ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р.Справа № 922/5479/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків)
до Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області (Харківська обл., м. Лозова)
про стягнення 659827,94 грн.,
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №01-42юр/3215 від 30.04.2015 р.),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від 11.03.2013 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суми інфляційних у розмірі 277321,45 грн., 3% річних у розмірі 18214,22 грн. та пені в розмірі 364292,27 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань в частині своєчасної оплати заборгованості за період з травня 2015 р. по липень 2015 р. за договором про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, вважає, що нарахування, зроблені позивачем на підставі договору про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р. за період з 01.05.2015 р. по 31.07.2015 р., є необґрунтованими і безпідставними, та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що згідно з додатковою угодою №1837 від 03.09.2015 р. до вищезазначеного договору між сторонами була досягнута домовленість про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р. на суму 865424,62 грн., що виникла за період з 01.05.2015 р. по 01.09.2015 р., до суми якої увійшли нарахування, зроблені на суми боргу (пеня, інфляційні витрати та 3% річних) за період з 01.05.2015 р. по 31.07.2015 р., які просить стягнути позивач.

Представник позивача, у письмовому запереченні на відзив на позовну заяву, вказує, що додаткова угода до договору про постачання електричної енергії не позбавляє права позивача на стягнення заборгованості по пені у розмірі 364292,27 грн., інфляційних у розмірі 277321,45 грн. та 3% річних у розмірі 18214,22 грн.

Відповідач, у доповненні до відзиву на позовну заяву, зазначає, що фактично усі суми пені, інфляційних та 3% річних, які просить стягнути позивач повністю охоплюються додатковою угодою №1837 від 03.09.2015 р. до договору про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.10.2015 р. розгляд справи був відкладений на 09.11.2015 р. о 12:00 год.

Позивач надав заяву про уточнення позовних вимог щодо періоду сум, що стягуються з відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суми інфляційних за період травень - липень 2015 р. у розмірі 277321,45 грн., 3% річних за період з 01.05.2015 р. по 31.07.2015 р. у розмірі 18214,22 грн. та пені за період з 01.05.2015 р. по 31.07.2015 р. в розмірі 364292,27 грн.

Розглянувши надане уточнення, суд вважає за можливе прийняти його у наданій редакції.

Представник позивача надав супровідний лист, в якому просить долучити до матеріалів справи розрахунок пені та розрахунок заборгованості по 3% річних.

Розглянувши клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи розрахунку пені та розрахунку заборгованості по 3% річних, викладене у супровідному листі, суд вважає за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.02.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії №70618 (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача дозволеною потужністю, зазначеною у додатку №3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач (відповідач) оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п. 2.2.2 договору позивач зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням умов розділів 6, 7 договору, відповідно до додатку №1 "Договірні величини електроспоживання на __ рік"; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (надалі ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком №8 "ОСОБА_2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, на межі балансової належності електромереж в точці продажу електричної енергії.

Згідно з п. 2.3.3 вказаного договору відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку №2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 1 додатку №2 до договору споживачу встановлений розрахунковий період з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Згідно з п. 5 зазначеного додатку остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №20 "ОСОБА_2 про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів. Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 10 операційних днів з дня його отримання.

Пунктом 6 додатку №2 сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Позивач не надав акти про використану електричну енергію за період з лютого по квітень 2015 р., що передбачені п. 5 додатку №2 до договору.

Як вказує позивач у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог щодо періоду сум, що стягуються з відповідача, він як постачальник виконав свої зобов'язання по договору у повному обсязі та здійснив відпуск електричної енергії відповідачу за період з лютого по квітень 2015 р. у повному обсязі, за яку в порушення умов договору, відповідач своєчасно не розрахувався, в зв'язку з чим за період з травня 2015 р. по липень 2015 р. утворилася заборгованість, яка станом на 01.08.2015 р. становить 659827,94 грн., з яких:

1) пеня - 364292,27 грн. - за період травень - липень 2015 р. на суму боргу за спожиту електричну енергію, яка виникла за період з лютого по квітень 2015 р.;

2) 3% річних - 18214,22 грн. - за період травень - липень 2015 р. на суму боргу за спожиту електричну енергію, яка виникла за період з лютого по квітень 2015 р.;

3) інфляційні - 277321,45 грн. - за період травень - липень 2015 р. на суму боргу за спожиту електричну енергію, яка виникла за період з лютого по квітень 2015 р.

03.09.2015 р. між сторонами укладена додаткова угода №1837 до договору про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р. (про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості) (надалі - угода), предметом якої є реструктурування заборгованості за договором про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р. на суму 865424,62 грн., що виникла за період з 01.05.2015 р. по 01.09.2015 р.

Відповідно до п. 3 угоди споживач визнає в повному обсязі заборгованість перед постачальником на суму 865424,62 грн. за договором про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р., що складається з:

487767,43 грн. - пеня;

1472,55 грн. - активна електрична енергія, в т.ч. ПДВ;

351716,06 грн. - інфляція;

24468,58 грн. - 3% річних.

Згідно з п. 4 вказаної угоди споживач зобов'язаний, починаючи з вересня 2015 р., щомісячно протягом 4 місяців, перераховувати на рахунок постачальника платіж з реструктурованої суми, за яким наступив строк оплати, з обов'язковим розрахунком у розмірі 100% за поточне споживання активної та реактивної енергії.

Пунктом 5 даної угоди сторони погодились, що сплата грошової суми реструктурованої заборгованості, зазначеної в п. 1 цієї угоди, буде проводитися із розрахунку, який узгодили в цьому пункті.

21.09.2015 р. відповідач здійснив оплату згідно додаткової угоди №1837 до договору про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р. за активну електричну енергію за липень, серпень 2015 р. на загальну суму 3472,55 грн., що підтверджується копіями платіжного доручення №458 (#106404950) від 21.09.2015 р. на суму 472,55 грн. та платіжного доручення №459 від 21.09.2015 р. на суму 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Посилання позивача, у письмовому запереченні на відзив на позовну заяву, про те, що додаткова угода до договору про постачання електричної енергії не позбавляє права позивача на стягнення заборгованості по пені у розмірі 364292,27 грн., інфляційних у розмірі 277321,45 грн. та 3% річних у розмірі 18214,22 грн. суд вважає безпідставними, оскільки усі суми пені, інфляційних та 3% річних, які просить стягнути позивач, повністю охоплюються додатковою угодою №1837 від 03.09.2015 р. до договору про постачання електричної енергії №70618 від 01.02.2013 р., а відтак це буде подвійне стягнення одних тих самих сум.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 16.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_3