ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

12.11.2015р. Справа № 917/2026/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ", вул. Висоцького 4, м. Дніпропетровськ,49080

до Приватного акціонерного товариства "Пирятинський сирзавод", вул. Сумська, 1, м. Пирятин, Пирятинський район, Полтавська область,37000

про стягнення 13314,31 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 13314,31 грн., за договором купівлі-продажу ВП 21 № 87 від 15.06.2015 року.

26.10.2015 року за вхідним № 15582(канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_1 подав клопотання про долучення до матеріалів справи витяг з ЄДР та розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами. Суд подане клопотання прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

2.11.2015 року за вхідним № 16467(канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_1 подав клопотання про долучення до матеріалів справи податкових накладних № 880 від 20.06.2015 р.(копія) та № 829 від 23.07.2015 року(копія). Суд подане клопотання з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), відзив на позовну заяву не подав, вимоги п. 4 ухвали суду від 17.09.2015 року про порушення провадження у справі не виконав.

В п. 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" зазначено, що відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

З огляду на вищевикладене, а також достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

15 червня 2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" (далі - ТОВ ""Дніпропетровський автоцентр МАЗ") та Приватним акціонерним товариством "ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД" (далі - ПАТ "ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД") було укладено договір купівлі-продажу-ВП 21 №87 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Позивач взяв на себе обов'язки, передати у власність Відповідача товар - запасні частини до транспортних засобів, а Відповідач прийняти та сплатити за отриманий товар на умовах даного Договору.

Датою поставки вважається дата підписання представником Покупця (ПАТ "ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД") видаткової накладної на Товар (п.2.2. Договору). Орієнтована сума Договору складає 800 000,00 грн. з урахуванням ПДВ (п.4.1.). Остаточна загальна сума Договору визначається як сума всих видаткових накладних, підписаних з обох сторін (4.2). Відповідно до п.4.4 Договору, датою і фактом оплати вважається дата надходження безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Продавця або дата внесення наявних грошових коштів в касу Продавця (ТОВ "Дніпропетровський автоцентр МАЗ"). Всі кошти ПАТ "ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД" , що надходять по даному Договору на поточний рахунок або в касу ТОВ "Дніпропетровський автоцентр МАЗ", йдуть в рахунок сплати за раніше поставлений Товар(п.4.5 Договору).

Відповідно до наданих Позивачем видаткових накладних №8083 від 23.07.15р.; №6716 від 25.06.2015р. ТОВ "Дніпропетровський автоцентр МАЗ" були відпущені Відповідачу товари (автозапчастини) на загальну суму 23050,10 грн.

Відповідачем було частково погашено суму боргу у розмірі 5000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №30981 від 19 серпня 2015р. та здійснено оплату на суму 12543,00 грн., з яких 5000,00 грн. зараховано як погашення боргу на вищевказаним податковим накладним.

Таким чином, Відповідачем було частково сплачено кошти за придбаний товар у розмірі 10 000 грн.

Товар було відпущено на умові відстрочення 21 календарних днів з моменту отримання товару.

Станом на 25 серпня 2015р. сума остаточної заборгованості складає - 13 050,91 грн.

Також позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 250,56 грн. та 3 % річних в розмірі 12,84 грн. за період з 13.08.2015р. по 25.08.2015р., які позивач також просить суд стягнути з відповідача.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання з договору купівлі - продажу, згідно якого, в силу ст. 655 ЦК України, продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги. Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов'язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до 5.1. Договору - «Уразі порушення термінів оплати Товару ПОКУПЕЦЬ, в першу чергу, зобов'язаний сплатити ПРОДАВЦЮ пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день прострочення протягом всього часу прострочення, а також відповідно до ст.625 Цивільного Кодексу України 3%річних від простроченої суми.

Суд, здійснивши перерахунок пені в розмірі 250,56 грн. та 3 % річних в розмірі 12,84 грн. за період з 13.08.2015р. по 25.08.2015р. (за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5") дійшов висновку, що розмір вимог позивача в цій частині є правильним.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України).

Частиною 1 статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 13050,91 грн. основного боргу, 250,56 грн. пені та 12.84 - 3% річних за порушення строків оплати за отриманий товар, збитків завданих інфляцією обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами (в мат. справи) і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в розмірі 1827,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Пирятинський сирзавод", (вул. Сумська, 1, м. Пирятин, Пирятинський район, Полтавська область,37000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр МАЗ", (вул. Висоцького 4, м. Дніпропетровськ,49080; п/р 1012 в ПАТ КБ "Приватбанк", м.Дніпропетровськ, МФО 305299) заборгованість за Договором купівлі-продажу №ВП №87 від 15.06.2015р. в розмірі 13 314,31 грн., з яких: 13 050, 91 грн. - основний борг, 250,56 грн. - пеня, 12,84 грн. 3% річних, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 19.11.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.