ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2015 р.Справа № 916/4205/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 ( довіреність № б/н від 01.10.15)

від відповідача-1: ОСОБА_2 ( довіреність № 381 від 20.04.15)

від відповідача-2: ОСОБА_3 ( довіреність № б/н від 20.02.15)

від третої особи: ОСОБА_4 ( довіреність № б/н від 04.01.15)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД до відповідачів Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень (відповідач1); ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (відповідач 2) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІПІНГ СЕРВІС про визнання договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД до відповідачів Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень(відповідач-1 за зустрічним позовом), ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (відповідач-2 за зустрічним позовом) про визнання правомірним права користування, -

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 15.10.2015р. ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень (відповідач 1) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (відповідач 2) про визнання договору недійсним.

Разом із позовною заявою позивачем було надано заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІПІНГ СЕРВІС

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2015р. було порушено провадження по справі №916/4205/15 із призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІПІНГ СЕРВІС(, 68001, АДРЕСА_1).

В судовому засіданні 04.11.2015р. представником третьої особи було надано пояснення по справі з підтверджуючими документами.

04.11.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області представником позивача було надано клопотання про витребування доказів по справі.

18.11.2015р. за вх. № 4879/15 до канцелярії господарського суду Одеської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД до відповідачів Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень(відповідач-1 за зустрічним позовом), ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (відповідач-2 за зустрічним позовом) про визнання правомірним права користування.

Ухвалою суду від 23.11.2015р. прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом по справі № 916/4205/15.

04.12.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області представником відповідача 2 було надано суду відзив на позовну заяву, з підтверджуючими документами, відповідно до якого, відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

В судовому засіданні 07.12.2015р. представником відповідача (за зустрічним позовом) було надано відзив на зустрічний позов з підтверджуючими документами, відповідно до якого, відповідач (за зустрічним позовом) просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

14.12.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача (за первісним позовом) надійшла заява про відмову від позову.

Заяву про відмову від позову було підписано громадянином ОСОБА_6 який зазначив себе як директор ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД. На підтвердження повноважень ОСОБА_6 до заяви про відмову від позову було надано суду протокол загальних зборів учасників ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД () від 23.09.2015р., відповідно до якого, було припинено повноваження директора ТОВ „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД ОСОБА_7 та обрано з 23.09.2015р. директором ТОВ „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД ОСОБА_6 Крім того суду було надано наказ №1 від 23.09.2015р. про приступлення до виконання обовязків директора ТОВ „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД ОСОБА_6 з дати виходу цього наказу.

На підтвердження вказаних відомостей, судом було здійснено спеціальні витяги з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на дату видачі довіреності директором ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД ОСОБА_8 представнику що підписав первісний позов ОСОБА_9, а саме 01.10.2015р. та станом на дату подачі заяви про відмову від позову, а саме 14.12.2015р. Відповідно до вищезазначених витягів, як станом на 01.10.2015р. так і станом на 14.12.2015р., в графі «Прізвище, імя, по батькові керівника юридичної особи» значиться імя ОСОБА_7.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи, або її відокремленого підрозділу, фізичної особи - підприємця під час провадження ними господарської діяльності, а також для відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, в судовому засіданні 14.12.2015р. судом заява про відмову від позову була залишена без розгляду, у звязку із тим, що заяву підписано особою, яка не мала права підписувати документи від імені позивача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД.

В судовому засіданні 14.12.2015р. представником відповідача 2 (за первісним позовом) було надано суду клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів та витребування додаткових доказів у справі.

В судовому засіданні 14.12.2015р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів та витребування додаткових доказів у справі у звязку із його недоведеністю та необґрунтованістю.

В судовому засіданні 14.12.2015р. представником відповідача 2 (за первісним позовом) було надано суду клопотання про призначення справи до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

В судовому засіданні 14.12.2015р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення справи до колегіального розгляду у складі трьох суддів у звязку із його недоведеністю та необґрунтованістю.

14.12.2015р. за вх. ГСОО № 31541/15 від відповідача 2 (за первісним позовом) надійшла заява про відвід судді, в якій відповідач заявляв відвід судді Зайцеву Ю.О. у звязку з неупередженістю судді при розгляді справи, що виявилось у небажанні повно та всебічно розглянути цю справу та відмові у задоволенні клопотань, що викликає сумнів в упередженості судді Зайцева Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. заяву ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД про відвід судді Зайцева Ю.О. по справі № 916/4205/15 було відхилено.

В судовому засіданні 14.12.2015р. представником позивача (за первісним позовом) було надано суду пояснення щодо порушеного права позивача.

В судовому засіданні 14.12.2015р. представником відповідача 1 (за первісним позовом) було надано суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД до відповідачів Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень(відповідач-1 за зустрічним позовом), ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (відповідач-2 за зустрічним позовом) про визнання правомірним права користування було залишено без розгляду.

В судовому засіданні 14.12.2015 року після повернення з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі № 916/4205/15.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

01.04.2011 року між Державним підприємством «Одеська залізниця» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» () було укладено договір про експлуатацію під'їзної залізничної колії при станції Одеса-Застава-2, яка примикає до станції Одеса-Товарна №7057.

13.03.2015р. Державним підприємством «Одеська залізниця» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» у відповідь на запити від 23.02.2015р. №21 та №22 ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД () було повідомлено листом вих. №302 про наявність вищезазначеного договору №7057 між Державним підприємством «Одеська залізниця» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» ().

ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» () є власником нежитлових приміщень загальною площею 14 895,3 кв.м. та земельної ділянки площею 4,41 га. (кадастровий номер :26:001:0045), які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, 2Б та 2Б/1.

Вищевказані об'єкти товариство придбало 13.07.2013 року на підставі нотаріально-посвідчених угод у попереднього власника - ТОВ «БЛЕК СІ ШІПІНГ СЕРВІС» (), що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що на вищезазначеній земельній ділянці знаходиться під'їзна залізнична колія при станції Одеса-Застава-2, котра у свою чергу примикає до станції Одеса-Товарна, а ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» () є власником цієї земельної ділянки та ті обставини, що позивач не бажає, щоб на його території використовувалася під'їзна залізнична колія сторонніми особами та має намір демонтувати зазначену залізничну колію на своїй земельній ділянці у зв'язку із перепрофілюванням діяльності, останній, звернувся до господарського суду одеської області з позовною заявою, відповідно до якої просить суд визнати недійсним договір №7057 від 01.04.2011 року на експлуатацію під'їзної колії при станції Одеса-Застава-2 яка примикає до станції Одеса-Товарна, що укладений, між Державним підприємством «Одеська залізниця» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» та ТОВ «БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» ().

Відповідачем 2 було надано суду відзив на позовну заяву відповідно до якого, відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Відповідачем 1 було надано суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

В позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним договір №7057 від 01.04.2011 року на експлуатацію під'їзної колії при станції Одеса-Застава-2 яка примикає до станції Одеса-Товарна, що укладений, між Державним підприємством «Одеська залізниця» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» ().

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п. 1.1. «Правил обслуговування залізничних під'їзних колій» затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 875/5096 (надалі правила), до залізничних під'їзних колій належать колії, що з'єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності (далі - підприємство).

За приписами абз. 2 п.2.1. Правил, договори про експлуатацію під'їзних колій укладаються між залізницею і власниками під'їзних колій у разі обслуговування під'їзної колії власним або орендованим локомотивом.

Відповідачем по справі ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД () будь-яких доказів, які б підтверджували право власності на під'їзну залізничну колію при станції Одеса-Застава-2, яка примикає до станції Одеса-Товарна, що є предметом договору №7057 від 01.04.2011р. суду надано не було.

Крім того, в судовому засіданні 14.12.2015р. представник відповідача Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень зазначив, що оскаржуваний договір ДП „Одеська залізниця укладало з користувачем підїзної колії, а не з власником, що в свою чергу підтверджує доводи позивача.

Щодо посилань відповідача 2 у відзиві на позовну заяву, в якому останній посилається на ті обставини, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з відповідним позовом, оскільки його права не порушені та позивач не є власником підїзної залізничної колії, яка є предметом оспорюваного договору, господарський зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» () є власником нежитлових приміщень загальною площею 14 895,3 кв.м. та земельної ділянки площею 4,41 га. (кадастровий номер :26:001:0045), які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, 2Б та 2Б/1. Вказані об'єкти товариство придбало 13.07.2013 року на підставі нотаріально-посвідчених угод у попереднього власника - ТОВ «БЛЕК СІ ШІПІНГ СЕРВІС» (), що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав. На вказаній земельній ділянці знаходиться під'їзна залізнична колія при станції Одеса-Застава-2, яка примикає до станції Одеса-Товарна, що є предметом договору №7057 від 01.04.2011р.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, право власності на землю набувається та реалізується па підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

За приписами ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За умовами ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до ст. 320 Цивільного кодексу України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, у позовній заяві, позивач зазначає, що не бажає, щоб на його території використовувалася під'їзна залізнична колія сторонніми особами та має намір демонтувати зазначену залізничну колію на своїй земельній ділянці у зв'язку із перепрофілюванням діяльності.

Таким чином, з вищезазначеного, випливає, що викладені у відзиві посилання, щодо відсутності у позивача права на звернення до суду з відповідним позовом, оскільки його права не порушені та він не є власником підїзної залізничної колії, яка є предметом оспорюваного договору спростовуються вищевикладеним.

Як передбачено ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб. Нікчемними визнаються, зокрема, такі умови типових договорів і договорів приєднання, що: виключають або обмежують відповідальність виробника продукції, виконавця робіт (послуг) або взагалі не покладають на зобов'язану сторону певних обов'язків; допускають односторонню відмову від зобов'язання з боку виконавця або односторонню зміну виконавцем його умов; вимагають від одержувача товару (послуги) сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови його від договору і не встановлюють аналогічної санкції для виконавця. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Згідно ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України та ст. 208 Господарського кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

За приписами п.2.9. Постанови пленуму Вищого господарський суду України №11 від 29 травня 2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

В даному випадку має місце порушення відповідачами абз.2 п.2.1. «Правил обслуговування залізничних під'їзних колій» затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 875/5096, оскільки у ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД () відсутнє право власності на під'їзну залізничну колію при станції Одеса-Застава-2, яка примикає до станції Одеса-Товарна, що є предметом договору №7057 від 01.04.2011р., що всвою чергу позбавляло права Державне підприємство „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень укладати спірний договір на експлуатацію під'їзної колії.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД підлягають задоволенню, як обґрунтовані, законні та підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 32,33,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД до відповідачів Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Відокремленого структурного підрозділу „Одеська дирекція залізничних перевезень (відповідач1); ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (відповідач 2) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ШІПІНГ СЕРВІС про визнання договору недійсним задовольнити.

2. Визнати недійсним договір №7057 від 01.04.2011 року на експлуатацію під'їзної колії при станції Одеса-Застава-2 яка примикає до станції Одеса-Товарна, що укладений, між Державним підприємством «Одеська залізниця» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 17; ) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 2Б; ).

3. Стягнути з Державного підприємства «Одеська залізниця» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Одеська дирекція залізничних перевезень» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 17; ) на користь ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (67600, Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Леніна, 137; ) 609 /шістсот девять/ грн. 00коп. - витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД» (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 2Б; ) на користь ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „БЛЄК СІ ШІППІНГ СЕРВІС ЛТД (67600, Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Леніна, 137; ) 609 /шістсот девять/ грн. 00коп. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 21 грудня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев