання зобовязань за цим договором після підписання сторонами даного договору та замовлення.

Відповідно до п.2.2. угоди від 10.12.2015р. замовник зобовязаний сплатити вартість юридичних послуг визначену у замовленні частинами, або разовим платежем не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання сторонами даного договору та замовлення.

Відповідно до п.2.8. угоди від 10.12.2015р. факт надання виконавцем, прийняття замовником юридичних послуг підтверджується актом про надані юридичні послуги, що є додатком №4 до договору та невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.3.1.5. угоди від 10.12.2015р. замовник зобовязаний оплатити юридичні послуги, вказані у даному договорі та акті про надані юридичні послуги, на умовах та в порядку визначеному розділом 2 даного договору.

Також, 10.12.2015р. між адвокатом ОСОБА_4 (надалі - виконавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс (замовник), у звязку з допущенням помилки при укладанні замовлення, що є додатком №1 до договору про надання адвокатських послуг від 01.10.2015р., сторони дійшли згоди змінити умови замовлення, уклавши угоду про внесення змін до замовлення, та підписавши додаток №3 до договору про надання адвокатських послуг від 01.10.2015р. (надалі замовлення від 10.12.2015р.).

Відповідно до п.1.1. замовлення від 10.12.2015р. вартість юридичних послуг розраховується незалежно від розміру винагороди (гонорару) і залежить від кількості годин, протягом яких виконавець працював над справою, з розрахунку вартості 1 (одна) година роботи виконавця 500 (пятсот) гривень.

Відповідно до п.1.5. замовлення від 10.12.2015р. час роботи над справою становить 42 (сорок дві) години. Сума до оплати за фактично надані юридичні послуги становить 21 000, 00 грн. (двадцять одна тисяча гривень 00 копійок).

14.12.2015р. між адвокатом - ОСОБА_4 (надалі - виконавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс (замовник) укладено акт про надані адвокатські послуги (додаток №4), яким сторони підтвердили факт належного виконання наданих виконавцем юридичних послуг на загальну суму 21 000,00 грн. та який на момент підписання акту в повному обсязі сплачений замовником (п.1.2. акту).

Позивач оплатив послуги надані адвокатом, факт оплати підтверджується платіжним дорученням № 3406 від 13.11.2015р. на суму 21 000,00 грн.

Згідно ст.44 ГПК України до складу судових витрат відносяться послуги адвоката.

Судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають стягненню у випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавалися, та їх сплата підтверджується відповідними платіжними документами.

Відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як роз"яснив Вищий господарський суд України у п.6.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відтак суд, враховуючи те, що розгляд справи нетривалий, спір між сторонами не є складним, а також те, що розмір витрат на послуги адвоката не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним, дійшов висновку стягнути з відповідача 10 000,00 грн. за послуги надані адвокатом.

Сплата позивачем за первісним позовом, судового збору, з врахуванням заяви про збільшення розміру первісних позовних вимог, заяви про вжиття заходів забезпечення позову, на загальну суму 11 072,85 грн. (10 463,85+609,00=11 072,85) підтверджується платіжними дорученнями: №3293 від 22.10.2014р. на суму 5 532,86 грн., №3317 від 27.10.2015р. на суму 1 538,93 грн., №3396 від 10.11.2015р. на суму 3 392,06 грн. та №3294 від 22.10.2015р. на суму 609,00 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом повністю.

Отже, до стягнення з відповідача за первісним позовом відповідно до ст.49 ГПК України підлягає 11 072,85 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши представників сторін, суд по зустрічному позову, суд встановив:

10.12.2014р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс (постачальник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок (покупець) було укладено додатковий договір №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору №ТПР-197 від 10.12.2014р. (надалі додатковий договір №3) за умовами якого покупець зобовязувався надати постачальнику послуги спрямовані на збільшення обсягів реалізації товару в торговій мережі, а постачальник зобовязувався прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх.

Назва послуг та їх вартість вказана у п.2.2. додаткового договору №3 до договору№ТПР-197 поставки товару під реалізацію.

Відповідно до п.3.1.2. додаткового договору №3 до договору поставки покупець зобовязувався забезпечити до 10 числа місяця наступного за відповідним періодом надання послуг. Покупець зобовязаний надати постачальнику ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг. Постачальник зобовязаний протягом 3 (трьох) календарних днів після отримання підписати вказаний акт та повернути один примірник акту покупцеві, або висловити свої вмотивовані письмові зауваження до якості послуг, що були надані. У випадку ненадання зауважень протягом вказаного терміну послуги вважаються такими, що були надані належним чином. Акт приймання-передачі наданих послуг, стосовно послуг перелічених у п.п.2, п.2.2. цього додаткового договору датується наступним днем після закінчення періоду, у якому надаються вказані послуги, а у випадку останнього періоду календарного року, останнім днем цього року.

Відповідно до п.4.1., п.4.2., п.4.3. додаткового договору №3 до договору поставки оплата наданих послуг здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок покупця. Оплата здійснюється на підставі катів приймання-передачі наданих послуг та рахунків покупця. Термін, протягом якого постачальник зобовязаний оплатити надані послуги, складає 10 (десять) календарних днів з дня отримання постачальником виставленого рахунку.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, ним було надано послуги для збільшення обсягів реалізації товару до договору №ТПР-197 від 10.12.2014р. на загальну суму 66 285,99 грн. згідно актів про надання послуг: №4463 від 01.10.2015р. на суму 56 685,98 грн., №4086 від 30.09.2015р. на суму 4 800,00 грн. та №4641 від 31.10.2015р. на суму 4 800,00 грн.

Отже, загальна сума заборгованості зустрічних позовних вимог, з врахуванням заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог, яку позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом становить 66 285,99 грн.

При прийнятті рішення за зустрічним позовом суд виходить з наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно укладеного між сторонами додаткового договору №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору №ТПР-197 від 10.12.2014р., позивач за зустрічним позовом надає відповідачу за зустрічним позовом, маркетингові послуги, послуги з мерчандайзингу, та послуги з логістичного обслуговування.

Маркетингові послуги (маркетинг) послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Мерчандайзинг один із видів маркетингу, що сприяє інтенсивному просуванню товарів у роздрібній торгівлі без активної участі спеціального персоналу вдале розміщення товарів у торговому залі, оригінальне оформлення прилавків та вітрин, організація презентацій з роздачею сувенірів, наданням знижок та пільг.

Рекламні та маркетингові послуги можуть, зокрема, оплачуватись та проводитись за ініціативи власника торговельної марки, виробника продукції, дистрибютора, торговельної мережі. При цьому витрати на маркетингові та рекламні послуги несе безпосередньо замовник цих послуг».

Зокрема, мерчандайзингом є комплекс заходів, метою якого є підвищення попиту на продукцію, мистецтво представити товар у торговому залі. Ці заходи спрямовані формування у споживачів позитивного імпульсу спрямованого не тільки на купівлю, а також на створення іміджового образу торгової марки у свідомості покупця.

Факт надання позивачем за зустрічним позовом послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору №ТПР-197 від 10.12.2014р. на загальну суму 66 285,99 грн. підтверджується актами про надання таких послуг, а саме: №4463 від 01.10.2015р. на суму 56 685,98 грн., №4086 від 30.09.2015р. на суму 4 800,00 грн. та №4641 від 31.10.2015р. на суму 4 800,00 грн.

Відповідно до п.3.1.2. додаткового договору №3 до договору поставки покупець зобовязувався забезпечити до 10 числа місяця наступного за відповідним періодом надання послуг. Покупець зобовязаний надати постачальнику ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг. Постачальник зобовязаний протягом 3 (трьох) календарних днів після отримання підписати вказаний акт та повернути один примірник акту покупцеві, або висловити свої вмотивовані письмові зауваження до якості послуг, що були надані. У випадку ненадання зауважень протягом вказаного терміну послуги вважаються такими, що були надані належним чином. Акт приймання-передачі наданих послуг, стосовно послуг перелічених у п.п.2, п.2.2. цього додаткового договору датується наступним днем після закінчення періоду, у якому надаються вказані послуги, а у випадку останнього періоду календарного року, останнім днем цього року.

Слід зазначити, що надані позивачем за зустрічним позовом акти виконаних робіт надсилались відповідачу за зустрічним позовом, однак ним не підписані та не повернуті позивачу за зустрічним позовом.

Водночас, зважаючи на умови п.3.1.2. додаткового договору №3, послуги згідно вищевказаних актів вважаються такими, що надані належним чином, оскільки відповідач за зустрічним позовом не повернув акти у визначений п.3.1.2. додаткового договору №3 строк та не надав вмотивовані письмові зауваження до якості наданих послуг.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.3. додаткового договору №3 до договору поставки Термін, протягом якого постачальник зобовязаний оплатити надані послуги, складає 10 (десять) календарних днів з дня отримання постачальником виставленого рахунку.

Відповідач за зустрічним позовом надані послуги в сумі 66 285,99 грн. не оплатив.

Представник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс проти зустрічних позовних вимог, з врахуванням заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог, не заперечував, наявність заборгованості підтвердив.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи по зустрічному позову, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку підставності зустрічного позову до задоволення повністю, на суму 66 285,99 грн. за надані послуги згідно додаткового договору №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору №ТПР-197 від 10.12.2014р.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору за зустрічним позовом, з врахуванням заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог, на загальну суму 1 218,00 грн., підтверджується платіжним дорученням №10178 від 12.11.2015р. на суму 1 218,00 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 627-629, 712, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193, 230-232, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 44, 48, 49, 60, 82-85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов, з врахуванням заяви про збільшення первісних позовних вимог, задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмежено відповідальністю Торгова мережа Барвінок (79040, м.Львів, Залізничний район, вул.Городоцька, 359, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс (79015, м.Львів, Франківський район, вул.Героїв УПА, буд. 73; ) 664 856,49 грн. основного боргу, 132,98 грн. 3% річних, 32 600,38 грн. пені, 11 072,85 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

3. У задоволенні витрат на оплату послуг адвоката в сумі 11 000,00 грн. відмовити.

4. Зустрічний позов, з врахуванням заяви про збільшення зустрічних позовних вимог, задоволити повністю.

5. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 підприємства Всесмак плюс (79015, м.Львів, Франківський район, вул.Героїв УПА, буд. 73; ) на користь ОСОБА_2 з обмежено відповідальністю Торгова мережа Барвінок (79040, м.Львів, Залізничний район, вул.Городоцька, 359, ) 66 285,99 грн. основного боргу та 1 218,00 грн. судового збору.

6. Накази видати згідно вимог ст.116 ГПК України, після набрання рішенням суду законної сили.

7. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 21.12.2015р.

Суддя Сухович Ю.О.