ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07.12.2015р. Справа № 905/2905/14

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Гонтарі А.Д.

розглянув матеріали

скарги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м.Маріуполь

про визнання: - постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 24.07.2015р. недійсною та її скасування,

- дій державного виконавця вказаного відділу протиправними

у справі №905/2905/14

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м.Маріуполь

про: стягнення 50088077,45грн.

за участю представників сторін:

від стягувача: ОСОБА_1 за дов.№14-96 від 18.04.2014р,

від боржника (скаржника): не явився;

від ВДВС: ОСОБА_2 за дов.№20-22/172 від 28.04.2015р.

23.09.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга №544/01 від 17.08.2015р. Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 24.07.2015р. у виконавчому провадженні №46650446.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови розмір несплаченого боргу за судовим рішенням становив суму значно меншу, аніж сума, з якої розраховано виконавчий збір, оскільки скаржником виконується розстрочка виконання рішення у справі №905/2905/14, надана ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.03.2015р.

Стягувач у судове засідання явився, вимоги суду виконав: у судовому засіданні надав пояснення вх.№22089/15 від 07.12.2015р. з додатками, в тому числі довідку №14/2-2096В від 03.12.2015р. про розмір заборгованості ККП ММР «Маріупольтепломережа» згідно з наказом від 30.01.2015р. №905/2905/15 (ВП №46650446) станом на 24.07.2015р. та станом на 31.10.2015р.

Пояснення вх.№22089/15 від 07.12.2015р. з додатками судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача (скаржника) у судове засідання не явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис на повідомленні про оголошення перерви від 26.11.2015р.

Вимоги суду виконав: 03.12.2015р. надіслав до канцелярії суду пояснення №759/01 від 30.11.2015р. до скарги з додатками, в яких просив задовольнити скаргу.

Пояснення №759/01 від 30.11.2015р. до скарги з додатками судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ у судове засідання явився, вимоги суду виконав: у судовому засіданні надав заперечення на скаргу вх.№22090/15 від 07.12.2015р., в яких просить суд відмовити в задоволенні скарги.

Заперечення на скаргу за вх.№22090/15 від 07.12.2015р. судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши доводи присутніх учасників виконавчого провадження, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.06.2014р. у справі №905/2905/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволені частково: на користь позивача з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» стягнуто 80783,44грн. інфляційних нарахувань, 1424604,43грн. 3% річних, 1677342,41грн. пені, 1790520,68грн. штрафу (7%), 68820грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.5, а.с.31-33).

24.06.2014р. на виконання вказаного рішення господарським судом Донецької області виданий наказ.

В наступному матеріали справи №905/2905/14 було втрачено у звязку з проведенням АТО на території м.Донецьк та Донецької області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2014р. у справі №905/2905/14 скасоване в частині відмови у стягненні 41646963,41грн. основного боргу та прийняте нове рішення, яким позов в цій частині задоволено (т.5, а.с.34-37).

30.01.2015р. на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. господарським судом Запорізької області видано наказ (т.5, а.с.69), за яким 25.02.2015р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (далі ВДВС) відкрите виконавче провадження №46650446 та для самостійного виконання рішення встановлено семиденний строк з моменту винесення (отримання) постанови (т.5, а.с.30, 70).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.03.2015р. заяву Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про надання розстрочки виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. у справі №905/2905/14 задоволено частково: розстрочено на два роки виконання наказу господарського суду Запорізької області від 30.01.2015р. у справі №905/2905/14 (виконавче провадження №46650446), з проведенням починаючи з квітня 2015 року щомісячно до 26 числа виплат у розмірі 1735290,12грн., а в останній місяць 1735290,24грн. (т.5, а.с.38-41).

При цьому боржник листом №156/01 від 17.03.2015р. повідомив ВДВС про розгляд у господарському суді Запорізької області заяви про надання розстрочки виконання постанови у справі №905/2905/14 (т.5, а.с.41а, 42) та надіслав до ВДВС копію поданої заяви, яку ВДВС згідно штампу вхідної кореспонденції отримано 24.03.2015р. (т.5, а.с.75-80); крім того, копія ухвали господарського суду Запорізької області від 26.03.2015р. у справі №905/2905/14 міститься у наданих суду копіях матеріалів виконавчого провадження №46650446 (т.5, а.с.81-85).

24.07.2015р. ВДВС складено адресовану стягувачу і боржнику ОСОБА_3 №46650446/2./12, в якій зазначено, що станом на 24.07.2015р. заборгованість за виконавчим документом не відома, та вимагається протягом трьох робочих днів з моменту отримання ОСОБА_3 надати письмову інформацію щодо виконання наказу №905/2905/14 від 30.01.2015р. з урахуванням рішення суду про розстрочку (т.5, а.с.86, 100) та одночасно, без дотримання строків на поштовий обіг та надання відповіді на ОСОБА_3, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 4164696,34грн. у виконавчому провадженні №46650446, в якій встановлено, що наказ не виконано (т.5, а.с.14, 87).

29.07.2015р. ВДВС відкрите виконавче провадження №48311617 з примусового виконання постанови ВП №46650446 від 24.07.2015р. про стягнення виконавчого збору (т.5, а.с.58, 89).

При цьому з наданих стягувачем документів (копій листа №14/2-1130 від 12.06.2015р., списку згрупованих рекомендованих відправлень №15688 від 15.06.2015р., фіскального чеку №9411 від 15.06.2015р., роздруківки «Відстеження пересилання поштових відправлень» т.5, а.с.110-114) вбачається, що ВДВС був повідомлений стягувачем про те, що за наказом №905/2905/14 про стягнення 41646963,41грн. станом на 12.06.2015р. боржником (ККП Маріупольтепломережа) сплачено 1621188,95грн. і залишок боргу становить 40020774,06грн.; лист №14/2-1130 від 12.06.2015р. із зазначеною інформацією був отриманий ВДВС 18.06.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.4 ст.36 Закону рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Тобто, у даному випадку державний виконавець має здійснювати необхідні для виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. у справі №905/2905/14 примусові заходи у спосіб та у порядку, встановленому ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.03.2015р. у зазначеній справі.

Розстрочення виконання рішення це надана боржнику можливість виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі.

Отже, у разі розстрочення виконання судового рішення зобовязання сплатити певну суму виникає у боржника періодично (так, за наказом у справі №905/2905/14 щомісяця). У разі невиконання боржником зазначеного зобовязання у добровільному порядку у будь-який зі встановлених судом періодів судовий наказ має виконуватися у примусовому порядку відповідно до приписів ст.ст.2, 11, 36 Закону.

В поясненнях стягувача (т.5, а.с.90-91, 109) зазначено, що залишок боргу ККП Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа у справі №905/2905/14 в частині стягнення 41646963,41грн. основного боргу становив:

- станом на 24.07.2015р. 36313174,28грн.,

- станом на 31.10.2015р. 31292979,06грн.

Викладену у поясненнях інформацію стягувач підтвердив наданою на вимогу суду довідкою №14/2-2096В від 03.12.2015р. (т.5, а.с.115).

Боржник надав суду докази перерахування на користь позивача станом на 24.07.2015р. 5328789,13грн. в рахунок погашення заборгованості за природний газ за договором №02/0602/12БО від 06.02.2012р. у справі №905/2905/15 (копії реєстрів платежів, банківських виписок, меморіальних ордерів, картки рахунку 631 (контрагент Нафтогаз, договір №02/0602/12 від 06.02.2012р.) т.5, а.с.44-52, 105).

При цьому станом на 24.07.2015р. заборгованість за наказом №905/2905/14 від 30.01.2015р. складала 5205870,36грн., розрахована наступним чином:

1735290,12грн. (щомісячний платіж) х 3 (кількість місяців, в яких обовязок здійснити щомісячний платіж настав) = 5205870,36грн.

Отже, станом на 24.07.2015р. (дату винесення оскаржуваної постанови) розмір самостійно перерахованих боржником на рахунок стягувача коштів склав 5333789,13грн. за інформацією стягувача, 5328789,13грн. за даними боржника, що у будь-якому разі перевищує суму, що станом на 24.07.2015р. мала бути сплачена боржником на умовах розстрочки. В адресованій ВДВС відповіді №556/01 від 18.08.2015р. на ОСОБА_3 боржник повідомив, що розподілення за призначенням коштів, що надходять за двома виконавчими провадженнями за наказами у справі №905/2905/14, здійснює стягувач Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (т.5, а.с.103).

Частиною 2 ст.25 Закону встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст.28 Закону встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. В такому ж розмірі виконавчий збір стягується з боржника у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вжиті заходи, спрямовані на примусове виконання рішення суду (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №3-217гс14 від 28.01.2015р.).

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

В наданих ВДВС копіях матеріалів виконавчого провадження №46650446 міститься постанова від 25.02.2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою під час відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все майно, що належить боржнику, у межах суми 41646963,41грн. (т.5, а.с.72). Водночас у наданих суду матеріалах виконавчого провадження №46650446 відсутні докази вчинення ВДВС заходів примусового виконання рішення.

Під час розгляду даної скарги судом встановлено, що приймаючи оскаржувану постанову, державний виконавець не дочекався відповіді на ОСОБА_3 від 24.07.2015р. і не пересвідчився, чи наявна заборгованість за наказом №905/2905/14 від 30.01.2015р., в той час як на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 4164696,34грн. (в якій зазначено, що наказ не виконано) боржник самостійно перерахував на рахунок стягувача кошти в розмірі, який перевищує суму, що станом на 24.07.2015р. мала бути сплачена боржником на умовах розстрочки. Прострочення сплати наступного щомісячного платежу могло мати місце лише 27.07.2015р.

З огляду на викладене Постанова відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ №46650446 від 24.07.2015р. про стягнення виконавчого збору в сумі 41646963,41грн. підлягає визнанню недійсною, а дії державного виконавця з її винесення протиправними.

Суд також зазначає наступне:

- прострочення державним виконавцем направлення Постанови про стягнення виконавчого збору №46650446 від 24.07.2015р., яке дійсно мало місце, не впливає на дійсність та законність оскаржуваної Постанови та має значення лише для відліку строку на її оскарження (ч.7 ст.28 Закону);

- вимоги скарги про визнання оскаржуваної постанови недійсною та про її скасування по суті є різними формулюваннями одного й того самого способу захисту порушених прав боржника у виконавчому провадженні, що виключає необхідність їх одночасного задоволення судом.

Керуючись ст.ст.2, 6 11, 25, 27, 28, 32, 36 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999р. (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин); ст.ст.33, 34, 43, 86,121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови №46650446 від 24.07.2015р. про стягнення виконавчого збору незаконними.

3. Визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №46650446 від 24.07.2015р. про стягнення виконавчого збору недійсною.

Ухвала господарського суду набирає чинності в день її винесення судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 4прим.: 1 до справи,

2 сторонам у справі, 1 ВДВС