ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 Справа № 917/66/15

За позовною заявою Прокурора Полтавського району Полтавської області, 36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 32

Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Державна інспекція сільського господарства у Полтавській області, 36011, м. Полтава, вул. Міщенка, 2

2. Абазівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, 38715, Полтавська область, Полтавський район, с. Абазівка, вул. Жовтнева, 4

До відповідачів: 1. Полтавська районна державна адміністрація, 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 5

2. ПАТ "Полтаваплемсервіс", Полтавська область, Полтавський район, с. Горбанівка, вул. Миру, 1

Про: (1) визнання недійсним розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 101 від 24.01.2011 року "Про надання ВАТ "Полтаваплемсервіс" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (землі запасу) загальною орієнтовною площею 41,00 га (землі сільськогосподарського призначення);

(2) визнання недійсним договору про встановлення земельного сервітуту від 27.12.2011 року на земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий № :00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за № 01082;

(3) зобов'язання ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий № :00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Представники:

від позивача - ОСОБА_1 (див. протокол);

від відповідача 1 - не зявилися (див. протокол);

від відповідача 2 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 (див. протокол);

від третьої особи 1 - ОСОБА_4 (див. протокол);

від третьої особи 2 - ОСОБА_5 (див. протокол);

22.12.2015 року у судовому засіданні відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частину рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: Розглядається позовна заява Прокурора Полтавського району Полтавської області до Полтавської районної державної адміністрації; Публічного акціонерного товариства "Полтаваплемсервіс" про (1) визнання недійсним розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 101 від 24.01.2011 року "Про надання ВАТ "Полтаваплемсервіс" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (землі запасу) загальною орієнтовною площею 41,00 га (землі сільськогосподарського призначення); (2) визнання недійсним договору про встановлення земельного сервітуту від 27.12.2011 року на земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий № :00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за № 01082; (3) зобов'язання ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий № :00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що :

а) прокуратурою Полтавського району із залученням спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області проведено перевірку з питання додержання вимог земельного законодавства при використанні земель запасу та резервного фонду. Перевіркою встановлено, що розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації № 101 від 24.01.2011 року Публічного акціонерного товариства "Полтаваплемсервіс" надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) площею 41,00 га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Абазівської сільської ради Полтавського району (землі запасу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі вказаного розпорядження між Полтавською РДА та Публічним акціонерним товариством "Полтаваплемсервіс" 27.12.2011 року укладено договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку загальною площею 40,8578 га. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу - 2 передано право обмеженого користування земельною ділянкою (земельний сервітут) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий № :00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за № 01082.

Передача земельних ділянок відбулась на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування землею;

б) відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій" (в редакції на момент підписання договору) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Всупереч вимогам ст. 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблено не було;

в) відповідно до вимог ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ця процедура дотримана не була;

Резюмуючи наведене, з посиланням на ст. ст. 203, 215, 216, 407, 412 ЦК України, 123, 124, 134,135, 137 ЗК України прокурор просить (1) визнати недійсним розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 101 від 24.01.2011 року "Про надання ВАТ "Полтаваплемсервіс" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (землі запасу) загальною орієнтовною площею 41,00 га (землі сільськогосподарського призначення); (2) визнати недійсним договору про встановлення земельного сервітуту від 27.12.2011 року на земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий № :00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за № 01082; (3) зобов'язати ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий № :00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради.

Прокуратура Полтавського району надала суду клопотання № 05/2-1222вих-15 від 21.12.2015 року (вх. № 18452 від 21.12.2015 року) про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 управління Держгеокадастру у Полтавській області, оскільки порушені у позовній заяві питання стосуються компетенції вказаного органу (останнє забезпечує облік та контроль за даними, що стосуються землі), а рішенням суду у даній справі буде вирішено питання про його права та обовязки.

Суд не вбачає підстав для такого залучення, оскільки заявником не доведено неможливості розгляду справи без участі ГУ Держгеокадастру та яким чином участь останнього вплине на рішення у даному спорі. За так, клопотання прокуратури відхиляється.

Відповідач 1 представництво у судове засідання жодного разу не забезпечив, вимог суду не виконав, про причини суд не повідомив. Останній належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання. Надав суду клопотання № б/н від 23.11.2015 року (вх. № 17012 від 23.11.2015 року) про розгляд справи за відсутності представника, покладаючись на розсуд суду при винесенні рішення.

Судом вказане клопотання задоволено.

Відповідач 2 - ПАТ "Полтаваплемсервіс" - проти позовних вимог заперечує, оскільки:

- оспорюване розпорядження правомірно прийняте Полтавською РДА на підставі норм Конституції України, Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України;

- предявляючи вимогу про визнання недійсним договору земельного сервітуту, прокурор не обґрунтував порушених інтересів держави;

- земельний сервітут відповідно до приписів земельного законодавства може належати не лише власникові сусідньої земельної ділянки, а й іншій конкретно визначеній особі;

- вибраний позивачем спосіб захисту щодо вимоги про повернення земельної ділянки ставить під сумнів реальність виконання рішення, оскільки вимога сформульована стосовно Абазівської сільської ради, яка не є стороною у даній справі.

Третя особа 1 - Державна інспекція сільського господарства у Полтавській області - надала суду письмові пояснення № 01-14/2441 від 21.12.2015 року (вх. № 18449 від 21.12.2015 року), у яких позовні вимоги прокурора підтримує, посилаючись на порушення Полтавською РДА земельного законодавства при винесенні спірного розпорядження та укладенні спірного договору. За результатами проведеної останньою разом із представником третьої особи - 2 перевірки щодо стану земельної ділянки площею 40,8578 га станом на 10.12.2015 року встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення у 2015 році оброблена після збирання врожаю (проведено дискування), ознак посіву озимих культур не виявлено.

Третя особа 2 - Абазівська сільська рада - надала суду пояснення № 1170/02-24 від 21.12.2015 року (вх. № 18524 від 22.12.2015 року) стосовно спірної земельної ділянки та повідомила про підтримання позовних вимог прокурора Полтавського району.

У зв'язку з тим, що в матеріалах справи достатньо доказів, необхідних для вирішення спору, а неявка відповідача 1 не перешкоджає розгляду справи по суті, справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників процесу, оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

Розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації № 101 від 24.01.2011 року Публічного акціонерного товариства "Полтаваплемсервіс" надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) площею 41,00 га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Абазівської сільської ради Полтавського району (землі запасу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розпоряджень про затвердження технічної документації із землеустрою щодо обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) площею 43,00 га не приймалось.

На підставі вказаного розпорядження між Полтавською РДА та Публічним акціонерним товариством "Полтаваплемсервіс" 27.12.2011 року укладено договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку загальною площею 40,8578 га. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу - 2 передано право обмеженого користування земельною ділянкою (земельний сервітут) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий № :00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за № 01082.

Відповідно до п. 4 Договору земельний сервітут є строковим і надається на 5 років, договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації та діє до 2016 року. Пунктом 5 кожного Договору передбачено, що користування земельною ділянкою є платним, плата за встановлення сервітуту вноситься у грошовій формі у розмірі 13 924,34 грн. щорічно (щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 25 числа звітного (податкового) місяця).

Правовідносини, що виникли, регулюються положеннями глави 16 Земельного кодексу України та глави 32 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Частиною 2 цієї ж статті, статтею 100 Земельного кодексу України встановлено, що сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Статтею 98 Земельного кодексу України встановлено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Частиною 1 статті 404 Цивільного кодексу України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Статтею 99 Земельного кодексу України встановлено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, зокрема, таких як інші земельні сервітути.

У листі від 01.01.2010 року "Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаних із земельними правовідносинами" Вищий господарський суд розяснює, що судам необхідно перевіряти повноваження відповідних органів, на виконання рішень яких було укладено спірний договір, щодо вирішення питань регулювання земельних відносин і вилучення земельних ділянок.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що Полтавська районна державна адміністрація при прийнятті спірного розпорядження та укладення договору вийшла за межі наданих повноважень, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 2, 3, 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок. Місцеві державні адміністрації діють на засадах верховенства права та законності. До відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля та ін.

Статтею 21 вказаного Закону та ст. 17 Земельного кодексу України встановлено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону в межах, визначених Земельним кодексом.

Крім цього, відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій" (в редакції на момент підписання договору) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Згідно п. 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Kабінету Mіністрів України від 26 травня 2004 року № 677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення.

У процесі розгляду справи відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність всіх обставин та підстав для встановлення відповідачем 1 за спірним розпорядженням земельного сервітуту, а саме наявність у власності чи користуванні відповідача 2 земельної ділянки - суміжної (сусідньої) із земельної ділянкою, щодо якої встановлено земельний сервітут за спірним розпорядженням, які підтверджували б необхідність встановлення земельного сервітуту для відповідача 2 як власника чи землекористувача суміжних (сусідніх) земельних ділянок, щоб усунути недоліки таких своїх земельних ділянок, тощо.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем 1 фактично за спірним розпорядженням надано відповідачу 2 земельну ділянку у строкове користування без дотримання встановленої процедури та підстав, визначених чинним законодавством України, а не встановлено земельний сервітут щодо такої земельної ділянки, як йдеться у спірному розпорядженні.

За таких обставин, суд вважає, що оспорюване розпорядження в частині встановлення земельного сервітуту було прийняте Полтавською районною державною адміністрацією із порушенням положень Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, інших нормативно-правових актів - за відсутності відповідних підстав.

Як зазначено вище, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом (частина 1 статті 401 Цивільного кодексу України).

Відповідачами не доведено неможливість задоволення потреб Публічного акціонерного товариства "Полтаваплемсервіс" іншим способом, ніж встановлення сервітуту. Зазначене вказує на те, що договір сервітуту укладений з порушенням норм чинного земельного законодавства. Передача земельної ділянки повинна була проводитись на умовах оренди в порядку, визначеному ст. ст. 124, 134 Земельного кодексу України та згідно положень Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 216 ЦК України закріплено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З огляду на вищевикладене, суд встановив, що спірний правочин має бути визнаний недійсним як такий, що не відповідає вимогам закону відповідно до ч. 2 ст. 203 і ст. 215 ЦК України, оскільки укладений відповідачем 1 - Полтавською районною державною адміністрацією - без необхідного обсягу повноважень на укладення договору про встановлення земельного сервітуту.

Частиною третьою статті 207 ГК України передбачено, що у разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Відповідно до п. 2.7 Постанови Пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.2013 р., якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Таким чином, вимоги прокурора Полтавського району є обґрунтованими та правомірними, підтвердженими документальними доказами, відповідачами не спростовані, а отже підлягають задоволенню в частині (1) визнання недійсним розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 101 від 24.01.2011 року "Про надання ВАТ "Полтаваплемсервіс" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (землі запасу) загальною орієнтовною площею 41,00 га (землі сільськогосподарського призначення); (2) визнання недійсним договору про встановлення земельного сервітуту від 27.12.2011 року на земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий № :00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за № 01082.

Стосовно вимог прокурора щодо зобов'язання ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий № :00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради, суд відмовляє у їх задоволенні:

- як такі, що заявлені передчасно, з огляду на приписи частини 5 статті 85 ГПК України щодо набрання чинності прийнятим рішенням у даній справі в перших двох частинах вимог;

- з огляду на презумпцію правомірності правочину за статтею 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

- так як вибраний спосіб захисту в суді (зобовязання вчинення дій безпосередньо відповідачем) не відповідає приписам статті 20 Господарського кодексу України та ставить під сумнів реальність виконання рішення;

- оскільки вимоги в цій часині стосуються сільської ради, яка не має статусу позивача; зміна позивача за ГПК не передбачена; процедура повернення земельних ділянок до земель запасу за чинним законодавством не містить такого порядку як судовий .

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 22, 43, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації № 101 від 24.01.2011 року "Про надання ВАТ "Полтаваплемсервіс" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (землі запасу) загальною орієнтовною площею 41,00 га (землі сільськогосподарського призначення)".

3. Визнати недійсними та припинити на майбутнє договір про встановлення земельного сервітуту від 27.12.2011 року на земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий № :00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за № 01082.

4. Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий № :00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради.

Повне рішення складено 28.12.2015 року

Суддя Г.І.Бунякіна