ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"25" червня 2015 р. Справа № 923/1929/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, подану в межах справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО"

до: Селянського фермерського господарства "Тора"

про стягнення 3 616 904,26 грн,

за участю представників сторін:

від ДВС ОСОБА_1 (представника за дорученням),

від позивача не прибув

від відповідача ОСОБА_2 (представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду від 19.06.2015 прийнята до розгляду заява відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про розстрочку виконання рішення суду у даній справі строком на три роки рівними частинами та її розгляд призначений на 25.06.2015.

В призначений до розгляду заяви час представник позивача до суду не зявився, надіславши заперечення на заяву.

Розгляд заяви проведено без участі представника позивача, оскільки частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України встановлений десятиденний строк для розгляду заяви про розстрочку, а відкладення розгляду через неявку унеможливить дотримання вказаного процесуального строку.

Безпосередньо подана заява про розстрочку, яка підтримана в судовому засіданні представником заявника, ґрунтується на перебуванні всього нерухомого майна підприємства в іпотеці банку та наявності фінансового збитку підприємства більше 4000000 грн за результатами першого кварталу 2015 року.

Представником відповідача подана заява підтримана та надано до суду документи в підтвердження фінансового стану підприємства.

В свою чергу, позивачем у поданих запереченнях, які залучені до матеріалів справи, висловлені заперечення відносно надання розстрочки з посиланням на відсутність підстав для її задоволення, оскільки: 1) після винесення судового рішення боржник не вживав заходів щодо погашення хоча б частини заборгованості; 2) наявність посівів зернових культур та збір врожаю надасть можливість розрахуватися за договором, а тому розстрочка на три роки унеможливить виконання судового рішення; 3) у відповідача наявне рухоме майно сільськогосподарська техніка, за рахунок якої можливе стягнення боргу; 4) заявником не доведено відповідними доказами фінансовий стан боржника, який унеможливлює стягнення; 5) з вини самого відповідача позивач знаходиться в не менш скрутному фінансовому становищі; 6) заявником не зазначено конкретної дати до якої повинна надаватися розстрочка.

Крім викладеного судом встановлено, що 17 лютого 2015 року Господарським судом Херсонської області у даній справі винесено рішення, яким стягнуто із Селянського фермерського господарства "Тора" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ-АГРО" 1331887,81 грн основної заборгованості, 1224412,37 грн дооцінки вартості неоплаченого товару, 521021,50 грн річних, 273205,02 грн пені, 266377,56 грн штрафу та 73080,00 грн компенсації по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили з метою його примусового виконання позивачу 05.03.2015 виданий відповідний наказ суду № 923/1929/14.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 46934222 від 20.03.2015 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрите виконавче провадження за вказаним наказом суду.

Вирішуючи подану заяву про розстрочку виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав виконавчий документ, за заявою сторони, державного виконавця, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Досліджуючи фінансове становище відповідача, судом встановлено, що за результатами І кварталу 2015 років Селянське фермерське господарство "Тора" відповідно до Звіту про фінансові результати за І квартал 2015 року має збиток в розмірі 4279000 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» за вих. № 202-021 від 26.05.2015 станом на 31.03.2015 у СФГ «Тора» наявна кредиторська заборгованість перед банком за кредитним договором № К-118 від 27.04.2011, строк якої настав ще 26.04.2014, в розмірі 1593083,59 грн.

Водночас, за довідкою ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» за вих. № Р2-В121/52-67 від 25.05.2015 СФГ «Тора» за кредитним договором № 011/352093/0112984 від 25.12.2012 до 30.10.2015 повинне сплатити 760000 грн отриманого кредиту.

Вказані обставини свідчать про значне фінансове навантаження на підприємство, але констатує, що ці обставини не є достатніми та винятковими для надання розстрочки в розумінні приписів статті 121 ГПК України з точки зору унеможливлення виконання судового рішення.

Водночас, суд зазначає, що стаття 1 Закону України Про виконавче провадження закріплює, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 11 названого Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 32 Закону такими заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 52 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що державний виконавець вправі звернути до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду виключно за наявності підстав, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У поданій до суду заяві державний виконавець не навів достатніх підстав та мотивів, що ускладнювали б, або робили неможливим вчинення ним заходів примусового виконання рішення, які регламентовані ст. 32 Закону України Про виконавче провадження (звернення стягнення на кошти та інше майно боржника - арешт, вилучення та примусова реалізація).

За таких обставин, заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74-1, 86, 121 ГПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви про розстрочку відмовити.

Суддя М.К. Закурін