КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Справа№ 910/18237/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: Капля А.С. за довіреністю від 01.11.2015;

від відповідача: Синельников М.О. за довіреністю від 15.12.2014;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015

у справі №910/18237/14 (суддя К.В. Полякова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1) Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Ілта"

про відшкодування шкоди у сумі 8 514,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" про відшкодування шкоди в сумі 8514,62 грн.

Позивач через відділ діловодства та документообігу надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог.

Розглянувши клопотання суд першої інстанції задовольнив клопотання про збільшення розміру позовних вимог.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 по справі №910/18237/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ілта" про відшкодування шкоди у сумі 8514,62грн. задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" 1782 гривні 49 копійок суми страхового відшкодування та 326 гривень 33 копійки витрат зі сплати судового збору. У іншій частині позову відмовити.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 в частині задоволення позову змінити та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 скасувати частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9979 грн. 35 коп.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу №910/18237/14 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірновій Л.Г., судді Кропивній Л.В., Чорній Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 30.09.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015, у зв'язку з перебуванням суддів ЧорноїЛ.В. та Кропивної Л.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді СмірновоїЛ.Г., суддів Руденко М.А., Дідиченко М.А.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.15 розгляд апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" відкладено до 18.11.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015, у зв'язку з виходом суддів ЧорноїЛ.В. та Кропивної Л.В. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Чорної Л.В., Кропивної Л.В.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.15 розгляд апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" відкладено до 02.12.2015.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представників позивача та відповідача надійшли додаткові пояснення.

В судове засідання 02.12.2015 з'явились представники позивача та відповідача. Представники третьої особи 1,2 у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники третьої особи 1,2 не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників третьої особи 1,2.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 скасувати частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9979 грн. 35 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 в частині задоволення позову змінити та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

23.09.2010 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "НАСТА" (страховик) та Товариством обмеженою відповідальністю "Ілта" (страхувальник) укладено Генеральний договір №401.0008545 добровільного комплексного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту, зокрема транспортного засобу (далі - ТЗ) марки "Peugeot Partner", державний номер НОМЕР_1, та видано страховий сертифікат №3137 від 18.01.2013.

Внаслідок настання страхового випадку, передбаченого Договором, а саме дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.05.2013 по вул. Клепарівська, у м.Львові за участю ТЗ марки "Renault", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 та ТЗ марки "Peugeot Partner", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, забезпечений ТДВ "СК "НАСТА" ТЗ отримав механічні пошкодження.

Вартість матеріального збитку, спричиненого власнику ТЗ марки "Peugeot Partner", державний номер НОМЕР_1 визначена на підставі Висновку №01/06 від 12.06.2013 у розмірі 8514,62грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу - у розмірі 10641,60 грн.

На підставі вказаного Висновку та рахунку-фактури №6062 від 10.06.2013, виставленого ТОВ "Ілта Львів", страховиком ТДВ "СК "НАСТА" складено страховий акт №2013-05-27/012 від 15.08.2013, за яким визначено розмір страхового відшкодування у сумі 9980,17 грн.

Виплата вказаної суми страхового відшкодування відбулась шляхом проведення заліку взаємних однорідних вимог між ТДВ "СК "НАСТА" та ТОВ "Ілта", про що складено акт №38 від 15.08.2013 із додатком №2, в якому зокрема зазначено, номер справи №2013-05-27/012, дату випадку - 27.05.2013, державний номер НОМЕР_1 та суму відшкодування 9980,17 грн., що зараховується.

Винною у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди особою визнано постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 26.06.2013 у справі № 459/2905/13-п ОСОБА_6, який керував ТЗ марки "Renault", державний номер НОМЕР_2.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6, який керував транспортним засобом марки "Renault", державний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП застрахована Публічним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (відповідач у справі), за полісом №АЕ/846043, відповідно до витягу з Єдиної централізованої бази МТСБУ.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 27.09.2013 ТДВ "СК "НАСТА" звернулось до відповідача із заявою №1622 про страхове відшкодування у розмірі 9980,17 грн., у відповіді на яку відповідач у листі №11831 від 01.11.2013 зазначив, що сума страхового відшкодування у розмірі 8198,68 грн. буде перерахована ТДВ "СК "НАСТА".

Із матеріалів справи вбачається, що 25.03.2014 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Наста" (первісний кредитор) та Товариством з додатковою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (новий кредитор) укладено договір №2503 про відступлення права вимоги.

За умовами даного Договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитору за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у розмірі 278670, 58 грн., відповідно до п.4.1.Договору, у порядку та строки встановлені цим договором.

На виконання умов Договору, позивач виплатив ТДВ "СК "НАСТА" за відступлення права вимоги грошові кошти у розмірі 278670, 58 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №408 від 27.03.2014.

Відповідно до п.3.1.1.Договору, права вимоги відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед первісним кредитором.

За п.3.1.3.Договору, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання цього Договору та після зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали Договір страхування із первісним кредитором (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Пунктом 3.1.4.Договору сторонами погоджено, що у випадку якщо з моменту переходу до нового кредитора прав вимоги, первісний кредитор отримав віл боржників/їх страховиків по Договору ОСЦПВ (обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) суму грошових коштів в рахунок повернення заборгованості, права вимоги за якими набув первісний кредитор, первісний кредитор зобов'язаний перерахувати дану суму новому кредитору протягом 10 (десяти) банківських днів, з моменту її отримання. Разом з цим первісний кредитор відправляє новому кредитору електронною поштою на вказану адресу, реєстр даних перерахувань, що повинен містити інформацію щодо кожного платежу отриманого первісним кредитором та відносно якого новий кредитор має право вимоги, а саме: сума платежу, дата отримання платежу, номер Договору страхування та/або письмова вимога первісного кредитора до боржника.

Також, у випадку проведення взаємозаліку однорідних зустрічних вимог із страховиком боржника, де однією/кількома із вимог первісного кредитора є вимога яку останній передав новому кредитору, в такому випадку первісний кредитор зобов'язаний перерахувати на рахунок нового кредитора суму такої зарахованої/зарахованих вимог.

Згідно із п.3.1.6.Договору, новий кредитор зобов'язується протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту переходу до нього прав вимоги надіслати боржникам письмові повідомлення про відступлення новому кредитору прав вимоги за встановленою Додатком 3 до Договору формою.

У зв'язку із цим, позивач, як новий кредитор, направив 16.04.2014 відповідачу лист (повідомлення), у якому зазначив про укладений між ТДВ "СК "НАСТА" та ТДВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" договір відступлення прав вимоги та зміну, внаслідок цього, кредитора у зобов'язанні по виплаті страхового відшкодування за претензією ТДВ "СК "НАСТА" від 27.09.2013 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що отримав право вимоги до відповідача за Договором про відступлення права вимоги №2503 від 25.03.2014 на суму 9980,17 грн., яка має бути сплачена відповідачем саме на користь позивача - ТДВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", враховуючи належне повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає на відсутності у нього обов'язку по сплаті заявлених у межах даного позову грошових коштів, оскільки відповідачем із ТДВ "СК "НАСТА" проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 6270,00 грн. за відповідною заявою від 08.10.2014, іншу частину грошових коштів у розмірі 1928,68 грн. відповідачем сплачено на рахунок ТДВ "СК "НАСТА", що підтверджується платіжним дорученням №27032 від 22.10.2014, а частина страхового відшкодування у розмірі 1782,49 грн. виплаті не підлягає, оскільки є зносом на вартість запчастин, який не відшкодовується.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.11.2014 у справі №910/18237/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 у задоволенні позову відмовлено.

13.05.2015 Вищим господарським судом України ухвалено постанову, якою скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 18.11.2014 у справі №910/18237/14, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

У даній постанові Вищим господарським судом України наголошено, що при новому розгляді справи суду необхідно з'ясувати на яку суму проведено залік зустрічних однорідних вимог за заявою відповідача від 08.10.2014, обсяг зобов'язань сторін за заявами про зарахування зустрічних однорідних від 15.09.2014 та 08.10.2014, а також надати належну правову оцінку акту №38 від 15.08.2013 про зарахування зустрічних однорідних вимог між ТДВ "СК "НАСТА" та ТОВ "Ілта".

Так, із матеріалів справи вбачається, що 18.09.2014 відповідач направив ТДВ "СК "НАСТА" (первісному кредитору) заяву від 15.09.2014 про зарахування зустрічних однорідних вимог, за якою АТ "СГ "ТАС" має зобов'язання перед ТДВ "СК "НАСТА" по сплаті грошових коштів підставою за заявою ТДВ "СК "НАСТА" у порядку регресу №1622 від 27.09.2013 на суму 9980,17 грн. та №1889 від 19.11.2013 на суму 5354,07 грн., а ТДВ "СК "НАСТА" у свою чергу, має зобов'язання перед АТ "СГ "ТАС" за заявою №Г.05.0.0/395 від 10.09.2014 на суму 6270,00 грн. та №Г.05.0.0/396 від 10.09.2014 на суму 5610,00 грн.

Вказані вище зобов'язання, як відзначає відповідач, вважаються зарахованими на суму 11880,00 грн., а зобов'язання АТ "СГ "ТАС" перед ТДВ "СК "НАСТА" на суму 1672,75 грн. таким, що не виконане та підлягає оплаті.

22.10.2014 відповідач направив ТДВ "СК "НАСТА" заяву від 08.10.2014 про зарахування зустрічних однорідних вимог, у якій зазначено, що за регресною вимогою ТДВ "СК "НАСТА" №1622 від 27.09.2013 розмір страхового відшкодування становить 8198,68 грн., за регресною вимогою АТ "СГ "ТАС" №Г.05.0.0/395 від 10.09.2014 становить 6270,00 грн., та, таким чином, вказані зобов'язання вважаються зарахованими, окрім 1928,68 грн., які підлягають сплаті відповідачем на користь ТДВ "СК "НАСТА".

Наявність зустрічних однорідних вимог підтверджується наявними у матеріалах справи документами щодо настання 21.10.2011 дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_8 під час керування ТЗ марки "Folkswagen", державний номер 713-08ТВ, цивільно-правова відповідність якого забезпечена ТДВ "СК "НАСТА" за полісом №АА/5122644.

Внаслідок даної ДТП, забезпечений АТ "СГ "ТАС" за Договором страхування №109-Ф-11/А0222999 від 04.07.2011 ТЗ марки "ЗАЗ110387", державний номер НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту даного ТЗ за Висновком авто товарознавчого дослідження становить 7842,26 грн., на підставі якого АТ "СГ "ТАС" виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 6270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10541 від 12.12.2011 року.

Частиною 3 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

П. 3.1.3 Договору № 2503 передбачає, що право вимоги Первісного кредитора переходить до Нового кредитора з моменту підписання Договору та після зарахування коштів у розмірі ціни Договору на рахунок Первісного кредитора. Договір було підписано 25 березня 2014 року, а кошти в розмірі ціни Договору були перераховані на рахунок Первісного кредитора 27 березня 2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 408.

Отже, право вимоги на відшкодування в порядку регресу у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виникло 27 березня 2014 року, а ТДВ «СК «НАСТА» в свою чергу втратило своє право на відшкодування шкоди в порядку регресу за договорами страхування, передбаченими в Додатку № 1 до Договору №2503.

Відповідача було належним чином повідомлено про зміну кредитора у зобов'язанні, так як на його адресу направлявся лист-повідомлення про зміну кредитора за підписом повноважного представника ТДВ «СК «НАСТА» та повноважного представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Крім того, Позивач має докази направлення на адресу Відповідача вказаного повідомлення та докази отримання останнім цього повідомлення.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 2 ст. 516 ЦК України передбачає ризик настання несприятливих наслідків для нового кредитора у тому випадку, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні. В цьому випадку виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. В нашому випадку боржник (АТ «СГ «ТАС») був належним чином повідомлений про заміну кредитора. Отже, новий кредитор (ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») не повинен нести ризик настання несприятливих наслідків. В свою чергу належним чином повідомлений боржник повинен виконати своє зобов'язання на користь нового кредитора, а виконання зобов'язання на користь первісного кредитора не можна вважати належним виконанням зобов'язання. Крім того, ризик настання несприятливих наслідків в цьому випадку повинен нести боржник.

Ст. 515 ЦК України передбачається вичерпний перелік зобов'язань, за якими зміна кредитора не допускається. Це зобов'язання, нерозривно пов'язані з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. На правовідносини, що склалися між АТ «СГ «ТАС» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» норми даної статті не можуть розповсюджуватися.

З умов договору Договору № 2503 від 25.03.2014 вбачається, що його метою є заміна особи на активній стороні зобов'язання із збереженням всіх інших елементів зобов'язального правовідношення за плату. Договір № 2503 за правовою природою є договором купівлі-продажу права вимоги, метою якого є передання прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а не договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Відповідач стверджує, що ним було здійснено зарахування зустрічних вимог в односторонньому порядку з первісним кредитором. Так, дійсно згідно ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін. Але також ст. 601 ЦК України передбачає, що зарахуванню підлягають такі вимоги, що існують на момент проведення заліку, вони мають бути однорідними, а також бути зустрічними (тобто кредитор за одним зобов'язанням повинен бути боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням повинен бути кредитором за іншим). Крім того, дана стаття не має прямої вказівки, що зарахування зустрічної вимоги проводиться саме з первісним кредитором.

Станом на момент відступлення ТДВ «СК «НАСТА» на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги в порядку регресу до АТ «СГ «ТАС», зобов'язання останнього щодо відшкодування збитків в порядку регресу на суму 8 514,62 грн. на підставі полісу АЕ/0846043 на користь ТДВ «СК «НАСТА» не були виконані.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

На підставі того, що Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений строк виконання зобов'язання, тому відповідач зобов'язаний був здійснити виплату у тримісячний строк. Звертаємо увагу суду на те, що первісний кредитор звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди 27.09.2013, тому останній зобов'язаний був здійснити виплату у строк до 27.12.2013. Первісним кредитором 14.11.2013 було отримано рішення про виплату страхового відшкодування, однак виплата не була здійснена Відповідачем у передбачений законом строк. Як вбачається з вищенаведеного та обставин справи, відповідач порушив надані законом права та інтереси первісного кредитора ще до моменту відступлення права вимоги новому кредитору, і як наслідок, первісний кредитор мав право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав та інтересів.

В той же час, станом на момент вчинення АТ «СГ «ТАС» правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, тобто на дату 08.10.2014, у ТДВ «СК «НАСТА» були відсутні вимоги до АТ «СГ «ТАС» щодо стягнення відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 8514,62 грн. за полісом АЕ/0846043, оскільки вони вже були передані ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі Договору № 2503 від 25.03.2014.

При цьому, про відступлення ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вищевказаних вимог, відповідача було повідомлено у відповідності до вимог ст. 516 ЦК України 18.04.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно зі ст. 603 ЦК України у разі заміни кредитора боржник має право пред'явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора. У разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання на цей строк не встановлений чи визначений моментом пред'явлення вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред'явлення боржникові вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Суд першої інстанції посилається на те, що вимоги Позивача (нового кредитора) до Відповідача були зараховані на підставі заяви Відповідача, направленої Третій особі 1 (первісному кредитору) про зарахування зустрічних однорідних вимог, суд зазначив, що таке зарахування є можливим, оскільки підстава виникнення такої вимоги вже існувала на момент отримання боржником (ПАТ «СГ «ТАС») письмового повідомлення про відступлення права вимоги та строк виконання вказаної вимоги вже настав до його отримання.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту.

Таким чином, провівши односторонній правочин, Відповідач порушив норми ст. 202 ЦК України та позбавив сторону у зобов'язанні «права на захист», що надане Конституцією України (ст. 55), Цивільним кодексом України «ст. 15, 16, 22) та іншими нормативно-правовими актами.

Слід також відзначити, що для заліку взаємних вимог в даному випадку недостатньо заяви однієї сторони, якщо з цього приводу існує будь-який спір і зокрема, якщо сторона не згодна з проведеним заліком або, наприклад, якщо вона заперечує наявність боргу перед контрагентом, що прислав заяву про залік і тому має право звернутися з даним спором до суду. І лише, якщо сторони, що не мають розбіжностей з приводу проведення заліку зустрічних вимог, вони можуть оформити його двосторонньою угодою або актом.

Жодних письмових документів, що підтверджують згоду ТзДВ «СК «НАСТА» на проведення заліку взаємних однорідних вимог Відповідачем надано не було, крім того, відповідний залік не було оформлено двосторонньою угодою або актом, що свідчить про невідповідність вказаного заліку вимогам чинного законодавства України.

Щодо посилань Відповідача на п. 3.1.4 Договору № 2503, де говориться, що у разі проведення взаємозаліку однорідних зустрічних вимог із страховиком боржника, де однією/кількома з вимог первісного кредитора, є вимога, яку останній передав новому кредитору, в такому випадку, первісний кредитор, зобов'язаний перерахувати на рахунок нового кредитора суму такої зарахованої вимоги, та вважає, що ним було належним чином виконано зобов'язання шляхом одностороннього зарахування зустрічних вимог на користь ТДВ «СК «НАСТА». Відповідач при виконанні свого зобов'язання не має права керуватися умовами Договору № 2503, так як ці умови регулюють внутрішні відносини між ТДВ «СК «НАСТА» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як сторін договору, а Відповідача вони стосуються лише в тій частині, де підтверджується факт передання права вимоги первісного кредитора (ТДВ «СК «НАСТА») на відшкодування шкоди в порядку регресу на користь належного кредитора (ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»). Договір № 2503 не дає підстав Відповідачу порушувати норми чинного законодавства України та безпідставно, без погодження з первісним та належним кредитором, проводити односторонній взаємозалік взаємних вимог, в той час, коли Господарським судом м. Києва розглядається справа № 910/18237/14 з цих же підстав та щодо того ж предмету спору, щодо якого АТ «СГ «ТАС» було проведено взаємозалік.

За таких обставин Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі №910/18237/14 залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі №910/18237/14 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі №910/18237/14 змінити.

4. Резолютівну частину рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі №910/18237/14 викласти в наступній редакції:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити повністю.

Визнати недійсним односторонній правочин, оформлений заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про зарахування зустрічних однорідних вимог із Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» від 08.10.2014.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 13, ) 9979 (дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 35 коп. та 1827(тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору за подання позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 13, ) 913 (дев'ятсот тринадцять)грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5.Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови.

6.Матеріали справи №910/18237/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна