УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

22.12.2015Справа №910/29202/15

За позовомОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаВідділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_2 (Договір №97 від 17.12.2015); ОСОБА_3 (дов. №2906 від 28.10.2015);
від відповідача:Клименко І.В. (дов. від 23.11.2015);
від третьої особи:не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН» щодо виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН», на підставі якого було зареєстровано зміни до установчих документів в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 09.10.2015 №3022466.

Крім того, позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві проводити будь-які реєстраційні дії, що стосуються Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2015 порушено провадження у справі №910/29202/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві, розгляд справи призначено на 01.12.2015.

01.12.2015 до загального відділу господарського суду міста Києва від відповідача надійшла телеграма, якою відповідач просить відкласти розгляд справи у зв'язку із неможливістю бути присутнім в судовому засіданні, призначеному на 01.12.2015. Вказана телеграма надійшла після судового засідання 01.12.2015.

01.12.2015 позивачем подано письмову заяву про обґрунтування заяви про забезпечення позову, яка міститься в тексті позовної заяви. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач вказує на те, що внесення наступних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців після внесення змін щодо складу учасників у зв'язку із виключенням ОСОБА_1 значно ускладнить виконання рішення у даній справі, адже буде вимагати звернення із іншими позовними заявами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2015 у зв'язку із необхідністю витребування додаткових доказів розгляд справи відкладено на 22.12.2015.

Суд, розглянувши в судовому засіданні 22.12.2015 клопотання позивача про забезпечення позову, яке міститься в тексті позовної заяви, відзначає таке.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Положеннями ст. 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011 заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

За приписами постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має враховувати наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 44 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» заходи до забезпечення позову не повинні призводити до фактичної неможливості господарського товариства здійснювати діяльність, а також порушення товариством чинного законодавства.

Пунктом 45 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарські суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду.

У відповідності до п. 46 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

За приписами постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено, що єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» єдиний державний реєстр створюється і ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, який є його розпорядником. Адміністратором Єдиного державного реєстру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, приймаючи до уваги, що державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чинним законодавством України віднесено до повноважень Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві, враховуючи пряму заборону вжиття заходу до забезпечення позову шляхом заборони здійснювати органами державної влади покладених на них згідно із законодавством повноважень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову, яке міститься в тексті позовної заяви.

22.12.2015 відповідачем суду надані клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН».

В обґрунтування клопотання про залучення третіх осіб відповідач послався на те, що у випадку задоволення судом позову у даній справі розміри часток ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які є учасниками відповідача, зміняться, а відповідні зміни до статуту відповідача підлягатимуть державній реєстрації.

Розглянувши клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та необхідність відмови у його задоволенні, оскільки зміни у статуті відповідача, що можуть бути наслідком ймовірного задоволення позову, не є достатньою підставою для залучення до участі у справі зазначених третіх осіб.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 22.12.2015 прибули, заявили усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтували необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.

Третя особа, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання 22.12.2015 не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

У зв'язку із необхідністю витребування додаткових доказів у справі спір не може бути розглянутий у даному судовому засіданні, а тому розгляд справи підлягає відкладенню.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на 12.01.16 о 11:00 год. Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б в залі №11.

2. Зобов'язати відповідача надати суду:

- докази повідомлення ОСОБА_1 про час та місце проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН»;

- відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог, доданням оригіналів доказів для огляду та належним чином засвідчених копій документів, на які міститься посилання у відзиві, докази направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача. Звернути увагу відповідача, що відзив повинен містити мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на законодавство;

- письмові пояснення щодо конкретних підстав виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН»;

- докази на підтвердження наявності негативних для Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ФІЛЬМ ДИСТРИБ'ЮШН» наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) позивача, а також докази на підтвердження того, що така поведінка позивача суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

3. Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформити відповідно до вимог ст. 36 ГПК України та п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003.

4. Зобов'язати сторони, з урахуванням приписів п. 2.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р., всі документи подавати завчасно через відділ діловодства суду, з обов'язковим описом додатків у прошитому вигляді.

5. За відсутності витребуваних доказів надати суду обґрунтовані письмові пояснення з приводу неможливості їх надання.

6. Попередити сторони про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача - про передбачені п. 5. ч. 1 ст. 81 ГПК України правові наслідки.

Суддя В.О. Демидов