ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 грудня 2015 р. Справа № 918/1380/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс"

до відповідача 1 Приватне підприємство - фірма "АЛРІ"

до відповідача 2 Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

про стягнення коштів в сумі 1 723 098,63 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача 1: не з'явився.

від відповідача 2: ОСОБА_2

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 25.12.15 по 29.12.15

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (надалі Позивач або ТОВ "ГК "Техінсервіс") звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до Приватного підприємства - фірма "АЛРІ" (надалі Відповідач 1 або ППФ "АЛРІ" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (надалі Відповідач 2 або ДП "Укрспирт") в якому просить стягнути з Приватного підприємства фірми «АЛРІ» заборгованість в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за договором поруки №01/14 від 29.07.2014 №01/14, стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» кошти в сумі 1 722 098 (один мільйон сімсот двадцять дві тисячі девяносто вісім) грн. 63 коп..

До розгляду справи по суті Позивач 24.12.2015р. подав заяву про уточнення позовних вимог в якій заявив про зменшення позовних вимог в частині стягнення з ДП "Укрспирт" інфляційних втрат в сумі 478800 грн. та 3% річних в сумі 43 298 грн. 63 коп.. Одночасно в зазначеній заяві Позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з ДП "Укрспирт", крім суми основного боргу в розмірі 1 200 000, 00 грн., пеню в сумі 160 536, 99 грн.

Також до розгляду справи по суті Позивач 29.12.2015р. подав заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення з ДП "Укрспирт" пені в сумі 160 536, 99 грн..

Таким чином, з огляду на вищенаведене, предметом позову є стягнення з ДП "Укрспирт" 1 200 000, 00 грн..

Приватне підприємство - фірма "АЛРІ" відзиву на позов суду не надало, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечило, натомість 29.12.2015р. подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" надав суду відзив на позов в якому проти вимог Позивача заперечив пославшись на те, що строк виконання Відповідачем 2 зобов"язання по поверненню попередньо сплачених коштів не настав, так як Позивач не звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів передоплати, а звертався лише з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів.

Крім того представник Відповідача 2 зазначає, що Позивачем пропущені строки позовної давності на стягнення пені, і просить їх застосувати при розгляді справи.

Розглянувши клопотання Відповідача 2 про застосування строків позовної давності при вирішенні спору суд зазначає, що Позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 2 пені, а відтак застосування строків позовної давності є неможливим.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

29 липня 2014 року між Позивачем, як Покупцем та Відповідачем 2, як Постачальником укладено договір №27 поставки компонента моторного палива альтернативного (КМПА) на внутрішній ринок (надалі Договір).

Умовами вказаного Договору передбачалося, що Постачальник зобовязується відвантажити та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити компонент моторного палива альтернативного (КМПА) в порядку та на умовах вказаного Договору (п.1.1).

Загальна кількість товару, що постачається у 2014 році, становить 530 тонн, мета використання оптова торгівля.

Умовами Договору передбачається, що оплата товару здійснюється шляхом 100 % попередньої оплати на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідно до умов п.5.3 Договору партія товару відвантажується протягом 5 робочих днів від моменту зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

29 липня 2015 року на підставі рахунку-фактури № ТОВ «Група компаній «Техінсервіс» було перераховано на розрахунковий рахунок Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» попередню оплату в розмірі 1 200 000 грн. за поставку компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) про що свідчить платіжне доручення №740 та банківська виписка про рух коштів по рахунку №4845 за 29.07.2014р..

14.10.2014 року на адресу Відповідача 2 було надіслано заявку з проханням повідомити про термін та час поставки КМПА, виготовленого відповідно до ТУ У 24.6-9:2007.

Однак Відповідач 2 свої зобов"язання не виконав, компонент моторного палива альтернативного Позивачу, у встановлений Договором строк, не поставив.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ж до статті 530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом першим статті 693 Цивільного кодексу України передбачено якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, з огляду на вищенаведені норми, Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" вправі вимагати від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" повернення суми попередньої оплати, так як останнє не виконало свого зобов"язання по передачі товару.

15 жовтня 2015 року Позивач надіслав Відповідачу 2 претензію-вимогу (а.с.18) про повернення сум передоплати в розмірі 1 200 000, 00 грн.. Факт надіслання вимоги підтверджується фіскальним чеком "Укрпошти" та описом вкладення у лист (а.с. 19). Однак Відповідач 2 суму попередньої оплати Позивачу не повернув.

На основі вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" сум передоплати в розмірі 1 200 000, 00 грн. грунтуються на законі, є правомірними, а відтак підлягають задоволенню.

Посилання Відповідача 2 на те, що вимоги Позивач не підлягають задоволенню, так як останній звертався до нього з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів, а не з вимогою про повернення попередньої оплати є необгрунтованими та не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Господарським судом встановлено, а Відповідачем 2 не спростовано, що останнім отримано від Позивача передоплату в розмірі 1 200 000, 00 грн. за поставку КМПА, однак зобов"язання по поставці Відповідачем 2 не виконано, сум передоплати не повернуто.

Право Покупця (в даному випадку ним являється Позивач) вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, передбачено Законом, а саме статтею 693 Цивільного кодексу України, і якщо у вимозі, претензії чи іншому документі про повернення суми попередньої оплати не зазначена норма вказаної статті, однак йде мова про повернення суми попередньої оплати, то зазначене не звільняє Продавця від виконання обов"язку по повернення Покупцю суми попередньої оплати.

Крім того, слід зазначити, що статтею 693 ЦКУ не передбачено, що Покупець вправі вимагати повернення суми попередньої оплати, в разі не передання йому Продавцем товару у встановлений строк, тільки після направлення Продавцю відповідної вимоги.

Також відповідно до Рішення Конституційного суду України №1-2/2002 від 09 липня 2002 року передбачено, що із змісту частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб'єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб'єкти цих правовідносин. Зазначена норма, як і інші положення Конституції України, не містить застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування.

Зазначеним рішенням встановлено, що положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Таким чином Позивач вправі вимагати від Відповідача 2 повернення суми попередньої оплати в судовому порядку без попереднього звернення до відповідача з вимогою про це.

Вимога про стягнення з Приватного підприємства - фірма "АЛРІ" 1000, 00 грн., як з поручителя за виконання зобов"язань ДП "Укрспирт" не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 533 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Порука може забезпечувати тільки дійсне зобов"язання.

Відповідно до пункту 1 договору поруки №01/14 від 29.07.2014 року, укладеного між ППФ "АЛРІ", як Поручителем та ТОВ "ГК "Техінсервіс", як Кредитором, поручитель поручається перед кредитором грошовою сумою в розмірі 5000 гривень, за виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» зобовязань щодо поставки компоненту моторного палива альтернативного (КМПА) або повернення суми попередньої оплати в розмірі 1 200 000 грн..

Однак даним пунктом не передбачено конкретно ні Договору за яким здійснюється поставка КМПА, ні платіжного доручення за яким було перераховано суми попередньої оплати.

Таким чином не можна вважати, що договір поруки №01/14 від 29.07.2014 року укладений саме в забезпечення виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» зобовязань за договором №27 від 29.07.2014р. поставки компонента моторного палива альтернативного (КМПА) на внутрішній ринок, на підставі якого виникли правовідносини між Сторонами спору, чи за повернення суми попередньої оплати в розмірі 1 200 000 грн., здійсненої Позивачем за платіжним доручення №740 від 29.07.2014 року.

Крім того на момент укладення договору поруки №01/14 від 29.07.2014 року, у Відповідача 2 не існувало зобов"язань по поверненню Позивачу суми попередньої оплати в розмірі 1 200 000 грн., так як у Відповідача 2 після отримання коштів виникало тільки зобов"язання по поставці протягом п"яти днів КМПА, а відтак даний договір поруки не міг, на момент його укладення, забезпечувати виконання не існуючого зобов"язання.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в раз, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що Позивачем зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення з ДП "Укрспирт" інфляційних втрат в сумі 478800 грн. та 3% річних в сумі 43 298 грн. 63 коп., і ним подана заява про повернення із зазначених вимог судового збору, то, відповідно, Позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 7 846 (сім тисяч вісімсот сорок шість) грн. 48 коп.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська обл., м.Бровари, вул.Гагаріна, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (04114, м.Київ, Оболонський район, провул. Макіївський, буд.1, ) 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) грн. 00 коп. здійсненої передоплати, 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з Приватного підприємства - фірма "АЛРІ" 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп..

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (04114, м.Київ, Оболонський район, провул. Макіївський, буд.1, ) з Державного бюджету України 7 846 (сім тисяч вісімсот сорок шість) грн. 48 коп. судового збору про що постановити ухвалу.

Повний текст рішення підписано 31 грудня 2015 року.

Суддя Марач В.В.