РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015Справа №910/22611/15

За первісним позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8»

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод»

Про звернення стягнення на предмет застави

Та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8»

До відповідача публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

Про визнання договору недійсним

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від ПАТ «Брокбізнесбанк» Перетятько С.М. (за дов.)

від ТОВ «Мустанг-8» Ковирєв А.В. (за дов.)

від «Івано-Франківський арматурний завод» Заверуха І.Л. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Брокбізнесбанк» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Мустанг-8» про звернення стягнення на предмет застави, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» за договором застави від 30.04.2013, зареєстрованим в реєстрі за № 527, а саме: трансформатори току типу ТПЛ-10 у кількості 17 (сімнадцять) одиниць, інвентарний № 6395, з визначенням способу реалізації - продажу предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною в рішенні суду на підставі оцінки, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, на стадії судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8», як заставодавець за договором застави від 30.04.2013, повинен відповідати за неналежне виконання зобов'язань публічним акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод» за генеральним договором кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006.

Суд своєю ухвалою від 01.09.2015 порушив провадження у справі № 910/22611/15.

Суд своєю ухвалою від 21.09.2015 залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод».

05.10.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» подало зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання недійсним договору застави від 13.04.2013, укладеного між публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8».

За твердженням позивача за зустрічним позовом, договір застави б/н від 30.04.2013 не відповідає чинному законодавству, оскільки він вчинений представником позивача з перевищенням повноважень.

Суд своєю ухвалою від 07.10.2015 порушив провадження за зустрічним позовом та прийняв його для спільного розгляду з первісним.

Суд своєю ухвалою від 19.10.2015 продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та витребував у товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо себе станом на 30.04.2013; належним чином засвідчену копію довіреності на Соловко Ірину Романівну, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Софіченко Н.А. 22.04.2012 за реєстром № 830.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

12.05.2006 публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (Банк) та публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» (позичальник) уклали генеральний договір кредитної лінії № 2298 з подальшими змінами та доповненнями до нього (далі - Кредитний договір).

У зв'язку із реструктуризацією заборгованості 30.04.2013 публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (Банк) та публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» (позичальник) уклали додаткову угоду № 31 до Кредитного договору з такими умовами:

1.2. Кредит надається банком позичальнику у вигляді невідновлювальної кредитної лінії. Загальний ліміт кредитної лінії на дату здійснення реструктуризації дорівнює:

- у гривневому еквіваленті, за курсом, що складається на міжбанківському валютному ринку України (далі - МВРУ) на дату виконання зобов'язань ПАТ «ІФАЗ», як поручителя на підставі договору поруки, по зобов'язаннях ПрАТ «Інтеко», які виникли на підставі генерального кредитного договору № 4107 від 20.03.2008, а саме: гривневий еквівалент 7586688,71 дол. США (заборгованість за кредитом та процентами);

- плюс гривневому еквіваленту, за курсом, що складається на МВРУ на дату погашення суми заборгованості по генеральному кредитному договору № 3516 від 05.06.2007, а саме: гривневий еквівалент 8648943,10 дол. США (заборгованість за кредитом та процентам);

- плюс гривнева заборгованість за договором № 2298 від 12.05.2006 на дату здійснення реструктуризації, яка складає 445954,06 грн. (заборгованість за кредитом);

- плюс подвійний ліміт гривневого еквіваленту суми заборгованості за договором № 2298 від 12.05.2006 (заборгованість за кредитом) за курсом, що складається на МВРУ на дату здійснення реструктуризації, а саме: гривеник еквівалент 3930897,32 дол.США;

- плюс гривневий еквівалент суми заборгованості за договором № 2298 від 12.05.2006 (проценти по кредиту), за курсом, що складається на МВРУ на дату здійснення реструктуризації, а саме: гривневий еквівалент 890482,89 дол. США;

- плюс заборгованості за комісіями за генеральними кредитними договорами № 4107 від 20.03.2008, № 3516 від 05.06.2007 і договором № 2298 від 12.05.2006, а саме: 11181881,03 грн.

Таким чином, враховуючи вказаний порядок розрахунку, загальна сума ліміту кредиту становить 183242483,05 грн..

На кінець дня проведення реструктуризації встановити ліміт кредитної лінії по генеральному договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 у розмірі, що складається із:

- суми у гривнях, еквівалентної сумі заборгованості в дол. США (заборгованість за кредитом і процентами) по генеральному договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006, генеральному кредитному договору № 3516 від 05.06.2007 та генеральному кредитному договору № 4107 від 20.03.2008 за валютним курсом, що складається на МВРУ на дату здійснення реструктуризації;

- заборгованості в гривнях (заборгованість за кредитом та комісіями) по генеральному договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006, генеральному кредитному договору № 3516 від 05.06.2007 та генеральному кредитному договору № 4107 від 20.03.2008 за валютним курсом, що складається на МВРУ на дату здійснення реструктуризації;

- заборгованість в гривнях (заборгованість за кредитом та комісіями) по генеральному договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006, генеральному кредитному договору № 3516 від 05.06.2007, та генеральному кредитному договору № 4107 від 20.03.2008.

Таким чином, враховуючи вказаний порядок розрахунку, загальна сума ліміту кредиту на кінець дня проведення реструктуризації становитиме 167224076,47 грн.

1.3. Строк користування (термін повернення) кредитом до 29.04.2019.

Позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі у строки, порядку та на умовах, визначених цим договором, не пізніше строку, зазначеного у п. 1.3 цього Договору, у відповідності до графіку, який є невід'ємною частиною цього договору.

1.4. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить на строк з 30.04.2013 по 29.04.2015 включно - 0,1% річних у гривнях, з 30.04.2015 по 29.04.2017 включно - 6% річних у гривнях, з 30.04.2017 по 29.04.2019 включно 12% річних у гривнях.

1.5. Кредит надається позичальнику на такі цілі: реструктуризація заборгованості по генеральному договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006, генеральному кредитному договору № 3516 від 05.06.2007, укладеному з позичальником та генеральному кредитному договору № 4107 від 20.03.2008, укладеному з ПрАТ «Інтеко».

На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 171934122,41 грн..

Відповідач належним чином умови Кредитного договору не виконував, в зв'язку з чим у відповідача станом на 30.07.2015 (по курсу НБУ станом на 30.07.2015 2203,9591грн./100доларів США) виникла заборгованість у розмірі 33474414,17 грн., у тому числі 141756,82 долара США (що еквівалентно 3124262,33 грн.), 330350151,84 грн., що включають в себе:

- заборгованість по кредиту - 166524076,47 грн.;

- заборгованість по процентам - 27690522,54 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту - 50855195,42 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту - 112644,46 доларів США (що еквівалентно 2482637,83 грн.);

- пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 3730712,74 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 5486,20 доларів США (що еквівалентно 120913,60 грн.);

- проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (3% річних згідно із ст. 625 ЦК України) - 3211852,56 грн.;

- проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (3% річних згідно із ст. 625 ЦК України) - 23626,16 доларів США (еквівалентно 520710,90 грн.)

- суму індексації простроченої заборгованості -73321069,83 грн.;

- штраф за порушення вимог п. 5.1 іпотечних договорів - 1672240,76 грн.;

- штраф за порушення вимог п. 5.2 іпотечних договорів - 1672240,76 грн.;

- штраф за порушення вимог п. 3.1.4 договорів застави - 1672240,76 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором Банк та товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» (заставодавець) уклали 30.04.2013 договір застави б/н (далі - Договір застави), відповідно до п. 1.1 якого заставодавець передає в заставу заставодержателю предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності, а саме: трансформатори току типу ТПЛ-10 у кількості 17 одиниць, інвентарний № 6395.

З сторони товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» Договір застави підписала Соловко Ірина Романівна на підставі довіреності.

Згідно з п. 1.2.3 Договору застави місцезнаходження (місце зберігання) предмету застави: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 229. Документом, який підтверджує правомірне знаходження предмету застави є договір оренди майна № 02/07/07А від 20.07.2007, укладений між заставодавцем та позичальником.

Відповідно до п. 1.2.2. Договору застави оціночна вартість предмета застави становить 40900,00 грн.

Застава за Договором застави забезпечує вимоги заставодержателя щодо виконання позичальником виконання позичальником кожного і всіх його боргових зобов'язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, а також щодо виконання заставодавцем зобов'язань за цим Договором (п. 2.1 Договору застави).

За п. 3.4.1 Договору застави заставодавець протягом десяти календарних днів з моменту укладення цього договору повинен застрахувати предмет застави на його повну вартість, але не на меншу за узгоджену сторонами і зафіксовану в п. 1.2.2 цього договору, на весь строк дії цього договору, від вогневих та майнових ризиків в страховій компанії, яка рекомендована заставодержателем або акредитована у заставодержателя на умовах, що є прийнятними для заставодержателя. Заставодержатель за таким договором є вигодонабувачем.

За невиконання або неналежне виконання даного пункту договору заставодержатель має право вимагати від заставодавця сплати штрафу у розмірі 0,5% від суми одержаного кредиту, але не менше 500 грн..

Застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору, належить до забезпечувальних обтяжень, правовий режим регулювання яких здійснюється Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (ст. 1, ст. 21 даного Закону).

В розумінні Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі - Закон) майнові права та обов'язки є рухомим майном, а тому норми даного Закону підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Застава є одним із засобів забезпечення виконання зобов'язань, при якому кредитор-заставодавець має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Застава носить похідний характер і залежність від заставного правовідношення, яке зумовлює призначення застави - забезпечувати основне зобов'язання. Сторонами за договором застави є заставодержатель та заставодавець і законодавство України не передбачає обов'язковість згоди особи, право вимоги до якої заставлено, на укладення договору застави майнових прав.

Відповідно до п. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Розділом 4 Договору врегульовано порядок звернення стягнення та реалізації предмету застави. Зокрема, п. 4.1 Договору застави встановлено, що заставодержатель набуває права звернути стягнення на предмет застави, його реалізацію та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета застави у разі невиконання або неналежного виконання будь-якого із зобов'язань, умов, що випливають з Кредитного договору (в тому числі, але не виключно, щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений Кредитним договором, та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або комісійної винагороди та/або виконання будь-яких інших грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором),

Звернення стягнення може здійснюватися на підставі рішення суду (п. 4.2. Договору застави).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі - Закон № 1255-IV) звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі, зокрема - рішення суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (ст. 25 Закону № 1255-IV).

На виконання даного порядку позивач за первісним позовом 20.08.2015 здійснив державну реєстрацію обтяження рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ст. 25 Закону № 1255-IV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Відповідно до наданого позивачем за первісним позовом звіту від 27.10.2015 з оцінки майна, проведеної товариством з обмеженою відповідальністю «Ако експерт», ринкова вартість предмету застави (17 трансформаторів току типу ТПЛ-10) становить 8415,00 грн. (еквівалентно 383,67 доларів США (21,932784 грн./1 долар США), 337,32 Євро (24,946349 грн./1 Євро).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» не заперечило проти вказаного звіту.

Оцінюючи доводи позивача щодо недійсності Договору застави у зв'язку з відсутністю згоди загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» на укладення даного Договору суд виходить з такого.

Відповідно до статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» (п. 9.2) до виключної компетенції загальних зборів належить затвердження договорів (угод) укладених на суму, що перевищує 500000 грн..

Частиною 1 статті 92 Цивільного Кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 97 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст. 98 Цивільного Кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного Кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч. 2 ст. 207 Цивільного Кодексу України).

Правовідносини, які виникають між юридичної особою та її органом, є представництвом, яке ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України визначено як обов'язок або право однієї сторони вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Діяльність представника має здійснюватись у межах повноважень. У зв'язку з чим, ч. 1 ст. ст. 241 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Водночас, в силу ч. 2 п. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України, у відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Тобто, якщо від імені юридичної особи діяла посадова особа - орган юридичної особи, діє презумпція наявності повноважень у такої особи, за виключенням випадків, коли особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. При цьому, третя особа визнається такою, що знала про такі обмеження, якщо вони встановлені безпосередньо законом або якщо відомості про такі обмеження внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у встановленому законом порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» не довело, до Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на дату підписання Договору застави містив дані про наявність обмежень у керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8».

Отже, позивач за зустрічним позовом не довів, що відповідачу за зустрічним позовом було відомо про обмеження повноважень директора товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8».

Отже, Договір застави не суперечить закону і є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків за ним. Доказами, наданими позивачем за зустрічним позовом не доведено, що Договір застави укладено з порушенням вимог законодавства.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги за зустрічним позовом належним чином необґрунтовані, документально не доведені та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем за первісним позовом належним чином доведене порушення його прав з сторони відповідача за первісним позовом.

Обставини, на які посилається позивач за первісним позовом як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем за первісним позовом не спростовані, а тому позовні вимоги позивача за первісним позовом до відповідача за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

У задоволені зустрічного позову судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за первісним та зустрічним позовами покладається на товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

В рахунок часткового погашення заборгованості публічного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» (76011, м. Івано-Франківськ, вул. Є. Коновальця, 229, код 00218271) перед публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 41, код 19357489) за генеральним договором кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 у загальному розмірі 333474414 (триста тридцять три мільйони чотириста сімдесят чотири тисячі чотириста чотирнадцять) грн. 17 коп., що включає в себе:

- заборгованість по кредиту - 166524076,47 грн.;

- заборгованість по процентам - 27690522,54 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту - 50855195,42 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту - 112644,46 доларів США (що по курсу НБУ станом на 30.07.2015 (2203,9591 грн./100 дол. США) еквівалентно 2482637,83 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 3730712,74 грн.;

- пеня/неустойка за прострочення сплати процентів - 5486,20 доларів США (що по курсу НБУ станом на 30.07.2015 (2203,9591 грн./100 дол. США) еквівалентно 120913,60 грн.;

- проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (3% річних згідно із ст. 625 ЦК України) - 3211852,56 грн.;

- проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами (3% річних згідно із ст. 625 ЦК України) - 23626,16 доларів США (що по курсу НБУ станом на 30.07.2015 (2203,9591 грн./100 дол. США) еквівалентно 520710,90 грн.;

- суму індексації простроченої заборгованості -73321069,83 грн.;

- штраф за порушення вимог п. 5.1 іпотечних договорів - 1672240,76 грн.;

- штраф за порушення вимог п. 5.2 іпотечних договорів - 1672240,76 грн.;

- штраф за порушення вимог п. 3.1.4 договорів застави - 1672240,76 грн., звернути стягнення на предмет застави, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» (03113, м. Київ, Солом'янський район, вул. Полковника Шутова, 9, код 34405894) за договором застави від 30.04.2013, зареєстрованим в реєстрі за № 527, а саме: трансформатори току типу ТПЛ-10 у кількості 17 (сімнадцять) одиниць, інвентарний № 6395, з визначенням способу реалізації - продажу предмету застави шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, за ціною 8415,00 грн., визначеною у звіті з оцінки майна від 27.10.2015.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8» (03113, м. Київ, Солом'янський район, вул. Полковника Шутова, 9, код 34405894) до Держаного бюджету України 1218,00 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення підписано 02.12.2015.

Суддя С. А. Ковтун