РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015Справа №910/29219/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про відшкодування матеріальної шкоди 16 212,88 грн.

Суддя М.М. Якименко

Представники сторін:

від позивача: Карась В.В. - довіреність №1279/D2015 від 22.07.2015р.;

від відповідача: Цілик А.В. - довіреність №55 від 22.05.2015р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди 16 212,88 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_3, яка є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди, яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 16 212,88 грн. - матеріальних збитків, 1 218,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 15.12.2015 року.

30.11.2015 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

В судовому засіданні 15.12.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги визнав частково та подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 15.12.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2014 року між ОСОБА_3 (далі по тексту - страхувальник) та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір №3014/244/001754 добровільного страхування наземного транспорту (далі за текстом - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «Subaru Forester», державний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 21.03.2015 року в м. Києві на пр. Глушкова, навпроти будинку 42, сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб марки «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_4, у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження (звіт №376/15 про оцінку автомобіля Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1, наявний в матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №14300/1 35087/к/П від 20.04.2015 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 16 712,88 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 16 712,88 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.04.2015 року справа №752/5115/15-п (суддя Бойко О.В.), винним у ДТП визнано ОСОБА_4

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 (власник транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі по тексту - відповідач), відповідно до Полісу серія АІ №4764977, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик виконав своє грошове зобов'язання 24.04.2015 року на підтвердження чого позивач надав суду платіжне доручення №78791 від 24.04.2015 року на суму 16 712,88 грн.

Відповідно до Полісу АІ №4764977 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 500,00 грн.

Відзив відповідача на позовну заяву не приймається судом в якості належного та допустимого доказу та спростовується наявними в матеріалах справи документами та чинним законодавством.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 16 212,88 грн. - матеріальних збитків, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01133, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 9; ) 16 212 (шістнадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 88 коп. - матеріальних збитків, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 17.12.2015 року.