УХВАЛА

17.11.2015Справа № 910/26131/15
За позовом Львівського комунального підприємства " Залізничтеплоенерго"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Старенький О. С.- представник, довіреність №10-5 від 23.02.2015;

Від відповідача : Демчук О.В.- представник, довіреність № 14-94 від18.04.2014.

ВСТАНОВИВ:

Львівське комунальне підприємство "Залізничтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов'язання вчинити дії, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн.

Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що відповідно до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» зі змінами, внесеними до нього Законом України № 423-V111 від 14.05.2015 «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» підлягають списанню пені, штрафні та фінансові санкції, в т.ч. нараховані на підставі рішень судів на заборгованість за спожитий природній газ до 01.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 порушено провадження у справі № 910/26131/15 та призначено до розгляду на 27.10.2015.

У судовому засідання 27.10.2015 судом оголошувалась перерва на 17.11.2015.

У судове засідання 17.11.2015 з'явилися уповноважені представники сторін.

Клопотання від представників сторін про здійснення фіксації судового засідання технічними засобами до суду не надходило. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання через 17.11.2015 відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення № 10/2724 від 16.11.2015 та заява про забезпечення позову №10/2682 від 10.11.2015 шляхом заборони Залізничному відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вчиняти заходи по примусовому виконанню наказу № 914/2868/14 від 12.12.2014 на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2014 та зупинити ВП №46309223, які судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник відповідача подав відзив на позовну заяву №14/2-1463 від 16.11.2015 , який судом долучений до матеріалів справи.

Представник позивача підтримав подану заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 12.12.2014 господарським судом Львівської області видано наказ на примусове виконання рішення 02.02.2015 головним державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Дзюминською М.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46309223 на примусове виконання наказу господарського суду Львівської області №914/2868/14, а 06.02.2015 р. вказане виконавче провадження було зупинено постановою державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.05.2015 скаргу задоволено частково, визнано незаконними дії Залізничного ВДВС щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження, зобов'язано відділ ДВС поновити виконавче провадження.

14.07.2015 постановою Львівського апеляційного господарського суду скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 26.05.2015 в частині задоволення скарги.

04.11.2015 постановою Вищого господарського суду України у справі №914/2868/14 касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 - без змін.

Проте, виконавче провадження ВП №46309223 на примусове виконання наказу господарського суду Львівської області №914/2868/14. було зупинено на підставі п.15 ч. І ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавче провадження підлягає зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Таким чином, за твердженнями позивача, виконавче провадження ВП №46309223 на примусове виконання наказу господарського суду Львівської області №914/2868/14 про стягнення з ЛКП "Залізничнетеплоенерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 702 154, 56 грн. - 3% річних, 605 263,16 грн. інфляційних втрат та суми судового збору, що перебуває на виконанні Залізничному ВДВС ЛМУЮ підлягає відновленню.

Враховуючи ту обставину, що предметом позову у справі №910/26131/15 є обов'язок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" списати грошові суми, які можуть бути стягнуті в примусовому порядку з ЛКП "Залізничнетеплоенерго", останній вважає, що необхідно вжити заходів забезпечення позову, оскільки в іншому разі невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливити виконання судового рішення, якщо таке буде прийнято на користь ЛКП "Залізничнетеплоенерго", тобто рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2014 №914/2868/14 буде виконано в примусовому порядку.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши в судовому засіданні 17.11.15 пояснення представника позивача суд зазначає, що відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно положень статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з положеннями частини першої статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

06 червня 2015 року набрали чинності зміни до ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Згідно ч. 13 ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

Таким чином, даною нормою встановлено, що за умови погашення теплопостачальним підприємством в строк до 01.09.2015 заборгованості за спожитий газ, спожитий до 01.01.2014, підлягають списанню пеня, штрафні та фінансові санкції, нараховані на дану заборгованість та стягнуті судовим рішенням.

Як випливає зі змісту позовної заяви, предметом спору у даній справі є зобов'язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" списання грошовових сум ЛКП "Залізничнетеплоенерго", а саме: 702 154,56 грн. - 3 % річних, 605 263,16 грн. - інфляційних втрат, тобто спір виник між сторонами внаслідок невиконання відповідачем умов договору №14/2654/11 купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011 в частині неналежного виконання зобов'язання з оплати за поставлений у липні-грудні 2012 року природного газу.

Враховуючи те, що Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції здійснюється примусове виконання рішення суду, яким стягнуті грошові кошти, які позивач просить зобов'язати відповідача списати та Державним виконавцем вже накладений арешт на грошові кошти боржника в банківській установі в межах суми стягнення, є всі побоювання, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вчиняти заходи щодо примусового виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2014 у справі № 914/2868/14 на підставі наказу господарського суду Львівської області 914/2868/14 від 12.12.2014 може ускладнити в подальшому виконання рішення суду у даній справі.

Наведене свідчить про наявність зв'язку між визначеними заходами до забезпечення позову в частині заборони Залізничному відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вчиняти заходи щодо примусового виконання наказу від 12.12.2014 по справі №914/2868/14 на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 22. 10. 2014 справі №914/2868/14 та зупинення ВП №46309223 і предметом спору, співмірність та адекватність таких заходів із заявленими вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, приймаючи до уваги інтереси сторін, за висновками суду, вжиття вказаних заходів забезпечення пов'язано з предметом позовних вимог, є адекватним, розумним і співмірним заходом до забезпечення позову у даній справі та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів відповідача та позивача, а також не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, суд знаходить клопотання позивача про забезпечення позову обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 64, 65, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Львівського комунального підприємства " Залізничтеплоенерго" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі №910/26131/15 законної сили заборонити Залізничному відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції вчиняти заходи по примусовому виконанню наказу № 914/2868/14 від 12.12.2014 на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2014 та зупинити ВП №46309223.

3. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є Львівське комунальне підприємство "Залізничтеплоенерго" (79054, м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а; ).

4. Боржник: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ).

5. Дану ухвалу надіслати сторонам по справі.

6. Дана ухвала є виконавчим документом і може бути пред'явлена до виконання в порядку та строки, визначені Законом України „Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з 17 листопада 2015 року.

Строк пред'явлення ухвали до виконання протягом одного року.

Суддя А.М.Селівон