ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р.Справа № 922/5384/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (м. Київ), в особі відокремленого підрозділу "ОСОБА_2 електроенергетична система" Державного підприємства "НЕК "Укренерго" (м. Харків)
до Приватного підприємства "Будівельна компанія "Ікон" (м. Харків)
про стягнення 22041,23 грн.,
за участю представників:

позивача - юрисконсульта відділу правового забезпечення відокремленого підрозділу "ОСОБА_2 електроенергетична система" державного підприємства "НЕК "Укренерго" ОСОБА_3 (довіреність №243 від 19.06.2015 р.), юрисконсульта 1 категорії відділу правового забезпечення відокремленого підрозділу "ОСОБА_2 електроенергетична система" державного підприємства "НЕК "Укренерго" ОСОБА_4 (довіреність №244 від 19.06.2015 р.),

відповідача - ОСОБА_5 (довіреність від 01.08.2015 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь збитки у сумі 22041,23 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує завищенням відповідачем вартості виконаних робіт за договором №80-4/0072-12 від 24.09.2012 р., прийнятих та оплачених позивачем згідно актів форми №КБ-2в, що було виявлено Держфінінспекцією України під час проведення ревізії за період з 01.07.2011 р. по 30.06.2013 р. фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та його відокремлених підрозділів та складено акт №05-21/259 від 18.10.13 р.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, заперечує проти позову та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не вказує, яке порушення вчинено ПП "БК "Ікон", в чому полягає його вина, не встановлено причинно-наслідковий зв'язок між діями ПП "БК "Ікон" (законними та не оспорюваними самим позивачем) та сплатою позивачем зайвих коштів, позивачем не доведено факту "зайвості сплачених коштів".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.10.2015 р. розгляд справи був відкладений на 09.11.2015 р. о 11:30 год.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

24.09.2012 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №80-4/00-72-12 (надалі - договір), за яким замовник (позивач) доручає підряднику, а підрядник (відповідач) приймає на себе зобов'язання виконати відповідно до умов цього договору роботи з капітального ремонту приміщення №404 адміністративної будівлі №1 (інв.№2) ОСОБА_2 на вул. Кооперативна, 12/14 (надалі - обєкт), згідно з актом дефектів (додаток №1 до договору), далі роботи, що є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору підрядник виконує роботи своїми силами за власною технологією, із застосуванням своїх матеріалів, машин, механізмів, інструментів, пристосувань.

Згідно з п. 2.1 договору вартість робіт за цим договором є твердою та визначається договірною ціною (додаток №2), складеною на підставі локальних кошторисів №№02-001-001; 02-001-002 (додаток №№3, 4), що є невідємними частинами цього договору і становить: 372996,00 грн., крім того ПДВ 20% - 74599,20 грн., разом з ПДВ 20% - 447595,20 грн.

Пунктом 2.2 вказаного договору сторони визначили, що замовник протягом 20-ти банківських днів після підписання договору перераховує підряднику попередню оплату у розмірі 30 відсотків від загальної вартості робіт, що становить: 111898,80 грн., крім того ПДВ 20% - 22379,76 грн., разом з ПДВ 20% - 134278,56 грн.

Відповідно до п. 2.2.1 договору підрядник повинен протягом 3-х банківських днів після перерахування замовником попередньої оплати надати податкову накладну, виписану згідно з вимогами чинного законодавства, на суму попередньої оплати.

Згідно з п. 2.3 даного договору остаточні розрахунки за виконані роботи проводяться протягом 20-ти банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін та надання податкової накладної.

Оплата здійснюється на підставі підписаних сторонами актів після повного врахування попередньої оплати.

Пунктом 3.1 цього договору сторони визначили строк виконання робіт: вересень грудень 2012 р.

Відповідно до п. 4.4.9 договору приймання завершених за цим договором робіт здійснюється робочою комісією замовника і оформлюється актом прийняття обєкту після капітального ремонту.

Відповідач повністю виконав свої зобов'язання за договором.

Виконані відповідачем роботи за договором були прийняті позивачем без зауважень, що підтверджується копіями акту №1 приймання виконаних будівельних робіт від 13.11.2012 р. за листопад 2012 р. на суму 286345,20 грн. (у тому числі ПДВ), акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 р. на суму 120552,00 грн. (у тому числі ПДВ), акту приймання виконаних будівельних робіт від 17.12.2012 р. за грудень 2012 р. на суму 22243,20 грн. (у тому числі ПДВ) та відповідних довідок про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ форми КБ-3 на загальну суму 429140,40 грн.

Як убачається з матеріалів справи, позивач повністю оплатив виконані будівельні роботи.

У ІІІ-му кварталі 2013 р. Державною фінансовою інспекцією України, відповідно до п. 2.9 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспецїї України на III квартал 2013 р. та на підставі направлень на проведення ревізії від 18.07.2013 р. №№1393-1399, №1510, від 30.07.2013 р. №№1509, 1538-1539, 1621-1622, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі - НЕК "Укренерго") в частині фінансово-господарської діяльності ОСОБА_2 електроенергетичної системи Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі - ОСОБА_2) за період з 01.07.2011 р. по 30.06.2013 р., про що був складений акт №05-21/259 від 18.10.2013 р.

Ревізією встановлено: "В порушення вимог п. 3.3.12 ДБН Д.1.1.1-2000 за договором від 24.09.2012 р. №80-4/0072-12 завищення вартості робіт за рахунок завищення загальновиробничих витрат склало на 11376,61 грн.

Таким чином, в порушення вимог п. 3.3.12 ДБН Д.1.1.1-2000 та п. 14 П(С)БО 18 роботи, вартість яких завищено, прийняті за актом виконаних робіт по договору від 24.09.2012 р. №80-4/0072-12, що призвело до завищення витрат ВП ОСОБА_2 ДП "НЕК "Укренерго" на суму 11376,61 грн.

Внаслідок оплати завищеної вартості робіт ОСОБА_2 втрачено активів у вигляді грошових коштів чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму.

До того ж, проведеним 25.09.2013 контрольним обміром не підтверджено факт виконання робіт на наявність змонтованого обладнання які включені до актів виконаних робіт по договору на суму 18367,69 грн. (без урахування ПДВ), що призвело до завищення вартості виконаних робіт на 22041,23 грн. (з ПДВ).

Таким чином, роботи, вартість яких завищено на суму 22041,23 грн. (з ПДВ), в порушення п. 3.3.9 ДБН Д.1.1.1-2000 прийняті ОСОБА_2 від ПП "БК "Ікон" та сплачені у повному обсязі, що є недотриманням п. 14 П(С)БО 18 та призвело до завищення витрат ВП ОСОБА_2 ДП "НЕК "Укренерго" на суму 22041,23 грн.

Внаслідок оплати завищеної вартості робіт ОСОБА_2 втрачено активів у вигляді грошових коштів чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму.

Інспектором надано письмовий запит від 03.10.2013 №103, на який надано пояснення заступника директора із загальних питань ОСОБА_1, відповідно до яких, відсутнє при контрольному обмірі обладнання тимчасово демонтовано і зберігаються у службах засобів диспетчерського і технологічного устаткування та службі обчислювальної техніки (пояснення заступника директора із загальних питань ОСОБА_1 у додатку до довідки ревізії ВП ОСОБА_2 Довідка ревізії ВП ОСОБА_2 у додатку 18 до акту).".

Позивач оскаржив вимогу ДФІ України від 25.11.2013 р. №05-14/1914 про усунення виявлених порушень в частині підпункту 13.15 пункту 13 до окружного адміністративного суду міста Києва.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2014 р. №826/21004/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 р., позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

На виконання вимоги ДФІ України про усунення порушень №05-14/1914 від 25.11.2013 р. позивач направив відповідачу претензію №190/42 від 18.12.2013 р. про повернення, в тому числі суми завищення вартості робіт за договором №80-4/0072-12 від 24.09.2012 р. в розмірі 33417,84 грн. Відповідач з вимогами, викладеними у зазначеній претензії не погодився, про що направив позивачу відповідь №27/12 від 27.12.2013 р. та не відшкодував 33417,84 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України по договору підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу по замовленню іншої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконану роботу.

Оцінюючи істотні умови укладеного сторонами договору суд вважає, що укладений договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У даному випадку виконані відповідачем роботи були прийняті позивачем у порядку, встановленому договором та приписами ст. 882 ЦК України, а саме шляхом підписання відповідних актів. Внаслідок чого на виконання п. 2.3 договору позивачем і було здійснено оплату робіт у повному обсязі.

Згідно зі ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Як вбачається із змісту акту ревізії, недоліки, на які посилається позивач, є явними, тобто такими, що повинні були бути виявлені або під час виконання робіт (ст. 849 ЦК України), або в момент їх прийняття (ст. 853 ЦК України).

У відповідності до преамбули ДБН Д.1.1-1-2000 ці норми носять обов'язковий характер для підприємств, установ і організацій державної власності. Оскільки позивач є державним підприємством, застосування положень ДБН Д.1.1-1-2000 для нього є обов'язковим.

Відтак, саме на позивача покладено обовязок контролю за відповідністю проектно-кошторисної документації вимогам ДБН Д.1.1-1-2000.

Проте позивач не надав суду доказів щодо наявності обєктивних причин, які завадили йому здійснити належним чином контроль за відповідністю проектно-кошторисної документації вимогам ДБН Д.1.1-1-2000 та дотриматися встановленого чинним законодавством порядку виявлення явних недоліків робіт або у проектно-кошторисній документації на момент укладання договору.

Отже, з огляду на приписи ст. 853 ЦК України, після прийняття робіт позивач втратив право посилатися на ці недоліки.

При цьому слід зазначити, що виявлення недоліків виконаних робіт після їх прийняття (приховані недоліки) у будь-якому випадку не може бути підставою для повернення сплачених коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, позивач не надав суду доказів, що обґрунтовують його позовні вимоги, а саме: докази порушення відповідачем зобов'язання (і якого саме); докази понесення збитків; докази наявності прямого причинного зв'язку між збитками та порушенням відповідачем зобов'язань; обґрунтований розрахунок суми збитків; докази вжиття заходів до зменшення суми збитків; копію тендерної документації з оголошенням та звітом, а також копію довіреності на підписання договору; письмове уточнення позовних вимог (вказати адреси, коди ЄДРПОУ сторін); копію паспорта представника позивача, що підписав позов; повноваження в.о.директора, що видав довіреність представнику.

Акт ревізії ДФІ України №05-21/259 від 18.10.2013 р. не може бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ спричинення відповідачем збитків та їх розміру, оскільки: по-перше, він складений представниками ДФІ, які не є експертами або фахівцями у галузі будівництва та не попереджалися про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України; по-друге, висновки ревізії складені без урахування та аналізу проектно-кошторисної документації до договору; по-третє, зроблені в них розрахунки нічим не обґрунтовані, що викликає сумнів у їх достовірності.

Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів завищення відповідачем обсягу виконаних робіт та їх вартості.

Отже, позов фактично представляє собою вимогу про зміну ціни договору після його виконання, що не дозволяється чинним законодавством України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 193, 317 ГК України, ст.ст. 22, 623, 632, 837, 849, 853, 875, 879, 882 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 16.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_6