ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" грудня 2015 р.Справа № 921/1045/15-г/17
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Корпорації "Укртрансжилбуд" , м.Івано-Франківськ

до відповідача: Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, м.Тернопіль

про cтягнення заборгованості в сумі 106237,57грн,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №22/11/15-4 від 22.12.2015р.;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01-5/523 від 07.12.2015р.

В судовому засіданні представникам сторін розяснено їх процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

Судом в порядку ст.811 ГПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася у звязку з відсутністю клопотань.

Позивач - Корпорація "Укртрансжилбуд", м.Івано-Франківськ, звернувся 08.10.2015р. (згідно відтиску штемпеля відділення поштового звязку на поштовому конверті) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, м.Тернопіль, про стягнення 106237,57грн, з яких 99842,21грн інфляційних втрат та 6395,36грн 3% річних, нарахованих за період з 01.07.2014р. по 31.08.2015р., посилаючись на факт неналежного виконання зобов'язань щодо оплати виконаних підрядних робіт згідно договору про закупівлю робіт за державні кошти від 10.12.2012р., заборгованість по яких стягнуто згідно судового рішення №921/606/14-г/14 від 01.08.2014р. та спираючись на приписи ст.625 ЦК України.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2015 року порушено провадження у справі, в порядку статті 65 ГПК України (підготовка справи до розгляду) витребувано від сторін додаткові документи, необхідні для розгляду справи. Судове засідання призначено на 27 жовтня 2015 року з подальшим відкладенням розгляду справи, востаннє на 28.12.2015р., за клопотанням сторін з метою надання їм можливості врегулювати спір мирним шляхом та по причині неподання витребуваних судом документів.

Представником позивача в судових засіданнях 27.10.2015р., 03.11.2015р., 10.11.2015р., 28.12.2015р. підтримано заявлені позовні вимоги. Крім того, Корпорація просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються, крім суми судового збору, з витрат на послуги адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, в підтвердження чого долучено аудиторські висновки від 18.09.2015р., 09.11.2015р., рахунок №15/9-21 від 08.09.2015р. та договір про надання правових послуг від 21.09.2015р., укладеного між Корпорацією та адвокатом ОСОБА_1

Відповідач позовні вимоги заперечив. Згідно поданих відзивів №01-5/418 від 27.10.2015р. та №01-5/429 від 03.11.2015р. (вх.№22726 від 27.10.2015р. та №23196 від 03.11.2015р.) відповідач, посилаючись на приписи ст.ст.43, 47 ГПК України, постанову Кабінету Міністрів України "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету", просив суд здійснити ретельний та обґрунтований перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування причин невиконання грошового зобов'язання Управлінням зазначено відсутність бюджетних асигнувань. Також, Управління заперечило вимогу позивача про стягнення судових витрат, а саме: вартості послуг адвоката та аудиторської фірми, з огляду на таке. Згідно постанови пленуму Вищого Господарського Суду України №7 від 21.02.2013р., відшкодуванню підлягає мінімальна вартість проїзду лише особам, котрих було викликано до господарського суду для дачі пояснень. Проте, суд не зобовязував адвоката позивача з'являтися у судові засідання, тому, на переконання відповідача, підстави для стягнення з Управління вартості адвокатських послуг, наданих позивачу, відсутні. Разом з тим, на думку відповідача, здійснення арифметичного розрахунку суми позову, що є предметом позову у даній справі, не потребує спеціальних знань, а тому позивач був в змозі самостійно розрахувати суми 3% річних та інфляційних втрат без допомоги аудиторської фірми.

На заперечення даних тверджень відповідача, Корпорацією подано письмові спростування №09/11/15 від 09.11.2015р. (вх.№23743 від 10.11.2015р.), згідно яких позивачем зверталася увага на те, що суми 3% річних та інфляційних втрат нараховуються лише на непогашену суму боргу в розмірі 182653,20грн, тоді як рішенням суду від 01.08.2014р. у справі №921/606/14-г/14 з Управління стягнуто, ще й 8196,88грн 3% річних та 20091,85грн інфляційних втрат, що також є грошовими зобовязаннями відповідача, які останній не виконав, та на які, в силу положень ст.625 ЦК України, позивач має право, але не здійснював нарахувань 3% річних та інфляційних.

Крім того, ухвалою суду від 10.12.2015р., враховуючи клопотання відповідача без номеру від 10.12.2015р., судом в порядку ст.69 ГПК України продовжено строк вирішення даного спору на 15 днів.

25.12.2015р. позивачем подано заяву №22/12/15-3 від 11.12.2015р. (вх.№26892 від 25.12.2015р.) про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої корпорація просить суд стягнути з відповідача 74461,06грн інфляційних втрат та 5337,86грн 3% річних, нарахованих за період з 01.07.2014р. по 30.11.2015р. Зменшення розміру позовних вимог мотивоване тим, що суми 3% річних та інфляційні втрати при поданні позову позивачем розраховано, виходячи із суми боргу, стягнутого рішенням суду від 01.08.2015р. №921/606/14-г/14 (182653,20грн), тоді як за результатами проведеної фінінспекцією перевірки обсягу виконаних робіт, Корпорація погодилася на зменшення суми боргу до 125596,80грн.

Враховуючи, що позивачем використано надане йому статтею 22 ГПК України право на зменшення позовних вимог до прийняття рішення по суті спору; при поданні заяви корпорацією додержано правила вчинення відповідної процесуальної дії, в тому числі, щодо надіслання копії заяви відповідачу у справі тому заява, тому про зменшення розміру позовних вимог судом приймається до розгляду, а розгляд справи здійснюється з урахуванням зменшених вимог.

Крім того, 28.12.2015р. представниками сторін через канцелярію суду подано спільну заяву без номеру від 28.12.2015р. (вх.№26964 від 28.12.2015р.) про затвердження мирової угоди від 28.12.2015р. по даній справі. Окрім того, представником позивача подано заяву без номеру від 28.12.2015р. (вх.№26961 від 28.12.2015р.) про повернення 1593,56грн сплаченого судового збору за розгляд даного спору.

В судовому засіданні представники сторін просили суд затвердити мирову угоду та у звязку з цим, припинити провадження у справі, повідомивши, що сторонам відомі наслідки процесуальних дій при укладенні та затвердженні судом мирової угоди, передбачені ст.ст.78, 80 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши додатково представлені докази в сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи рішення господарського суду Тернопільської області, прийнятого 01.08.2014р. у справі №921/606/14-г/14, 10.12.2012р. між Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, як Замовником та Корпорацією "Укртрансжилбуд", як Підрядником укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти, за умовами якого Підрядник зобовязався виконати роботи з реконструкції існуючої будівлі Лановецької районної комунальної установи під культурний центр народного художника України ОСОБА_3 в м.Ланівці Тернопільської області, відповідно до проектної документації, а Замовник прийняти і оплатити такі роботи.

На виконання умов даного договору позивачем виконано передбачений обсяг підрядних робіт, які прийняті відповідачем без будь-яких претензій і зауважень.

Зважаючи на факт невиконання Замовником взятих не себе договірних зобовязань, рішенням суду стягнуто з відповідача борг в сумі 182653,20грн, інфляційні втрати, нараховані за період з січня 2013 року по червень 2014 року, в сумі 20091,85 та 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2013р. по 30.06.2014р., в сумі 8196,88грн.

Дане рішення суду набрало законної сили, у звязку з чим, на його примусове виконання, у відповідності до вимог ст.ст.116, 117 ГПК України 21.08.2014р. видано відповідний наказ.

За змістом ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, мають преюдиційне значення при вирішення даного спору.

Згідно повідомлення Головного управління Державної казначейської служби у Тернопільській області від 17.09.2014р. №9.3-08/56-6124, органом казначейської служби отримано та зареєстровано наказ господарського суду Тернопільської області від 21.08.2014р. №921/606/14-г/14 про стягнення 215160,58грн коштів з Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації.

В подальшому, як вбачається з листа Державної казначейської служби №5-13/1972-20389 від 04.08.2015р. на виконанні у казначействі за програмою "Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою" знаходиться наказ господарського суду Тернопільської області від 21.08.2014р. №921/606/14-г/14. Проте, безспірне списання коштів Держбюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження таких рішень (підпункт 1 п.9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845). Тому, після виконання рішень судів, що надійшли раніше наказу №921/606/14-г/14, орган казначейської служби здійснить відповідні заходи, спрямовані на перерахування коштів на користь Корпорації "Укртрансжилбуд".

Тривалий період користування грошовими коштами, які стягнуті згідно рішення суду від 01.08.2014р. послугувало підставою для звернення позивача та нарахування ним інфляційних втрат та 3% річних всього 79798,92 (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог №22/12/15-3 від 22.12.2015р.).

Поряд з цим, розглянувши клопотання сторін про затвердження мирової угоди від 28.12.2015 року, господарський суд, проаналізувавши її умови на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, дійшов висновку, що мирова угода підлягає затвердженню, а провадження у справі припиненню у відповідності до п.7 ч.1 ст.80 ГПК України. При цьому суд виходив з такого.

За змістом Положення "Про Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації", затвердженого головою Тернопільської ОДА №284-од від 18.05.2015р., Управління є юридичною особою, котра має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби. Управління розпоряджається коштами, передбаченими вартістю будівництва на виконання основних завдань та функцій замовника, в межах затвердженого в установленому порядку кошторису, згідно укладеними договорами здійснює розрахунки з підрядниками за виконані роботи на підставі перевірених документів, поданих для оплати підрядних робіт.

Отже, Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА є органом, що фінансується із спеціального фонду Держбюджету та обслуговується відповідним територіальним органом Державної казначейської служби України.

Згідно положень абз. 2 пп.1 п.9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

На виконання ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" і п.9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок).

Згідно з п.3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Матеріалами справи, зокрема, листами Головного управління Державної казначейської служби у Тернопільській області №9.3-08/56-6124 від 17.09.2014р. та Державної казначейської служби №5-13/1972-20389 від 04.08.2015р., підтверджено, що наказ від 21.08.2014р. про примусове виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 01.08.2014р. у справі №921/606/14-г/14 перебуває на виконанні у Державній казначейській службі, однак, є невиконаним. Причиною невиконання рішення суду від 01.08.2014р. послугувало те, що у казначействі перебувають виконавчі документи, що надійшли раніше, ніж наказ від 21.08.2014р. №921/606/14-г/14.

Між тим, чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи початком його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Такий правовий висновок підтверджено Верховним Судом України у постановах від 20 грудня 2010р. у справі №3-57гс10, від 4 липня 2011р. у справі №3-65гс11, від 12 вересня 2011р. у справі №3-73гс11, від 24 жовтня 2011р. у справі №3-89гс11, від 14 листопада 2011р. у справі №3-116гс11, від 23 січня 2012 р. у справі № 3-142гс11.

З наведеного суд дійшов висновку про правомірність заявленого позивачем позову про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, так як спірне грошове зобов'язання в сумі 125596,80грн не виконано, відповідно. має місце прострочення виконання грошового зобов'язання у заявлений позивачем період, що, в свою чергу, підтверджує правомірність вимог щодо нарахування сум в порядку ч.2 ст.625 ЦК України.

Разом з тим, як вбачається з тексту поданої мирової угоди, таку підписано 28.12.2015р. представниками сторін (від імені: Корпорації "Укртрансжилбуд" генеральним директором ОСОБА_4,; від імені Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації начальником ОСОБА_5С.);

- текст мирової угоди не суперечить закону і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів іншої сторони;

- умови мирової угоди свідчать про вільне волевиявлення на її укладення сторін, що її ініціювали та підписали;

- мирова угода стосується прав та обовязків сторін у справі щодо предмету позову.

За умовами мирової угоди, Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, в рахунок погашення інфляційних втрат та 3% річних в загальній сумі 79798,92грн, нарахованих за період з 01.07.2014р. по 30.11.2015р. внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання з сплати 125596,80грн, передає Корпорації "Укртрасжилбуд" частину своїх прав за договором від 15.06.1999р. про сумісну діяльність у незавершеному будівництві обєкту по вул.Винниченка (Карпенка, 4) в розмірі частки та на умовах укладеного з корпорацією договору про відступлення права вимоги, який сторони зобовязуються укласти до 15.01.2016р., а остання зараховує відступлення частини прав на погашення нарахованих за період з 01.07.2014р. по 30.11.2015р. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 79798,92грн. Дана сума грошових зобовязань відповідає сумі заявлених позовних вимог. Тобто, внаслідок укладення мирової угоди припиняються взаємні зобовязання сторін.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що мирова угода подана суду на затвердження до прийняття рішення по справі, мирова угода підписана уповноваженими представниками сторін, суд прийшов до висновку, що остання підлягає затвердженню, оскільки відповідає законодавству та фактичним обставинам справи, а провадження у справі припиненню на підставі ч.7 п.1 ст.80 ГПК України.

Водночас, судом розяснено процесуальні наслідки укладення мирової угоди представникам сторін.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, при затвердженні мирової угоди судом вирішуються питання, пов'язані з судовими витратами у справі.

Позивач просить стягнути з Управління витрати, понесені у зв'язку з оплатою послуг адвоката та аудиторського висновку (200грн), а також повернути 1593,56грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №244 від 06.10.2015р.

За змістом статті 44 ГК України до складу судових витрат відносяться, в тому числі і витрати, понесені на оплату послуг адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи.

Відшкодування таких витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові та за наявності документального їх підтвердження. Дана правова позиція викладена у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №6-рп/2013 у справі №1-4/2013 та постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Зокрема, відшкодування витрат на послуги адвоката здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження їх розміру як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п.6.3 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Однак, в якості документального підтвердження надання послуг адвокатом, позивачем надано лише договір про надання правових послуг від 21.09.2015р., за змістом якого не вбачається за можливе визначити вартість наданих адвокатом послуг та суми оплачених позивачем останньому коштів. Відповідних платіжних документів позивачем до матеріалів справи не долучено, в матеріалах справи такі відсутні, як і докази щодо підтвердження права ОСОБА_1 на зайняття адвокатською діяльністю (зокрема свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю).

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено вартості наданих позивачу адвокатом послуг по супроводженню даного господарського спору, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання щодо їх відшкодування в судовому порядку.

Також. позивачем не було вказано розміру витрат, які підлягають відшкодуванню на послуги адвоката.

Заявлену позивачем вимогу про відшкодування 200грн понесених позивачем у звязку із проведенням незалежною аудиторською фірмою "Аудит-сервіс ІНК" арифметичних обчислень заявлених позовних вимог, суд вважає необґрунтованою, оскільки, даний вид досліджень не потребує спеціальних знань та міг бути здійснений позивачем самостійно без залучення спеціалістів-аудиторів. Крім того, позивачем не надано доказів оплати виставленого рахунку №15/9-21 від 08.09.2015р., тобто відсутні докази понесення реальних витрат на сплату послуг аудиторській фірмі.

Щодо відшкодування суми судового збору, то суд, враховуючи подану позивачем заяву від 28.12.2015р., вважає, що сплачений останнім згідно платіжного доручення №244 від 06.10.2015р. судовий збір в сумі 1593,56грн підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь Корпорації "Укртрансжилбуд" на підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", оскільки провадження у справі припинено.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.22, 33, 78, 80, 811, 86 ГПК України, ст.7 Закону України "Про судовий збір" господарський суд, -

УХВАЛИВ:

І. Затвердити мирову угоду по справі №921/1045/15-г/17, укладену 28.12.2015р. між Корпорацією "Укртрансжилбуд", м.Івано-Франківськ, та Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, м.Тернопіль, на наступних умовах:

ОСОБА_6

м. Тернопіль "28" грудня 2015 року

Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, в особі начальника ОСОБА_5, що є відповідачем у справі №921/1045/15-г/17, та Корпорація "Укртрансжилбуд", в особі генерального директора ОСОБА_4, що є позивачем у справі №921/1045/15-г/17, про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання грошового зобовязання, з метою зменшення втрат та збитків бюджетних коштів, недопущення обставин та заходів примусових стягнень, для забезпечення стабільних умов поточного фінансування важливих обєктів капітального будівництва, домовилися про укладення мирової угоди на стадії судового розгляду справи №921/1045/15-г/17, господарським судом Тернопільської області на зазначених умовах:

1) Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА в рахунок погашення в користь Корпорації "Укртрансжилбуд" інфляційних витрат та 3% річних за період з 01.07.2014р. по 30.11.2015р. на загальну суму 79798,92грн, нарахованих внаслідок прострочення грошового зобовязання в розмірі 125596,80грн, передає (відступає) Корпорації "Укртрансжилбуд" частину своїх прав за Договором від 15.06.1999р. про сумісну діяльність у незавершеному будівництві обєкту по вул.Винниченка (Карпенка, 4) в розмірі частки та на умовах укладеного з корпорацією Договору про відступлення права вимоги, який сторони зобовязуються укласти не пізніше 15.01.2016р.;

2) Корпорація "Укртрансжилбуд" приймає права та обовязки Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА за Договором про сумісну діяльність від 15.06.1999р. в частині відступленої частки згідно договору про відступлення права вимоги та зараховує відступлення частини прав за цим договором на погашення інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення грошового зобовязання з 01.07.2014р. по 30.11.2015р. на суму 79798,92грн;

3) внаслідок відступлення Управлінням капітального будівництва та прийняттям Корпорацією "Укртрансжилбуд" частини майнових прав на обєкті будівництва по вул.Винниченка (Карпенка, 4), після завершення будівництва та здачі його в експлуатацію проводиться оформлення права власності на частку переданих прав згідно договору про відступлення права вимоги за Корпорацією "Укртрансжилбуд".

Управління капітального Корпорація "Укртрансжилбуд"

будівництва Тернопільської ОДА код ЄДОПОУ 32776178

м.Івано-Франківськ

м.Тернпоіль, вул.Грушевського, 8 вул.Незалежності, 65/4

начальник ОСОБА_5 генеральний директор ОСОБА_4

ІІ. Припинити провадження у справі.

III. Повернути Корпорації "Укртрансжилбуд" (м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності, 65/4, ідентифікаційний код 32776178) з Державного бюджету України 1593(одну тисячу п'ятсот дев'яносто три)грн 56коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №244 від 06.10.2015р.

IV. Дана ухвала суду є виконавчим документом згідно статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", яка набирає законної сили 28.12.2015р. із строком пред'явлення до виконання - один рік. Ухвала дійсна для пред'явлення в Державну виконавчу службу до "28" грудня 2016р. включно.

Суддя Н.О. Андрусик