РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015Справа №910/26169/15

За позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" в особі Західної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

про стягнення 16854,25 грн.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Колесник В.М. - представник, довіреність № 05.1-7/2565 від 19.03.2015;

Від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Західної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" про стягнення заборгованості у розмірі 16854,25 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договорів № 560мо-14 від 01.11.14 р. та № 30753/218м-12 від 03.01.12 р. на проведення робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем за вказаними договорами робіт, а також своєчасної оплати виставлених позивачем рахунків за проведені на підставі заявок відповідача роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/26169/15 та призначено до розгляду на 05.11.2015.

Ухвалами господарського суду м. Києва від 05.11.15 та 21.11.15 р. розгляд справи відкладався на 24.11.15 р. та 24.11.15 р. відповідно.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.11.2015 за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

У судове засідання 05.11.15 р. з'явились уповноважені представники позивача та відповідача.

У судові засідання 24.11.15 та 28.12.15 р. з'явився уповноважений представник позивача.

Уповноважений представник відповідача у судові засідання 24.11.15 та 28.12.15 р. не з'явився.

Про дату, час і місце розгляду даної справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень: №№ 998, 180.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 05.11.15 р. через канцелярію Господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання б/н від 04.11.15 р. про долучення документів до матеріалів справи. Клопотання судом задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

До початку судового засідання 24.11.2015 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання № 7/1001 від 18.11.2015 про долучення документів до матеріалів справи. Клопотання судом задоволено, документи долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 24.11.15 р. представник позивача подав клопотання б/н від 24.11.2015 про продовження процесуальних строків розгляду спору на 15 днів, яке судом долучено до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 28.12.2015 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача заява б/н від 23.12.2015 про долучення документів до матеріалів справи, яка судом задоволена, документи долучені до матеріалів справи.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та правової позиції, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час проведення судового засідання 28.12.15 р. суду не надано.

Від відповідача заяв та клопотань процесуального характеру на час проведення судового засідання 28.12.15 до суду не надходило.

Про поважні причини неявки представника відповідача суд не повідомлено.

Відповідно до 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представника відповідача в судові засідання обов'язковою не визнавалась, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень по суті спору, беручи до уваги відсутність процесуальних заяв та клопотань відповідача на час розгляду справи 28.12.15 р., а також той факт, що представник позивача проти розгляду справи без участі представника відповідача не заперечував, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи учасникам судового процесу можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи обмежені процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходив підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи відсутність на час проведення судових засідань клопотань представників сторін щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколах судового засідання.

Перед початком розгляду справи в судових засіданнях представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін в судовому засіданні повідомили суд, що права та обов'язки стороні зрозумілі.

Відводу судді представниками позивача та відповідача не заявлено.

В судовому засіданні 28.12.15 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, відповів на питання суду.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши наданими позивачем доказами та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом за матеріалами справи, 03.01.12 р. між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (позивач у справі, виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (відповідач у справі, замовник за договором) укладено Договір № 30753/218м-12 на роботи з технічного радіоконтролю параметрів вимірювання випромінювання та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі - Договір № 1).

Також 01.11.14 р. між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (позивач у справі, виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (відповідач у справі, замовник за договором) укладено Договір № 560мо-14 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі - Договір № 2).

В подальшому у зв'язку із рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації № 195 від 07.04.15, яким затверджено нові Тарифи на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та вимірюванням параметрів телекомунікаційних мереж, які поширюються на всіх користувачів радіочастотного ресурсу та операторів, провайдерів телекомунікацій усіх форм власності, між сторонами укладено Договір №560мо-14 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.07.2015 р. (далі - Договір № 3).

Пунктом 1.1. вказаних Договорів передбачено, що предметом укладених договорів є проведення виконавцем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення електромагнітної сумісності (надалі - ЕМС) радіоелектронних засобів (надалі - РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавод роботі РЕЗ замовника.

Розділами 2 - 4 вказаних Договорів сторони узгодили обов'язки сторін, термін виконання і вартість робіт, порядок розрахунку і термін оплати тощо.

Згідно п. 6.1 Договору № 1 цей договорі діє з 03.01.12 р. по 31.12.50 р. Дата набрання чинності додатками до цього Договору визначається сторонами у тексті самих Додатків.

Відповідно до п. 6.1. Договору 2 та Договору № 3 договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та додатків до цього договору визначається сторонами у тексті самих додаткових угод та додатків.

Згідно п. 6.2. Договору 2 та Договору № 3 цей договір вважається продовженим на кожний наступний строк тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

Відповідно до наявних в матеріалах справи засвідчених належним чином копій Договорів №№ 1-3 договори підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Судом встановлено, що укладені правочини за своїм змістом та правовою природою є договорами підряду, які підпадають під правове регулювання норм § 1, 3 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України визначено, що договором підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до п. 2.1. Договорів №№ 1-3 виконавець зобов'язується протягом всього строку дії Договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ, для чого: здійснювати роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ у смугах частот, що використовує замовник, з метою забезпечення ЕМС РЕЗ Замовниками з РЕЗ інших користувачів; Договору інформувати замовника про радіозавади, що виникають з його вини і вживати передбачені законодавством України заходи з метою усунення дій цих завад; виявляти у присвоєній замовнику смузі частот джерела радіозавад та усувати їх у строки та у порядку визначених нормативно-правовими актами; за заявками замовника виконувати роботи з виявлення та усунення дії джерел радіозавад, які впливають на роботу РЕЗ замовника тощо.

За умовами п.п. 3.1, 3.2 Договору № 1 перелік РЕЗ, що підлягають технічному радіоконтролю, наведено у Додатку до Договору, який є його невід'ємною частиною; періодичність виконання робіт з технічного радіоконтролю з метою забезпечення ЕМС РЕЗ замовник визначена у додатку до Договору.

У відповідності до п. 3.2. Договорів №№ 2, 3 та п. 3.6 Договору виконання робіт підтверджується відповідними Актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами.

Згідно п. 3.3. Договорів №№ 2, 3 виконавець після закінчення проведення робіт оформляє рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника.

За приписами ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Отже, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Судом встановлено за матеріалами справи та підтверджено представником позивача в судовому засіданні, що на виконання умов Договору позивачем за період 01.10.14 р. по 31.10.14 р. та квітень-вересень 2015 року виконано роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіол електронних засобів широкосмугового радіодоступу та радіорелейного зв'язку для ТОВ "Українські новітні технології" на загальну суму 9322,56 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками замовника і виконавця Актами про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за відповідний період, а саме: № 14-11-2010 від 31.10.14 р. на суму 398,88 грн. № 15-11-5006 від 30.04.2015 на суму 1566,96 грн., № 15-11-5369 від 29.05.2015 на суму 1671,36 грн., № 15-11-6736 від 30.06.2015 на суму 1551,12 грн., № 15-11-6737 від 30.06.2015 на суму 79,20 грн., № 15-11-8391 від 31.07.2015 на суму 1351,68 грн., № 15-11-8451 від 31.08.2015 на суму 1351,68 грн., № 15-11-9067 від 30.09.2015 на суму 1351,68 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

Факт виконання робіт та їх обсяг за вказаними Актами згідно умов Договору відповідачем не заперечувався.

Доказів пред'явлення відповідачем претензій щодо якості, обсягів, а також термінів виконання робіт до суду не надходило, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору з боку відповідача відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем виконані прийняті на себе зобов'язання по виконанню робіт, обумовлених Договорами, у повному обсязі та з належною якістю, а відповідачем, в свою чергу, прийнято виконання цих робіт без будь - яких зауважень, що позбавляє останнього права посилання на невідповідність Актів умовам Договору та виявлені недоліки, як на умову звільнення від оплати виконаних робіт.

Періодичність платежів визначена в додатку до Договору № 1; розрахунки між виконавцем і замовником за роботи технічного радіоконтролю параметрів випромінювання та забезпечення ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що виставлена в платіжному документі, на розрахунковий рахунок виконавця (п.3.4 Договору).

При цьому додатком № 1 Договору № 1 визначений перелік РЕЗ, що підлягають радіочастотному моніторингу - широкосмугового радіодоступу, за базову станцію та ретранслятор, періодичність радіочастотного моніторингу та оплати - за місяць.

Пунктом 3.1 Договорів №№ 1 - 3 передбачено, що ціна виконаних робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ, визначається на підставі затверджених у встановленому порядку "Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов'язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу" за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводились роботи і не включає ПДВ. ПДВ нараховується згідно із законодавством України. Розрахунок ціни робіт наведений у Додатку до договору.

Оплата за виконання робіт здійснюється щомісяця шляхом перерахування грошових коштів, в розмірі встановленому п. 3.1. Договору, на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 25 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 3.4 Договорів №№ 2, 3).

Додатками № 1 до Договорів №№ 2, 3 визначений перелік РЕЗ, що підлягають радіочастотному моніторингу - широкосмугового радіо доступу (за базову станцію) та радіорелейного зв'язку у діапазоні до 17 ГГц та понад 17ГГц включно (без РЕЗ), періодичність радіочастотного моніторингу та оплати - за місяць.

На виконання умов вказаних Договорів позивач виставляв відповідачу рахунки: № 2010 від 01.10.14 р. на суму 398,88 грн., №5006 від 01.04.2015 на суму 1566,96 грн., №5369 від 05.05.2015 на суму 1671,36 грн., №6736 від 04.06.2015 на суму 1551,12 грн., №6737 від 04.06.2015 на суму 79,20 грн., №8391 від 23.07.2015 на суму 1351,68 грн., №8451 від 03.08.2015 на суму 1351,68 грн., №9067 від 01.09.2015 на суму 1351,68 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки в подальшому всупереч досягнутим між сторонами домовленостям відповідач своїх зобов'язань щодо оплати виконаних за Договорами №№ 1-3 робіт не виконав, позивачем направлялись на адресу останнього претензії № 02.2/212 від 17.02.15 та № 02.2/538 від 27.04.15 р. з вимогами виконати умови Договорів та погасити наявну заборгованість.

Факт отримання даних претензій 27.02.15 р. та 14.05.15 р. підтверджено наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень № 682 та № 649 відповідно. Проте вказані претензії залишені відповідачем без відповіді, заборгованість відповідачем погашена тільки частково, а саме платіжним дорученням № 1755 від 04.03.15 р. перераховано на рахунок позивача 332,40 грн. із зазначенням призначення платежу «за радіочастотний моніторинг РЕЗ, за рах. № 2010 від 01.10.14 р. в т.ч. ПДВ 55,40 грн.», що підтверджується відповідною копією виписки банку по рахунку позивача.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником позивача в судових засіданнях, свої зобов'язання щодо перерахування коштів за виконані ДП «Український державний центр радіочастот» у встановлений строк, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам Договору, відповідач в повному обсязі не виконав, в результаті чого у останнього станом на час звернення до суду утворилась заборгованість перед позивачем за наведеними Договорами №№ 1-3 у сумі 8990,16 грн., яку позивач просив стягнути в позовній заяві.

У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання зобов'язань за Договором, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів визнання недійсним чи розірвання Договорів № 30753/218м-12 на роботи з технічного радіоконтролю параметрів вимірювання випромінювання та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 03.01.2012, №560мо-14 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.11.14 р. та №560мо-14 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.07.15 р. або їх окремих положень суду не надано.

Будь-які заперечення щодо порядку та умов укладення спірних Договорів на час їх підписання та на протязі виконання з боку сторін відсутні.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за Договорами №№ 1-3 у встановлений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості в повному обсязі відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, тому вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 8990,16 грн. за вказаними Договорами №№ 1-3 підлягає задоволенню.

Також в позовній заяві № 4/1001 від 29.09.15 р. позивач зазначає, що за заявами ТОВ "Українські новітні технології" № 3921-Р від 26.01.15 р., № 3994-Р від 12.03.15 р. та № 3999-Р від 13.03.15 р. щодо надання дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів радіорелейного зв'язку та проведення в ході приймальних випробувань вимірювання параметрів радіоелектронного зв'язку, позивачем проведено разові роботи з проведення первинного технічного контролю та вимірювання параметрів РЕЗ та ВП, відповідно до яких службовими особами позивача одноособово були складені службові записки №№ Ф46-007456, 405-В01 від 01.04.15 р., Ф46-007915 від 03.04.15 р. та акти первинного технічного контролю № 46-4186ПТК від 16.02.15 р., № 07-101ПТК від 31.03.15 р. та № 46-4742-ПТК від 03.04.15 р., а також на оплату вказаних робіт виставлено рахунки №4285 від 20.02.15 на суму 2624,69 грн., №5192 від 02.04.15 на суму 2767,06 грн., №5195 від 03.04.15 на суму 2472,34 грн., всього на суму 7864,09 грн..

Проте, доказів надсилання на адресу відповідача або отримання останнім нарочно вказаних рахунків на суму 7864,09 грн. матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, та які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами у відповідності до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України визнаються документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За висновками суду, документами, які підтверджують як факт виконання позивачем виконання робіт з проведення первинного технічного контролю та вимірювання параметрів РЕЗ та ВП, так і факт виникнення у відповідача зобов'язання з оплати виконаних робіт, є акти здачі - прийняття виконаних робіт, які мають бути сторонами належним чином оформлені та підписані.

Отже, виходячи з вищенаведених приписів чинного законодавства, підписання замовником актів здачі - прийняття виконаних робіт, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факти здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи відповідно до змісту підписаних між сторонами актів.

Натомість позивачем окрім підписаних в односторонньому порядку службових записок та актів первинного контролю, а також рахунків на оплату не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання позивачем та прийняття відповідачем заявлених робіт з проведення первинного технічного контролю та вимірювання параметрів РЕЗ та ВП, вартість яких в сумі 7864,09 грн. заявлена позивачем до стягнення з ТОВ «Українські новітні технології» в поданій позовній заяві.

На виконання вимог ухвал суду 08.10.15 р, 05.11.15 р. та 24.11.15 р. відповідні докази на час проведення судового засідання 28.12.15 р. позивачем суду не надані.

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту прийняття відповідачем виконаних ДП «Український державний центр радіочастот» робіт з проведення первинного технічного контролю та вимірювання параметрів РЕЗ та ВП на суму 7864,09 грн., і, відповідно, встановлення обов'язку відповідача зі сплати вказаної суми на підставі наданих позивачем односторонніх актів та службових записок, за умови відсутності обґрунтування можливості стягнення зазначених коштів на інших підставах, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту надання позивачем відповідачеві та прийняття останнім вказаних робіт належними та допустимими доказами.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог в частині стягнення 7864,06 грн. за виконані роботи з проведення первинного технічного контролю та вимірювання параметрів РЕЗ та ВП, господарський суд позбавлений можливості встановити та дослідити необхідні для ухвалення обґрунтованого рішення обставини справи та правовідносини сторін, а тому вважає за необхідне та правомірне відмовити позивачу у задоволенні позову в цій часині з огляду на його необґрунтованість та недоведеність.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з того, що позов частково доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачами не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями відповідачів, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1 А; ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, пр-т. Перемоги, 15 км, ) в особі Західної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (79018, м. Львів, вул. Стороженка, 20, ) борг у розмірі 8990 (вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 649 (шістсот сорок дев'ять) грн. 69 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складений та підписаний 21 січня 2016 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання та підписання повного тексту рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Суддя А.М.Селівон