РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015Справа №910/5735/15-г
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення 3 511 688,86 грн., за участю представників позивача - Закаблукова А.С., довіреність №1163 від 09.09.2015 року, відповідача - Мирутенка О.М., довіреність №101/16 від 15.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулось до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 3 488 014,65 грн. за договором про надання послуг з переробки природного газу в готову продукцію (теплову енергію) №17/05-443 від 01.10.2015 року та 23 674,21 грн. комісійної винагороди по договору комісії №12/05-444 від 01.10.2005 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2015 року (суддя Якименко М.М.) провадження у справі №910/5735/15-г припинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року ухвалу господарського суду м. Києва від 19.05.2015 року скасовано, а справу передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва Кривенко О.М. від 06.07.2015 року справу №910/5735/15-г передано на повторний автоматизований розподіл.

07.07.2015 року справу №910/5735/15-г передано судді Чебикіній С.О. для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2015 року справу призначено до розгляду на 22.07.2015 року.

В судовому засіданні 22.07.2015 року у справі оголошено перерву на 02.09.2015 року.

25.08.2015 року до канцелярії суду надійшов запит від Київського апеляційного господарського суду щодо направлення матеріалів справи до вказаного суду у зв'язку із надходженням касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/5735/15-г від 24.06.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року зупинено провадження у справі № 910/5735/15-г до завершення розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/5735/15-г від 24.06.2015 року та повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.10.2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року залишено без змін.

27.10.2015 року матеріали справи №910/5735/15-г повернулись до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2015 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.12.2015 року.

14.12.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити.

14.12.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 21.12.2015 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Дочірнім підприємством "Газ - тепло", правонаступником якого є Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (замовник) та Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж (підрядник) було укладено договір № 17/05-443 про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії від 01.10.2005 року (надалі по тексту - договір № 17/05-443) відповідно до умов якого підрядник за завданням замовника зобов'язується на свій ризик виконувати певну роботу, а саме: здійснювати послуги з переробки природного газу в готову продукцію, відповідно до технічних умов та транспортування готової продукції до споживачів, а замовник зобов'язується прийняти готову продукцію та її транспортування до споживачів.

Окрім того, між Дочірнім підприємством "Газ - тепло" (комітент) та Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж (комісіонер) було укладено договір № 12 /05-444 від 01.10.2005 року (надалі по тексту - договір комісії № 12 /05-444), відповідно до умов якого комітент доручає, а комісіонер бере на себе зобов'язання укласти від свого імені правочини з реалізації теплової енергії, відповідно до умов цього договору, зі споживачами за рахунок комітента.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. договору комісії оплата за реалізовану комісіонером теплову енергію здійснюється безпосередньо споживачами, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок комітента. Комісійна плата становить 0,1% від вартості фактично реалізованої в межах цього договору. Додаткова комісійна плата (за умови делькредере) становить 0,1 % від вартості фактично реалізованої теплової енергії. Загальний розмір комісійної плати (за умови делькредере) становить 0,2% від вартості реалізованої теплової енергії.

У відповідності до пункту 5.2.1. договору № 17/05-443 ціна робіт з виробництва готової продукції визначається до річної планової собівартості та складає без ПДВ 63,61 грн., крім того, ПДВ 12,72 грн., разом з ПДВ 76,33 грн.

Орієнтовна (приблизна) ціна робіт за цим договором на момент його укладення становить разом з ПДВ 6 966 240,00 грн., в тому числі ПДВ 1 161,04 грн. (пункт 5.5. договору № 17/05-443).

Пунктом 5.3 договору комісії сторони погодили, що комітент виплачує комісійну плату комісіонеру, шляхом перерахування відповідних грошових коштів на його поточний рахунок. Комісійна плата виплачується комісіонеру з грошових коштів, отриманих комітентом від споживачів на рахунок, зазначений в пункті 5.1. договору. Виплата комітентом комісійної плати повинна здійснюватись не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним при умові 100% оплати вартості теплової енергії за такий звітний місяць.

Відповідно до п. 4.8. та 4.9. договору комісії комісіонер (позивач) зобов'язався забезпечити своєчасну оплату теплової енергії спожитої споживачами за відповідними правочинами, укладеними на виконання умов цього договору. Комісіонер (позивач) прийняв на себе поруку (делькредере) перед комітентом за невиконання споживачами своїх зобов'язань за правочинами, укладеними між комісіонером та такими споживачами. Сторони домовились, що забезпеченням поруки є сума винагороди комісіонеру, визначена сторонами в п. 5.2. цього договору.

У відповідності до пунктів 9.1., 9.2. договору про надання послуг підставою для розрахунків за отримані послуги звітного місяця є підписаний сторонами акт виконаних робіт за формою, встановленою сторонами. Розрахунок із підрядником за виконані роботи з переробки природного газу та транспортування теплової енергії здійснюється шляхом перерахування підряднику відповідних грошових коштів з поточного рахунку відкритого на виконання пункту 5.1 договору комісії, відповідно до розподілу грошових коштів, погодженого сторонами.

Згідно з пунктом 9.2.1 договору про надання послуг грошові кошти, зазначені в пункті 9.2. договору, перераховуються замовником підряднику з грошових коштів, отриманих від реалізації готової продукції за договором комісії.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеними договорами, в частині оплати, внаслідок чого у Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3 488 014,65 грн. за договором № 17/05-443 та 23 674,21 грн. за договором № 12 /05-444.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на підписані між сторонами акти виконаних робіт за договором № 17/05-443 та звіти комісіонера за договором № 12 /05-444 та надіслану 29.08.2014 року відповідачу письмову вимогу про оплату заборгованості в порядку ст. 530 ЦК України.

Ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Дійсно, позивачем 29.08.2014 року було надіслано на адресу відповідача письмову вимогу про оплату заборгованості в порядку ст. 530 ЦК України, яку відповідачем було отримано 01.09.2014 року.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець), зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, аналізуючи умови вищевказаних договорів, укладених між сторонами, господарський суд приходить до висновку про погодження сторонами послідовності проведення між ними взаєморозрахунків, починаючи з обов'язку комісіонера забезпечити оплату реалізованої продукції.

Так, між сторонами виникло зобов'язання, строк виконання якого поставлений в залежність від настання події, яка цілком залежить від виконання саме позивачем умов договору комісії щодо своєчасного та повного розрахунку з відповідачем. А саме, надходження від споживачів на рахунок відповідача 100% оплати вартості теплової енергії за договором комісії, яку повинен був забезпечити саме позивач.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.08.2009 року у справі №33/62-09 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про стягнення 3 252 115,70 грн. боргу за договором комісії №12/05-444 від 01.10.2005 року позов було задоволено.

Доказів надходження від споживачів на рахунок відповідача 100% оплати вартості теплової енергії за договором комісії та виконання вищевказаного судового рішення позивачем суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується той факт, що на час розгляду справи позивач в повному обсязі не забезпечив своєчасну оплату теплової енергії в порушення умов п.п. 4.8., 4.9. договору комісії, а відтак строк виконання зобов'язань з оплати за договорами про надання послуг не настав, оскільки, як було встановлено вище, він невід'ємно пов'язаний з перерахуванням грошових коштів, отриманих від реалізації готової продукції за договором комісії.

Враховуючи все вищевикладене, та беручи до уваги, що строк виконання зобов'язань з оплати наданих послуг та комісійної винагороди відповідачем позивачу за договорами № 17/05-443 та № 12 /05-444 ще не настав, звернення позивача до суду з даною позовною заявою є передчасним.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем всупереч вимогам статті 33 ГПК України під час судового розгляду справи не надано доказів виконання позивачем взятих на себе зобов'язань, що передбачені п.п. 4.8., 4.9. договору комісії та у зв'язку з цим недоведено порушення відповідачем на даний час прав позивача.

Зважаючи на викладене, заявлені вимоги позивачем не доведені, належними доказами не підтверджені, у зв'язку з чим в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.12.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна