Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" грудня 2015 р. Справа № 906/1624/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: 1) ОСОБА_1, приватний підприємець;

2) Ткаченко В.М., свідоцтво про адвокатську діяльність НОМЕР_2 видане

20.07.1999;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Приватного підприємства "Житомироблдрукарня"

про вилучення з чужого незаконного володіння рухомого майна

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Житомироблдрукарня" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 офсетну печатну машину ADAST DOMINANT AD 725 P/A вартістю 78000,00 грн., 1991 р. випуску, заводський №11436.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в позові та поясненнях (а.с.108-109).

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив.

В ході розгляду справи відповідачем подано відзиві на позов (а.с. 25-29) та додаткові пояснення до відзиву, згідно яких позовні вимоги відповідач не визнає, оскільки офсетну печатну машину ADAST DOMINANT AD 725 P/A вважає своєю власністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2014 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець/позивач) та Приватним підприємством "Житомироблдрукарня" (орендар/відповідач) було укладено договір №01-07-14 оренди рухомого майна, відповідно до якого Приватному підприємству «Житомироблдрукарня» в строкове платне користування передано офсетну печатну машину АDAST DOMINANT AD 725 P/A, 1991 року випуску, заводський №11436, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 01.08.2014.

28.11.2014 між сторонами у справі підписано додаток №1 до договору №01-07-14 оренди рухомого майна, яким термін оренди встановлено з 01.08.2014 до 31.12.2014.

Впродовж дії додатку №1 до договору №01-07-14 між сторонам у справі підписано акти приймання-передачі послуг з оренди обладнання, копії яких містяться у справі.

05.12.2015 відповідач частково в сумі 5200,00 грн. оплатив позивачу послуги з оренди офсетної печатної машини АDAST DOMINANT AD 725 P/A, 1991 року випуску, заводський №11436, на підтвердження чого до справи долучено копію відповідного платіжного доручення.

Після завершення строку дії договору, тобто після 31.12.2014 відповідач офсетну машину не повернув.

12.01.2015 р. за вих. №1/01 позивач направив відповідачу лист-вимогу про сплату послуг за оренду рухомого майна за грудень 2014 р. в сумі 1 300,0 грн. з двома примірниками акту прийняття-передачі послуг з оренди офсетної машини, який було залишено без належного реагування.

Також позивач зауважив, що 12.01.2015 при спробі повернення-передачі офсетної печатної машини ADAST DOMINANT AD725P/A, 1991 року випуску, заводський № 11436, керівник підприємства-відповідача не дозволив демонтувати та вивезти офсетну печатну машину з приміщення ПП "Житомироблдрукарня", та відмовився її повернути, про що було складено акт від 12.01.2015 p. (а.с.110).

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Господарський суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтями 15 та 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист, в тому рахунку і судовий, свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

При цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 387 Цивільного кодексу України унормовано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Частина 1 ст. 398 ЦК України вказує, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Статтею 400 ЦК України встановлено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Заперечення відповідача щодо відсутності права власності у позивача на офсетну печатну машину ADAST DOMINANT AD 725 P/A, 1991 р. випуску, заводський №11436 суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Право власності на згадану офсетну печатну машину ADAST DOMINANT AD 725 P/A позивачем підтверджено видатковою накладною №213 від 22.07.2014, виданою ФОП ОСОБА_3 (а.с. 16), оплата вартості якої за бажанням ФОП ОСОБА_3 проведено за готівкові кошти.

Крім того, ч. 1 ст. 761 ЦК України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідачем в ході розгляду справи не надано доказів, що при укладенні договору №01-07-14 оренди рухомого майна від 30.07.2014, позивач не мав права власності на офсетну печатну машину ADAST DOMINANT AD 725 P/A, 1991 р. випуску, заводський №11436.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду достатніх доказів на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Вилучити (витребувати з чужого незаконного володіння) у Приватного підприємства "Житомироблдрукарня" (10014, м. Житомир, вул. мала Бердичівська, 17, ід. код 37151728)

- на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) офсетну печатну машину ADAST DOMINANT AD 725 P/A вартістю 78000,00 грн., 1991 р. випуску, заводський №11436.

3. На примусове виконання рішення видати наказ.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Житомироблдрукарня" (10014, м. Житомир, вул. мала Бердичівська, 17, ід. код 37151728)

- на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) 1218,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.01.16

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - відповідачу (рек. з повід.)