РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015Справа №910/28036/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" м. Києва

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант" м. Києва

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джерело Фінансів" м. Києва

3. Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" м. Києва

треті особи 1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бориско Ольга Олексіївна, 2. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталія Володимирівна

про визнання договорів недійсними.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Яців О.Р., Шкіптан Д.В.,

від відповідачів 1. не з'явився, 2. Коптєва А.Є., 3. не з'явився,

від третіх осіб не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

у жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі-позивач) звернулося в суд з указаним позовом про визнання недійсними:

- договору про надання фінансових послуг факторингу р/н 1720 від 20 серпня 2015 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О.О. (третя особа 1.), укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант" (відповідач 1.);

- договору про відступлення права вимоги р/н 1721 від 20 серпня 2015 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О.О., укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант";

- договору про надання фінансових послуг факторингу р/н 1942 від 27 серпня 2015 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. (третя особа 2.), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джерело Фінансів" (відповідач 2.);

- договору про відступлення права вимоги р/н 1943 від 27 серпня 2015 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Джерело Фінансів".

Вказував, що на підставі договору про передачу приймаючому банку активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 19 червня 2015 р. йому належить право вимоги до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", що виникло з кредитних договорів №№ 24/2005 від 31 травня 2005 р., 65/04 від 16 липня 2004 р., 45/07 від 14 червня 2007 р., укладених останнім з Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" (далі-кредитні договори), та права вимоги за договорами, що їх забезпечують.

23 жовтня 2015 р. йому стало відомо, що 25 серпня 2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О.О. були посвідчені договори про надання фінансових послуг факторингу р/н 1720 та про відступлення права вимоги р/н 1721, предметом яких було відчуження належного йому права вимоги до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс". за кредитними та забезпечувальними договорами на користь відповідача 1.

Указані правочини від імені позивача укладені невідомою особою, яка підписала договір від імені заступника голови правління Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" ОСОБА_7 на підставі підроблених документів, у т.ч. довіреності від 12 січня 2015 р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стопченко О.В.

Згодом 27 серпня 2015 р. між відповідачами 1. та 2. були укладені договори про надання фінансових послуг факторингу р/н 1942 та про відступлення права вимоги р/н 1943, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., предметом яких стало відчуження належного йому права вимоги до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" за кредитними та забезпечувальними договорами на користь відповідача 2.

Посилаючись на те, що правочини від 20 серпня 2015 р. укладені за відсутності його волевиявлення, правочини від 27 серпня 2015 р. укладені з порушенням вимог чинного законодавства за відсутності у відповідача 1. прав, які передбачено відступити відповідачу 2., позивач на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України просив позов задовольнити, визнавши ці договори недійсними.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідачі 1, 3 відзиви на позовну заяву не подали, їх представники у судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлені у встановленому порядку.

Відповідач 2. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відповідність спірних договорів вимогам чинного законодавства.

Треті особи у судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлені у встановленому порядку. У поясненнях на позовну заяву проти позову заперечували, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відповідність спірного договору вимогам чинного законодавства.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представників відповідачів 1., 3., третіх осіб за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін та третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 2., розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору про передачу приймаючому банку активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 19 червня 2015 р. позивачу належить право вимоги до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", що виникло з кредитних договорів №№ 65/04 від 16 липня 2004 р., 25/04 від 29 вересня 2004 р., 01/2005 від 11 січня 2005 р., 24/2005 від 31 травня 2005 р., 45/07 від 14 червня 2007 р., укладених останнім з Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ", та права вимоги за договорами, що їх забезпечують (далі-право вимоги).

Зокрема, виконання відповідачем 3. зобов'язань за вказаними кредитними договорами забезпечені заставою та іпотекою майна на підставі наступних договорів: застави транспортних засобів від 28 лютого 2005 р., зареєстрований в реєстрі за № 561; застави транспортних засобів від 13 серпня 2004 р., зареєстрований в реєстрі за № 3174; застави майна №5-06/54 від 19 червня 2007 р.; застави майна № 5-02/60-07 від 30 листопада 2007 р.; застави від 27 вересня 2005 р., зареєстрований в реєстрі за № 4349; застави від 27 листопада 2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 7103; застави від 23 лютого 2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 1478; іпотеки від 30 червня 2006 р., зареєстрований в реєстрі за № 2559; іпотеки від 22 липня 2004 р., зареєстрований в реєстрі за № 2906; іпотеки від 28 листопада 2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 3622; іпотеки від 27 лютого 2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 1400; іпотеки від 27 червня 2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 1980; іпотеки від 28 грудня 2007 р., зареєстрований в реєстрі за № 2675, іпотеки від 30 травня 2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 1564 (далі-забезпечувальні договори).

Ці обставини підтверджуються рішеннями господарського суду міста Києва у справах №№ 910/1047/14 та 910/1050/14 від 31 березня 2014 р., 910/1048/14 від 9 квітня 2014 р., ухвалами цього ж суду в указаних справах від 3 серпня 2015 р. та 6 жовтня 2015 р., договором про передачу приймаючому банку активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 19 червня 2015 р., укладеним між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ", поясненнями позивача.

Також встановлено, що 20 серпня 2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О.О. були посвідчені договори між позивачем та відповідачем 1. про надання фінансових послуг факторингу за реєстровим № 1720 та про відступлення права вимоги за реєстровим № 1721.

За умовами цих договорів позивач зобов'язався за плату відступити відповідачу 1. належне йому право вимоги.

Зазначені обставини підтверджується поясненнями позивача, третьої особи 1., відповідача 2., копіями вказаних договорів.

З тексту спірних договорів про надання фінансових послуг факторингу за реєстровим № 1720 та про відступлення права вимоги за реєстровим № 1721 від 20 серпня 2015 р. вбачається, що з боку позивача вони підписані від імені заступника голови правління Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" ОСОБА_7 іншою особою.

Це підтверджується, поясненнями позивача, висновком почеркознавчої експертизи № 203 від 30 листопада 2015 р., проведеної Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, письмовими поясненнями ОСОБА_7, згідно з якими останній спірні правочини не підписував і для їх вчинення до приватного нотаріуса Бориско О.О. не з'являвся.

Той факт, що спірний договір від імені позивача вчиняв не ОСОБА_7, а інша особа підтверджується також наявними у матеріалах справи копіями документів з нотаріальної справи, а саме, бланку паспорту № КН 425108 з фотографією та підписом не ОСОБА_7, а іншої особи, записи в якому, відмінні від оригіналу, зокрема, щодо дати видачі (замість належної 9 липня 1997 р. зазначено 5 липня 1997 р.), номера печатки органу внутрішніх справ (замість належного 18-27 зазначено 20-09), місця реєстрації особи (замість дійсної АДРЕСА_1 зазначено АДРЕСА_2), способу заповнення паспорта (замість рукописного друкованим способом).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи для вчинення зазначених правочинів була використана довіреність від 12 січня 2015 р. на ім'я ОСОБА_7, виконана на бланку НАК 022353, яка за формою та змістом, у т.ч. в частині місця проживання повіреного, зазначення посадового становища, прізвища, ініціалів та підпису довірителя, не відповідає дійсній довіреності Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" від 12 січня 2015 р. на ім'я ОСОБА_7, посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стопченко К.О. за реєстровим № 18.

Також зібраними у справі доказами стверджується, що позивач жодних документів, які підтверджують належне йому право вимоги, відповідачу 1. не передавав.

Згідно вищевказаного висновку почеркознавчої експертизи Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 203 від 30 листопада 2015 р. підпис від імені ОСОБА_7 та рукописний записи в акті приймання-передачі прав вимоги до договору про надання фінансових послуг факторингу № 1720 від 20 серпня 2015 р. виконані не ОСОБА_7, а іншою особою.

Крім того, у судовому засіданні 15 грудня 2015 р. судом були оглянуті надані позивачем оригінали кредитних та забезпечувальних договорів, які є предметом оспорюваних правочинів, виконані у простій письмовій та нотаріальній формах, з відмітками та візами посадових осіб первісного кредитора Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", які свідчать про їх належність саме кредиторові у відносинах кредиту та забезпечення його виконання.

Посилання відповідача 2. про те, що надані позивачем оригінали одержані ним з матеріалів кримінального провадження після їх виїмки, доказами не підтверджені, суперечать змісту протоколів доступу до речей та документів від 4 листопада 2015 р. та обшуку від 5 листопада 2015 р., тому є необгрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Враховуючи зібрані у справі докази, що свідчать про відсутність у позивача волевиявлення на укладення спірних правочинів про надання фінансових послуг факторингу та відступлення права вимоги від 20 серпня 2015 р., їх відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України слід визнати недійсними.

Також встановлено, що 27 серпня 2015 р. між відповідачами 1. та 2. були укладені договори про надання фінансових послуг факторингу р/н 1942 та про відступлення права вимоги р/н 1943, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., предметом яких є відчуження належного позивачу йому права вимоги до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" за кредитними та забезпечувальними договорами на користь відповідача 2.

Заявлені вимоги про визнання недійсними зазначених правочинів обґрунтовані їх невідповідністю вимогам чинного законодавства, оскільки на момент їх вчинення у відповідача 1. були відсутні права, які підлягали передачі відповідачу 2.

Згідно вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наданими у п. 10 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 6 листопада 2009 р., норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

При цьому, як встановлено судом, належне позивачу право вимоги ним в установленому порядку не відчужувалося, іншим особам, у т.ч. відповідачам 1. та 2., не передавалося.

Оскільки вчинені 27 серпня 2015 р. зазначеними відповідачами правочини для позивача не створили жодних юридичних наслідків, окрім тих, що пов'язані з недійсністю правочинів від 20 серпня 2015 р., позов про визнання їх недійсними задоволенню не підлягає.

Позивач у зв'язку з цим не позбавлений можливості в установленому порядку ставити питання про скасування реєстраційних дій, вчинених відповідачами, що впливають на здійснення ним прав за забезпечувальними договорами.

Посилання відповідача 2. на те, що на підставі правочинів від 27 серпня 2015 р. він є добросовісним набувачем права вимоги, є безпідставними, оскільки суперечать вимогам ст.ст. 514, 517 ЦК України та встановленим обставинам про те, що право вимоги та документи, які його підтверджують, з володіння позивача не вибували.

За правилами ст. 519 ЦК України за дійсність переданої вимоги відповідальність несе первісний кредитор, тому відповідач 2. не позбавлений можливості ставити перед відповідачем 1. питання про відновлення порушених прав, пов'язаних укладенням правочинів від 27 серпня 2015 р.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти частково на позивача та відповідача 1.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" м. Києва задовольнити частково.

Визнати недійсними договір про надання фінансових послуг факторингу за реєстровим № 1720 від 20 серпня 2015 р. та договір про відступлення права вимоги за реєстровим № 1721 від 20 серпня 2015 р., укладені між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, код 23697280) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 114, оф. 6, код 39500887), посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бориско О.О.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Гарант" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 114, оф. 6, код 39500887) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, код 23697280) 2436 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар