ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.11.2015 Справа № 905/984/15 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм"
провідстрочку виконання судового рішення
у справі№905/984/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фра-М"
про стягнення 1137279,85грн.
Представники сторін: позивача: ОСОБА_1- представник за довіреністю. відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.09.2015 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролбіоформ" задоволені у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фра-М" на користь Товариства з обмежною відповідальністю "Стиролбіофарм" суму основного боргу у розмірі 1137279,85грн.; судовий збір 22745,60грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм" на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 22745,60грн.

19.11.2015 до господарського суду Донецької області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролбіоформ" (далі заявник, позивач) по справі №905/984/15 про відстрочку виконання судового рішення від 28.09.2015 до моменту виконання грошових забов'язань відповідача перед позивачем, набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції чи військових дій на території України, або на інший термін на розсуд суду, але не менш ніж на 6 місяців.

Ухвалою суду від 20.11.2015 розгляд заяви призначений на 27.11.2015 року та зобовязано заявника надати оригінали документів, доданих до заяви про відстрочку виконання судового рішення.

Позивач і відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом передачі їм телефонограм.

Представник позивача з'явився у судове засідання та підтримав свою правову позицію у повному обсягу.

Заява мотивована тим, що з початку липня 2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм" повністю припинило виробництво продукції у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю працівників через постійне проведення бойових дій, брак сировини та неодноразові пограбування транспортних засобів підприємства, якими транспортувалася продукція до покупців. Вищезазначені фактори призвели до того, що на розрахункових рахунках позивача взагалі відсутні грошові кошти. Також між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм" та дистриб'юторами лікарських засобів укладено договори на поставку продукції, за якими у разі припинення антитерористичної операції або поліпшення ситуації в Донецькій області, стане можливим здійснення господарської чи підприємницької діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм", відновлення відгрузки продукції контрагентами, отримання прибутку від реалізації продукції, а як наслідок виникне реальна можливість поступово розрахуватися з кредиторами, у тому числі і з Державним бюджетом України щодо сплати судового збору.

На підтвердження своєї заяви заявник надає копії: довідки про рух коштів по рахунках позивача, відкритих у АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" та довідки про рух коштів по рахунках у АТ "Укрексімбанк"; договору поставки №74-12/13 від 05.12.2013 та додаткових угод до нього; договору поставки №12-100/11 від 01.01.2012; договору поставки №5-СБФ від 06.01.2010; постанови державної виконавчої служби.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З аналізу ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вбачається, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Таким чином, в основу судового акту про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен встановити матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси стягувача, а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Суд дослідивши мотиви заяви та додані докази, дійшов висновку про відсутність виключних обставин, наявність яких надавала б підстави для відстрочення виконання рішення на строк до моменту виконання грошових забов'язань відповідача перед позивачем, набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції чи військових дій на території України, або на інший термін на розсуд суду, але не менш ніж на 6 місяців, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту договорів, які заявником додано до заяви на підтвердження існування договірних правовідносин з реалізаторами продукції заявника, останні свідчать тільки про припинення договірних відносин, оскільки строк дії договору №5-СБФ закінчився у 2010 році, договору №12-10011 закнчився у 2012 році, договору №74-12/13 закінчится 31.12.2015.

Надані заявником докази про відсутність коштів судом оцінються у сукупності з іншими доказами, а також враховуючи те, що заявником не надано належних доказів того, що заявником відкрито тільки два рахунки в банківських установах, і більше інших не існує.

Надані заявником постанови про відкриття виконавчого провадження свідчать про невиконання заявником рішень суду та наявність заборгованості заявника перед іншими кредиторами.

Заявником не надано документів, складених за результатами фінансово-господарської діяльності заявника, як то баланс, фінансовий звіт, які б свідчили про результати діяльності заявника та про, можливо, відсутність майна.

Посилання заявника на тяжкий фінансовий стан підприємства та відсутність коштів на рахунках підприємства судом не приймаються, оскільки даний факт є результатом господарської діяльності заявника та не може бути прийнятий в якості доказів для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як виняткові обставини(див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Півень проти України від 29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. § 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бакай та інші проти України від 09.11.2004).

Тобто, в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Окрім того, заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин пов'язаних із виникненням загрози банкрутства заявника, відсутність коштів на йогоусіх банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, а також доказів на підтвердження наявності у майбутньому у заявника можливості виконати рішення суду.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 1,8.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відстрочення та розстрочення сплати судового збору можливе на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Відповідно до матеріалів справи, суд вже задовільняв клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, а за результатами розгляду справи стягнув з нього судовий збір до Державного бюджету, як це належало б під час подання позову до суду та розподілів судові витрати шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

З огляду на викладене, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 29.09.2015 по справі №905/984/15 врахувавши те, що заявник просить розстрочити судовий збір, який є обов"язковим збором та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України та відсутність в матеріалах заяви належних доказів на підтвердження не можливості заявником виконати рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносинах виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 86, ст.121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Стиролбіофарм" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 29.09.2015 по справі №905/984/15 до моменту виконання грошових забов'язань відповідача перед позивачем, набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції чи військових дій на території України, або на інший термін на розсуд суду, але не менш ніж на 6 місяців

2. Ухвалу надіслати сторонам.

Суддя Д.М. Огороднік