ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Справа № 926/1253/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Акулової Н.В., Попікової О.В.,

за участю представників: позивача - Яковлєва О.С. дов. № 1-132000/8147 від 24 квітня 2014 року та відповідача - Чопюка М.Д. дов. № 19/06 від 3 вересня 2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2014 року у справі Господарського суду Чернівецької області за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ торгово-комерційної фірми "Зевс", третя особа - ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання таким, що втратив право користування, звільнення приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" (далі - позивач) звернулось з позовом до ТОВ торгово-комерційної фірми "Зевс" (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_6, з позовом про:

- звернення стягнення на нерухоме майно на користь позивача на предмет іпотеки: нежилі будівлі та споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1, а саме, адміністративну будівлю літ. А, цегла, прохідна літ. В, цегла, склад літ. Б, метал, огорожа № 1-2. Загальна площа нежитлових будівель та споруд становить 833, 00 кв.м., які належать на праві приватної власності відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 30 грудня 2005 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на підставі рішення № 739/16 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27 вересня 2005 року та рішення № 2002/22 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 20 грудня 2005 року, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 20 грудня 2005 року, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 6 січня 2006 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 13394023, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 6 січня 2006 року Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації, за № 9517557, шляхом визнання права власності на вказане майно, в рахунок погашення кредитного боргу третьої особи за кредитним договором № 1573pv21-07 від 14 вересня 2007 року у розмірі 8480659 гривень 31 коп., в тому числі: суми строкового боргу по основному боргу кредиту 106009,75 євро, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 євро = 15, 7495 гривень) станом на 24 квітня 2014 року становить 1669600 гривень 56 коп.; суми простроченого боргу по основному боргу за кредитом 63989 євро, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 євро = 15, 7495 гривень) станом на 24 квітня 2014 року становить 1007794гривень 76 коп.; суми строкового боргу по відсоткам 1813,32 євро, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 євро = 15, 7495 гривень) станом на 24 квітня 2014 року становить 28558 гривень 88 коп.; суми простроченого боргу по відсоткам 119820, 32 євро, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 євро = 15, 7495 гривень) станом на 24 квітня 2014 року становить 1887110 гривень 13 коп.; пені за прострочення боргу по основному боргу та відсоткам 3887594 гривень 98 коп.;

- визнання ТОВ торгово-комерційної фірми "Зевс" таким, що втратило право на користування нежилими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, а саме: адміністративної будівлі літ. А, цегла, прохідної літ. В, цегла, складу літ. Б, метал, огорожі № 1-2. Загальна площа нежитлових будівель та споруд становить 833, 00 кв.м.;

- звільнення ТОВ торгово-комерційною фірмою "Зевс" приміщення нежилих будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1, а саме: адміністративної будівлі літ. А, цегла, прохідної літ. В, цегла, складу літ. Б, метал, огорожі № 1-2. Загальна площа нежитлових будівель та споруд становить 833, 00 кв.м.

Позовні вимоги обгрунтовано невиконанням відповідачем та третьою особою зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 16 жовтня 2014 року у позові відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2014 року рішення Господарського суду Чернівецької області від 16 жовтня 2014 року залишено без змін, апеляційну скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" - без задоволення.

У касаційній скарзі ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 16 жовтня 2014 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2014 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку".

Представник ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги ОСОБА_6 повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 вересня 2007 року між ТОВ "Банк "Фінанси та кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (банк), та ОСОБА_6 (позичальник) укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1573ру21-07 зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, в розмірі 170000,00 євро з оплатою за користування кредитними коштами відсотків за ставкою 16,0 % річних, а позичальник зобов'язався повернути кредитні ресурси до 13 вересня 2022 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 14 вересня 2007 року між ТОВ торгово-комерційною фірмою "Зевс" (іпотекодавець) та позивачем (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 1573ру21-07, відповідно до умов якого іпотекодавець у забезпечення виконання зобов'язань надав нерухоме майно, а саме: нежилі будівлі та споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1, а саме: адміністративну будівлю літ. А, цегла, прохідну літ. В, цегла, склад літ. Б, метал, огорожу № 1-2. Загальна площа нежитлових будівель та споруд становить 833,00 кв.м., предмет іпотеки належить на праві приватної власності іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30 грудня 2005 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на підставі рішення №739/16 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27 вересня 2005 року та рішення № 2002/22 виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 20 грудня 2005 року, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 20 грудня 2005 року, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації 6 січня 2006 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 13394023, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 6 січня 2006 року Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації за № 9517557.

Відповідно до п. 3.3.4 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо позичальником та іпотекодавцем не будуть виконані зобов'язання, передбачені цими договорами, в тому числі, у належні строки не будуть сплачені кредитні кошти, відсотки, штрафні санкції чи інші платежі.

Згідно п. 3.3.5 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку виникнення заборгованості зі сторони позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом більше ніж три місяці.

У відповідності до п. 4.1 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За п. 4.2 іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель залишає за собою право вибору та способу звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 червня 2012 року у справі за № 2-278/2012 позов ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення боргу задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" борг за кредитним договором у сумі 3352708 гривень 25 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про визнання кредитного договору недійсним відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_7 до ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про визнання припиненим договору поруки задоволено.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 21 листопада 2013 року у справі № 5027/688/2012, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 березня 2014 року, задоволено позов ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "Зевс", за участю третьої особи ОСОБА_6, про стягнення боргу у розмірі 3352708 гривень 25 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1, а саме: адміністративну будівлю літ. А, цегла, прохідну літ. В, цегла, склад літ. Б, метал, огорожу №1-2, загальною площею нежитлових будівель та споруд 833,00 кв.м. Способом реалізації предмета іпотеки визначено проведення прилюдних торгів за початковою ціною реалізації предмета іпотеки, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" зазначає, що боржником та іпотекодавцем рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 червня 2012 року у справі № 2-278/2012 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 21 листопада 2013 року у справі № 5027/688/2012 не виконуються, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до господарського суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за банком.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином, застосування такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки як набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки можливо лише тоді, коли це прямо передбачено у відповідному застереженні, що міститься у договорі іпотеки або в окремому договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

Разом з тим, згідно п. 4.2 договору іпотеки ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" надано право звернути стягнення на предмет іпотеки за його вибором: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що повністю узгоджується з вищезазначеною ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку".

Тобто, судами попередніх інстанцій встановлено, що укладений сторонами договір іпотеки не містить умови про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, як передбачено ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Крім того, встановлено, що ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" реалізувало право, передбачене ст. 33 Закону України "Про іпотеку", звернувшись з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який задоволено рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21 листопада 2013 року у справі № 5027/688/2012.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з правовим висновком судів попередніх інстанцій про безпідставність позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Разом з тим, заявлені позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування предметом іпотеки та звільнення приміщення є похідними від заявленої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з чим залишені без задоволення судами.

З огляду на викладене, повно встановивши усі істотні обставини справи, надавши їм належну правову оцінку та вірно застосувавши норми ст. ст. 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин рішення та постанова судів попередніх інстанцій законні та обгрунтовані, а тому зміні чи скасуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7- 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2014 року - без зміни.

Головуючий Т. Козир

Судді Н. Акулова

О. Попікова