ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р.Справа № 922/5723/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Сальнікова Г.І.

судді: Светлічний Ю.В. , Яризько В.О.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" (м. Харків); 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (м. Харків)
про стягнення 3 871 588, 38 доларів США
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність №59 від 07.10.2015 р.);

відповідача - не з'явився;

3-ї особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" про стягнення коштів у розмірі 1 408 790,78 доларів США. В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідач порушив прийняті на себе зобов'язання за договором поруки №10/1 від 30.06.2010 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у вказаній сумі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 березня 2015 р. прийнято заяву представника позивача про збільшення позовних вимог до розгляду, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" на користь позивача кредитної заборгованості у загальному розмірі 1 609 580,65 доларів США, в тому числі: основна сума кредиту - 974 340,63 доларів США; відсотки за користування кредитними коштами - 287 877,90 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 347 362,12 доларів США. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 р. розгляд справи було відкладено на 12 травня 2015 р. о 10:30 год.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи (повторний розподіл) по справі №922/5723/14 від 12 травня 2015 р. справу призначено судді-доповідачу: ОСОБА_1, інші судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_4, ОСОБА_5

В судовому засіданні 12.05.2015 було оголошено перерву до 02.06.2015 о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 червня 2015 провадження по справі зупинено до розгляду Вищим адміністративним судом України справи №К/800/19745/15 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" на постанову ОСОБА_6 апеляційного адміністративного суду від 10.04.2015 року.

10.12.2015 за вх. №49438 до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі та зменшення позовних вимог (у порядку ст.ст. 22, 79 ГПК України), в якій він просить суд поновити провадження у даній справі №922/5723/14, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" на користь позивача кредитну заборгованість у загальному розмірі 3 871 588, 38 доларів США., у тому числі: основна сума кредиту - 2 265 000,00 доларів США; відсотки за користування кредитними коштами - 1 126 458,33 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 480 130,05 доларів США.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 грудня 2015 р. провадження у справі №922/5723/14 поновлено, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 22 грудня 2015 р. о 09:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 грудня 2015 р. прийнято заяви представника позивача про збільшення позовних вимог (вх. №21965 від 29.05.2015) та про зменшення позовних вимог (вх. №49438 від 10.12.2015) до розгляду як уточнення позовних вимог, розгляд справи відкладено на 24 грудня 2015 р. о 10:30 год.

23.12.2015 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення в заперечення на позовну заяву у справі №922/5723/14 станом на 22.12.2015 року, в яких він просить суд відмовити в позові, в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у сумі 1 290 659,40 дол. США, в частині вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами у сумі 1 080 157,70 дол. США, в частині вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у сумі 480 130,05 дол. США, за період з 01.01.2014 року по 30.11.2015 року. В іншій частині позову представник відповідача просить постановити законне та обґрунтоване рішення з урахуванням наданої раніше правової позиції відповідача.

В судовому засіданні 24 грудня 2015 р. представник позивача наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог.

Представник відповідача та 3-ї особи в судове засідання 24 грудня 2015 р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про дату, час та місце наступного судового засідання суду у справі №922/5723/14 від 22 грудня 2015 р., яке долучене судом до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25 червня 2010 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до відділення № 22 ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" із заявою про відкриття поточного рахунку в гривні. Того ж дня сторонами укладено договір банківського рахунку фізичної особи-підприємця № 410/ОТД-22, відповідно до умов якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 відкрито поточний рахунок № 176.980 (код валюти 980 гривня).

30 червня 2010 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до відділення № 22 ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" із заявою про відкриття поточного рахунку у доларах США.

У той же день ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" відкрило поточний рахунок у доларах США за № 176.840 (код валюти 840 долар США).

Відповідно до вимог п. 3.4 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від № 492 від 12 листопада 2003 року, банк відкриває поточний рахунок для здійснення підприємницької діяльності фізичній особі-підприємцю, яка не має рахунків у цьому банку.

Згідно п. 3.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах якщо субєкт господарювання вже має в цьому банку поточний рахунок, цей клієнт ідентифікований банком і сформована справа з юридичного оформлення рахунку, то відкриття нового поточного рахунку (зокрема, поточного рахунку за спеціальним режимом використання, поточного рахунку в іноземній валюті) здійснюється за умови подання цим клієнтом заяви про відкриття поточного рахунку та засвідченої в установленому порядку картки із зразками підписів і відбитка печатки (картки із зразками підписів).

За п. 6 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 280 від 17 червня 2004 року, план рахунків бухгалтерського обліку банків України забезпечує мультивалютний облік операцій, суть якого полягає в обліку операцій в іноземній валюті за тими самими рахунками, що і операцій у гривні.

30 червня 2010 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) та ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (далі банк) укладено кредитний договір № 10, за яким, з урахуванням додаткових угод, банк на умовах договору зобовязався відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію з максимальним загальним лімітом в розмірі 2300000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 28 грудня 2014 року, зі сплатою 16% річних за користування кредитними коштами, а при простроченні повернення кредиту 32% річних.

Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що кредит надається "на поточні та господарські потреби".

За змістом п. 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається траншами (окремими частинами) шляхом перерахування грошових коштів у валюті долар США на поточний рахунок позичальника у банку та/або оплати розрахункових документів позичальника в межах суми кредиту.

Пунктом 1.5. кредитного договору передбачено відкриття банком позичальнику рахунків: № 6 з метою обліку суми боргу по кредиту; № 76 для сплати нарахованих відсотків за користування кредитом; № 6 для сплати прострочених відсотків за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань сторонами кредитного договору № 10 від 30 червня 2010 року укладено:

- іпотечний договір № 10/1 від 30 червня 2010 року та додаткові зміни до нього між ТОВ "ФАРТ" (іпотекодавець), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) та ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (іпотекодержатель) та ТОВ "ФАРТ" (поручитель);

- іпотечний договір № 10/2 від 5 липня 2010 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (іпотекодавець), ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (іпотекодержатель) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник);

- іпотечний договір № 10/3 від 19 липня 2010 року та додаткові зміни до нього між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (іпотекодавець), ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (іпотекодержатель);

- іпотечний договір № 10/4 від 26 липня 2010 року та додаткові зміни до нього між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (іпотекодавець), ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (іпотекодержатель);

- договір застави майна № 10-"З" від 30 червня 2010 року та додаткові зміни до нього між ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (заставодержатель) та ТОВ "ФАРТ" (заставодавець);

- договір застави майна № 10/2-"З" від 30 червня 2011 року та додаткові зміни до нього між ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (заставодержатель) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (заставодавець);

- договір застави майна № 10/1-"З" від 30 червня 2011 року та додаткові зміни до нього між ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (заставодержатель) та ТОВ "СТРОЙСЕРВИС-ПЛЮС" (заставодавець);

- договір поруки № 10 від 30 червня 2010 року між ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) відповідно умов якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором в повному обсязі за належне та своєчасне виконання усіх зобовязань позичальника, що виплавають з кредитного договору № 10 від 30 червня 2010 року та додаткових угод до нього;

- договір поруки № 10/1 від 30 червня 2010 року між ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (кредитор) та ТОВ "ФАРТ" (поручитель), відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором в повному обсязі за належне та своєчасне виконання усіх зобовязань позичальника (ОСОБА_2В.), що випливають з кредитного договору № 10 від 30 червня 2010 року та додаткових угод до нього.

Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором № 10 від 30 червня 2010 року виконав у повному обсязі, перерахувавши з рахунку № 6.840 на поточний рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 № 176 наступні транші кредиту (кредитні кошти) в іноземній валюті: 30 червня 2010 року в сумі 700000,00 доларів США; 5 липня 2010 року в сумі 500000,00 доларів США; 19 липня 2010 року в сумі 170000,00 доларів США; 9 серпня 2010 року в сумі 230000,00 доларів США; 19 серпня 2010 року в сумі 30000,00 доларів США; 2 листопада 2010 року в сумі 227000,00 доларів США; 8 червня 2011 року в сумі 100000,00 доларів США; 4 липня 2011 року в сумі 300000,00 доларів США; 12 жовтня 2012 року сумі 500000,00 доларів США; 26 листопада 2012 року в сумі 120000,00 доларів США; 22 лютого 2013 року в сумі 120000,00 доларів США; 3 липня 2013 року в сумі 369500,00 доларів США; 8 липня 2013 року в сумі 230000,00 доларів США; 30 вересня 2013 року в сумі 30000,00 доларів США; 31 жовтня 2013 року в сумі 25000,00 доларів США, на загальну суму 3651500,00 доларів США.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернувся до господарського суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про зміну предмету позову), в якій просив суд визнати грошові зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 перед ПАТ "Східно-Український банк "Грант" за кредитним договором № 10 від 30.06.2010 р., виражені в доларах США - припиненими, також просив суд покласти на відповідача судові витрати.

В процесі розгляду справи ухвалою господарського суду від 14.11.2014 р. по справі № 922/3899/14 прийнята зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" для спільного розгляду з первісним позовом, в якій позивач (за зустрічним позовом) просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 10 від 30.06.2010 р. та додатковими угодами до нього: № 1 від 04.07.2011 р., № 2 від 24.12.2012 р., № 3 від 27.12.2012 р. у розмірі 1390432,29 дол. США та судові витрати за подання зустрічного позову.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. по справі № 922/3899/14 первісний позов задоволено повністю. Визнано виражені в доларах США грошові зобовязання Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" ) за Кредитним договором № 10 від 30.06.2010 року - припиненими. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою ОСОБА_6 апеляційного господарського суду від 18.02.2015р., рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2014 р. по справі №922/3899/14 скасовано та прийнято нове, яким у позові ФОП ОСОБА_2 відмовлено, а зустрічний позов ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" 1390432,29 доларів США, 73080 грн. судового збору та 36540 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Наказ доручено видати господарському суду Харківської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 29 квітня 2015 року по справі №922/3899/14 касаційну скаргу залишено без задоволення, а постанову ОСОБА_6 апеляційного господарського суду від 18 лютого 2015 року без зміни.

Таким чином, судами по справі №922/3899/14 встановлено, що позичальником ФОП ОСОБА_2 належним чином не виконано грошових зобовязань за кредитним договором.

З урахуванням реалізації предметів іпотеки, за рахунок чого частково погашено кредитний борг, станом на 4 листопада 2014 року борг позичальника ФОП ОСОБА_2 складав 1390432,29 доларів США, з яких: сума кредиту 974340,63 доларів США; відсотки за користування кредитними коштами за період з липня по 3 листопада 2014 року включно 185680,27 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту, відсотків за користування кредитними коштами за період з 1 січня 2014 року по 3 листопада 2014 року включно 230411,39 доларів США.

Крім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарт" звернулось до ОСОБА_6 окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області, ОСОБА_6 міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7, 3-ї особи - Публічне акціонерне товариство "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" та Державна реєстраційна служба України, з урахуванням уточнених позовних вимог просило суд: Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 №16860086 від 30.10.2014 року 14:03:38 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю Літ. Т-1, загальною площею 811, 9 кв.м., розташовану за адресою Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01; Зобов'язати Реєстраційну службу ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області скасувати запис про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Східно - ОСОБА_8 "Грант" на нежитлову будівлю Літ. Т-1, загальною площею 811, 9 кв.м., розташовану за адресою Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, поновивши відомості про об'єкт нерухомого майна, що передували скасованому запису; Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 №16862270 від 30.10.2014 року 14:40:15 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю Літ. Г-1, загальною площею 714, 8 кв.м., розташовану за адресою Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01; Зобов'язати Реєстраційну службу ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області скасувати запис про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Східно - ОСОБА_8 "Грант" на нежитлову будівлю Літ. Г-1, загальною площею 714, 8 кв.м., розташовану за адресою Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, поновивши відомості про об'єкт нерухомого майна, що передували скасованому запису; Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 №16862740 від 30.10.2014 року 14:47:49 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення №1-4, 5-8, одноповерхової будівлі літ. Л-1, площею 218,0кв.м., прим. №1-8 літ. Р-1, площею 156,6кв.м., прим. № 1,2,3.4,5.6 літ. П-1, площею 263кв.м., прим. №2,3,5-12, літ. О-1, площею 337кв.м., будівлю літ. К-1, площею 149,4кв.м. з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01; Зобов'язати Реєстраційну службу ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області скасувати запис про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством Східно - ОСОБА_8 Грант на нежитлові приміщення №1-4, 5-8, одноповерхової будівлі літ. Л-1, площею 218,0кв.м., прим. №1-8 літ. Р-1, площею 156,6кв.м., прим. № 1,2,3.4,5.6 літ. П-1, площею 263 кв.м., прим. №2,3,5-12, літ. О-1, площею 337 кв.м., будівлю літ. К-1, площею 149,4 кв.м. з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, поновивши відомості про об'єкти нерухомого майна, що передували скасованому запису.

Постановою ОСОБА_6 окружного адміністративного суду від 04.12.2014 року по справі № 820/18563/14 адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарт" задоволено в повному обсязі.

Постановою ОСОБА_6 апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2015 р. по справі № 820/18563/14 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "ОСОБА_1", Реєстраційної служби ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 задовольнено частково; постанову ОСОБА_6 окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. по справі №820/18563/14 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю ФАРТ до Реєстраційної служби ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області, ОСОБА_6 міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Східно-Український Банк "ОСОБА_1", Державна реєстраційна служба України, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено; скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 №16860086 від 30.10.2014 року 14:03:38 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю Літ. Т-1, загальною площею 811, 9 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01; зобов'язано Реєстраційну службу ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області скасувати запис про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Східно - ОСОБА_8 "Грант" на нежитлову будівлю Літ. Т-1, загальною площею 811, 9 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, поновивши відомості про об'єкт нерухомого майна, що передували скасованому запису; скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 №16862270 від 30.10.2014 року 14:40:15 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю Літ. Г-1, загальною площею 714, 8 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01; зобов'язано Реєстраційну службу ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області скасувати запис про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Східно - ОСОБА_8 "Грант" на нежитлову будівлю Літ. Г-1, загальною площею 714, 8 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область м. Харків вул. Плеханівська, 134, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, поновивши відомості про об'єкт нерухомого майна, що передували скасованому запису; скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 №16862740 від 30.10.2014 року 14:47:49 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення №1-4, 5-8, одноповерхової будівлі літ. Л-1, площею 218,0 кв.м., прим. №1-8 літ. Р-1, площею 156,6 кв.м., прим. № 1,2,3,4,5,6 літ. П-1, площею 263 кв.м., прим. №2,3,5-12, літ. О-1, площею 337 кв.м., будівлю літ. К-1, площею 149,4 кв.м., з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, зобов'язано Реєстраційну службу ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області скасувати запис про реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством "Східно - ОСОБА_8 "Грант" на нежитлові приміщення №1-4, 5-8, одноповерхової будівлі літ. Л-1, площею 218,0 кв.м., прим. №1-8 літ. Р-1, площею 156,6 кв.м., прим. № 1,2,3,4,5,6 літ. П-1, площею 263 кв.м., прим. №2,3,5-12, літ. О-1, площею 337 кв.м., будівлю літ. К-1, площею 149,4 кв.м., з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, поновивши відомості про об'єкти нерухомого майна, що передували скасованому запису; провадження по справі щодо відповідача ОСОБА_6 міського управління юстиції Харківської області - закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 вересня 2015 року по справі №К/800/19745/15 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" залишено без задоволення, постанову ОСОБА_6 апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015року у справі №820/19835/14 залишено без змін.

Як зазначено вище, для забезпечення своєчасного повернення отриманих за вищевказаним кредитним договором кредитних коштів, сплати відсотків за ним, пені, комісії і відшкодування можливих витрат (збитків), між ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (кредитор) та ТОВ "ФАРТ" (поручитель) укладено договір поруки № 10/1 від 30 червня 2010 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором в повному обсязі за належне та своєчасне виконання усіх зобовязань позичальника (ОСОБА_2В.), що випливають з кредитного договору № 10 від 30 червня 2010 року та додаткових угод до нього, крім того, укладені додаткові угоди №1 від 04.07.2011, №2 від 24.12.2012, №3 від 27.12.2013 до договору поруки № 10/1 від 30 червня 2010 року.

Відповідно п.1.3. договору поруки № 10/1 від 30 червня 2010 року, поручитель, яким є ТОВ "ФАРТ, солідарно з позичальником, тобто ФОП ОСОБА_2, бере на себе зобов'язання відповідати перед кредитором, банком, в тому ж обсязі, що й позичальник (включати сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків), на умовах та в строки, передбачених згаданим вище кредитним договором.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору погашення відсотків за користування кредитними коштами здійснюється позичальником шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника на відповідний рахунок банку, вказаний у п. 1.5. цього договору, та на інших умовах, визначених цим договором, у валюті кредиту щомісяця, починаючи з липня 2010 року, з 20-го по останнє число кожного поточного календарного місяця. При несплаті відсотків у такий строк вони вважаються простроченими з першого дня наступного календарного місяця.

Судом встановлено, що позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі, перерахував на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2 кредитні кошти, проте позичальник -ФОП ОСОБА_2 та відповідач- поручитель ТОВ "ФОРТ" в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України, умов кредитного договору №10 від 30.06.2010 та договору поруки № 10/1 від 30 червня 2010 року, не виконали умови договорів з повернення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами.

За розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача за договором поруки № 10/1 від 30 червня 2010 року станом на 01.12.2015 року становить 3 871 588, 38 доларів США., у тому числі: основна сума кредиту - 2 265 000,00 доларів США; відсотки за користування кредитними коштами - 1 126 458,33 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 480 130,05 доларів США.

В порядку досудового врегулювання спору, відповідно до частини 2 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, позивачем на адресу відповідача та 3-ї особи неодноразово надсилалися вимоги щодо повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів та пені. Проте вимоги позивача не були виконані ні позичальником, ні його поручителем ТОВ "Фарт".

Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до кредитного договору кредит виражений у доларах США, за відповідними заявами видано зазначену суму кредиту та згідно з меморіальними ордерами переведено її у гривню як еквівалент відповідної суми доларам США.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак в той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 198 Господарського кодексу України грошові зобовязання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо субєкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобовязань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

За ч. ч. 1, 2 ст. 524 Цивільного кодексу України зобовязання повинно бути виражено у грошовій одиниці України гривні, але сторони за договором можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання у іноземній валюті.

Іноземна валюта як засіб платежу, зокрема, за зобовязаннями може використовуватися на території України лише у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом, як зазначено в ст. ст. 192, 533 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 6, 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено господарським судом, при укладенні договору сторони дійшли згоди щодо умов надання (отримання) кредитних коштів, наявність у діях обох сторін ознак умислу та приховання іншого правочину відсутні, вчинений сторонами правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені кредитним договором.

Разом з тим, суд зазначає, що валюта кредитування при укладанні кредитного договору не змінює виду цивільно-правових відносин, що виникли між сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд зазначає, що заперечення відповідача є безпідставними та юридично необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З вказаної норми випливає, що кредитор має право обирати особу, яка буде відповідати за порушення боржником зобов'язань по договору кредиту, забезпечених порукою, і як наслідок, має право на пред'явлення позову як і окремо до боржника, так і окремо до поручителя, а також до них обох разом.

Отже, за законом у цьому випадку немає так званої обов'язкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися до суду до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником за кредитним договором; між кредитором і поручителем за договором поруки, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, ні позичальник, ні поручитель, який зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту, не виконали належним чином своїх зобов'язань за договорами кредиту та поруки, господарський суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Той факт, що Постановою ОСОБА_6 апеляційного господарського суду від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" задоволено, з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (3-ї особи по даній справі) стягнуто на користь ПАТ "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" 139042,29 доларів США, не звільняє відповідача - ТОВ "ФАРТ" від солідарного обов'язку повернути борг та решту сум, які були передбачені цим договором до повного їх погашення.

Аналогічна правова позиція суду знайшла своє відображення в Постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року по закінченню розгляду заяви публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_8» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2011 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства "ВТБ ОСОБА_8" до ТОВ "Шаг Мегатранс" та до поручителів про стягнення заборгованості.

Також аналогічної правової позиції дотримано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 6 червня 2011 року у справі з подібними правовідносинами за позовом Банку до поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій суд касаційної інстанції погодився із висновками судів про задоволення позовних вимог із стягненням кредитної заборгованості лише з поручителів в солідарному порядку на користь Банку, оскільки відповідно до закону та умов договору поруки поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Крім того, така правова позиція знайшла своє відображення в постановах Вищого господарського суду України від 19 листопада 2009 р. по справі № 29/49-09, від 18 листопада 2010 р. по справі №60/299-09, від 01 квітня 2010 р. по справі №3/127/09.

До того ж, судова палата у цивільних справах Верховного суду України у своєму листі від 07.10.2010 року "Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009 - 2010 роки) надала наступні роз'яснення: "Згідно зі ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний божник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов'язку кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред'явивши вимогу до одного із солідарних боржників, який не задовольнив цю вимогу, кредитор має право пред'явити вимогу до іншого солідарного боржника.

З огляду на викладене, наявність, наприклад, рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором із боржника - юридичної особи не є перешкодою для пред'явлення окремого позову до поручителя - фізичної особи і навпаки.".

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, а в матеріалах справи такі докази також відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 2265000,00 доларів США; відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 1126458,33 доларів США, обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання 3-ю особою зобов'язань з повернення кредиту, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків - 480 130,05 доларів США.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 4.5 кредитного договору за порушення строку оплати повернення кредиту, строків сплати відсотків за користування кредитом чи строків сплати інших платежів згідно з умовами цього договору, передбачених п. 1.1, 1.3, 1.4, 4.3, 5.3, 5.4 цього договору, банк має право стягнути з позичальника, окрім встановленої відсоткової ставки за прострочення повернення грошових коштів, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який стягується пеня, по сумах невиконаних зобовязань.

Розрахунок заявленої пені та відсотків перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору, вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо відсутності доказів сплати Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 боргу за кредитом та процентами за користування кредитом та підтвердження наявності боргу з їх сплати, невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарт" умов за зобов'язанням по договору поруки №10/1 від 30.06.2010 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 74907,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарт" (61036, м. Харків, вул. Плеханівська, 134, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "ОСОБА_1" (61001, м. Харків, вул. Данилевського, 19, ) основну суму кредиту в розмірі 2 265 000,00 доларів США; відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1 126 458,33 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 480 130,05 доларів США. та судовий збір в сумі 74907,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.12.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5