РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015Справа №910/23552/15

За позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" Житомирської області

про стягнення боргу, неустойки, ціна позову 11946112,30 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від прокуратури: Волошенюк О.Г.,

від позивача: Озеров О.С.,

від відповідача: Кайданович Е.Й., Бабіч О.О.

СУТЬ СПОРУ :

у серпні 2015 року заступник Генерального прокурора України звернувся в суд з позовом в інтересах Міністерства оборони України з підстав ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор зазначав, що всупереч умов укладеного між позивачем і відповідачем договору про закупівлю послуг за державні кошти № 294/15/3 від 18 березня 2015 р., додаткової угоди від 29 травня 2015 р. до цього договору (має гриф "таємно"), останній після одержання від позивача попередньої оплати у розмірі 17101800 грн. до 30 липня 2015 р. зобов`язання за договором виконав частково, надав послуги з ремонтування та технічного обслуговування машин і устаткування спеціального призначення вартістю 7614237,60 грн., решту одержаних коштів на суму 9487562,40 грн. не повернув.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача суму боргу, 730292,74 грн. пені, 1276791,18 грн. штрафу та 451465,98 грн. штрафних санкцій передбачених п. 7.2 договору.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений прокурором в його інтересах позов.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на неможливість виконання зобов`язання внаслідок прострочення позивача. Заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявлених прокурором штрафних санкцій на 99,9 %. Також вказував про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивача.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 294/15/3 від 18 березня 2015 р., додаткова угода від 29 травня 2015 р. до цього договору (має гриф "таємно"), згідно з умовами яких відповідач зобов`язався у 2015 році надати послуги позивачу з ремонтування та технічного обслуговування машин і устаткування спеціального призначення (33.12.2) (капітальний ремонт двигунів БРДМ-2) за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначені у календарному плані надання послуг (додаток № 1 до договору містить гриф "таємно"), який є невід`ємною частиною цього договору, а останній - прийняти та оплатити ці послуги на умовах договору.

Згідно умов п. 3.1 договору ціна цього договору становить 28503000 грн.

Строк дії договору відповідно до умов п. 10.1 договору встановлений з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 р., а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями прокурора, представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями указаного договору та додаткової угоди.

За змістом умов п. 4.4 договору сторони погоди можливість здійснення позивачем на користь відповідача попередньої оплати у розмірі до 90% вартості послуг. Також погодили, що відповідач у строк не пізніше терміну надання послуг, після отримання попередньої плати, повинен надати позивачу документи, що підтверджують фактичне надання послуг або повернути невикористані кошти на рахунок позивача.

Поясненнями прокурора, представників сторін, наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №№ 294/7 та 294/10 від 26 березня 2015 р. стверджується факт перерахування позивачем на користь відповідача суми попередньої оплати за надання послуг за договором у розмірі 17101800 грн.

Поясненнями прокурора, позивача, частково відповідача, наявними у матеріалах справи актами приймання наданих послуг №№ 1 від 18 червня 2015 р., 2 від 18 липня 2015 р., 3 від 30 липня 2015 р., 4 від 7 серпня 2015 р. стверджується факт виконання відповідачем всіх робіт за першим етапом вартістю 2316308,10 грн., часткового виконання робіт за другим етапом вартістю 5297929,50 грн.

Календарним планом надання послуг (додаток № 1 до додаткової угоди) визначені три етапи робіт з термінами їх виконання та вартістю робіт: строк виконання першого до 30 травня 2015 р., другого - до 30 червня 2015 р., третього - до 30 липня 2015 р.

Доказів надання відповідачем станом на 25 серпня 2015 р. послуг за другим етапом у повному обсязі та послуг за тертім етапом або повернення попередньої оплати позивачу суду не надано.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9487562,40 грн. грн. попередньої оплати (17101800-(2316308,10+5297929,50).

Доводи відповідача щодо прострочення позивача, який не передав йому вироби для проведення ремонту, є безпідставними, оскільки доказами не підтверджені, суперечать умовам спірного договору та встановленим по справі обставинам про перебування машин, що потребували ремонту, у володінні відповідача вже станом на час на час укладення спірного договору.

Відповідно до умов абз. 1 п. 7.2 договору за порушення терміну виконання зобов`язання з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання робіт за спірним договором, одержані кошти не повернув, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 624 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України підлягає стягненню 730292,74 грн. пені та 1276791,18 грн. штрафу згідно з розрахунком позивача, проведеним відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Доводи відповідача щодо зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру належної з нього на користь позивача неустойки є необґрунтованими, оскільки доказів наявності передбачених законодавством підстав для зменшення неустойки суду не надано.

Згідно з умовами абз. 3 п. 7.2 договору у випадку неповернення попередньої оплати (її частини) або ненадання в зазначений термін звітних документів, що підтверджують факт виконання послуг, відповідач сплачує штрафні санкції в розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми невикористаних коштів.

Вказані умови спірного договору узгоджуються з приписами ч. 6 ст. 231 ГК України щодо визначення розміру штрафних санкцій.

При цьому, абз. 5 п. 7.2 договору сторони відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України та ч. 6. ст. 231 ГК України встановили інший розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами, а саме, 0 (нуль) відсотків.

Враховуючи вищевикладене, у позові про стягнення 451465,98 грн. штрафних санкцій за прострочення повернення попередньої оплати на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України слід відмовити.

Як слідує з наявних матеріалів звернення в суд прокурора з даним позовом зумовлене порушенням інтересів держави, які потребують судового захисту, в умовах відсутності фінансування витрат позивача на оплату судового збору, тому посилання відповідача на відсутність у прокурора підстав для подачі позову в інтересах держави є необґрунтованими.

Оскільки позов задоволено частково, прокурор в установленому законом порядку звільнений від сплати судового збору, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов заступника Генерального прокурора України задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський р-н, селище Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 1, код 07620094) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034,40 грн. попередньої оплати, 730292,74 грн. пені, 1276791,18 грн. штрафу.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський р-н, селище Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 1, код 07620094) у доход Державного бюджету України (одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, рахунок 3001, код платежу 22030001) 70318,17 грн. судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар