У Х В А Л А

09.12.2015 Справа № 43/262
за заявою: ОСОБА_1

до 1) Приватного підприємства "Юна" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Щербаня Олексія Миколайовича

2) Приватного підприємства "Торги.УА"

про визнання недійсними результатів аукціону

за заявою Державної податскової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

до Приватного підприємства "Юна" ()

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Представники:

від заявника ОСОБА_3 дов. №141/26-50-10-12 від 18.08.2015р.

від боржника не з'явилися

ліквідатор Щербань О.М. посвідчення №70 від 13.02.2013р.

за участю Приватного підприємства "Торги.УА" Ковтун О.В. дов. №б/н від 06.10.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляді господарського суду міста Києва знаходилася справа №43/262 за заявою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва до Приватного підприємства "Юна" про визнання банкрутом.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 № 04-23/1088, відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Яковенко А.В.

За результатами повторного автоматичного розподілу справ справу № 43/262 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.08.2015 справу №43/262 прийнято до свого провадження суддею Яковенко А.В.

У серпні до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону в межах провадження у справі №43/262 про банкрутство ПП "Юна".

25.08.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.08.2015 прийнято заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону в межах провадження у справі №43/262 про банкрутство ПП "Юна" та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 12.10.2015.

12.10.2015 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення ліквідатора.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 відкладено розгляд справи у судоовму засіданні на 04.11.2015.

У судовому засіданні, що відублось 04.11.2015, ліквідатором надано заперечення на заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону в межах провадження у справі №43/262 про банкрутство ПП "Юна".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.11.2015 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів та відкладено розгляд заяви на 09.12.2015.

У судовому засіданні судом було розглянуто заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону.

Так, дослідивши подану заяву, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, суд важає, що подана заява необгрунтована та задоволенню не підлягагє, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону про банкрутство, учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Заявник, ОСОБА_1, не наділений статусом учасника провадження у справі про банкрутство, відповідно не користується і не може користуватись сукупністю суб'єктивний прав, що є невід'ємним елементом правового статусу такого учасника.

Окрім того, межі процесуальної правоздатності щодо звернення до господарського суду також встановлені Законом.

Відповідно до ч.І ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Цільове тлумачення приписів ч.1 ст.1 ГПК України дає можливість зробити висновок про те, що особа має право звернутись до господарського суду лише за умови порушення своїх прав та інтересів.

Заявник обґрунтовує порушення своїх прав проведеним аукціоном, посилаючись на свій статус кредитора у справі про банкрутство ПП «Юна», у зв'язку із чим в нього була імовірність отримати в порядку черговості задоволення своїх кредиторських вимог.

Проте, статус кредитора у справі про банкрутство ПП «Юна» у заявника відсутній, претендувати на задоволення своїх вимог він не може, відтак, його права проведенням аукціону жодним чином не порушуються.

Щодо доводів заявника щодо продажу майна, правовстановлююча документація на яке начебто анульована.

Сторінку 4 свого позову заявник присвячує невиконанню арбітражним керуючим - ліквідатором обов'язку щодо скасування аукціону у зв'язку із анулюванням правовстановлюючої документації на майно, що було предметом продажу.

Так, заявник доводить до відома суду інформацію про те, що ухвалою господарського суду Київської області від 22.04.2015 року по справі № 254/146-05/11 було припинено провадження у справі про банкрутство державного підприємства «Триліський спиртовий завод». З цим заявник пов'язує втрату чинності ухвалою господарського суду Київської області від 27.09.2007 року по справі № 254/146-05/11, яка є правовстановлюючою документацією майна, що було предметом продажу на аукціону з продажу майна банкрута.

Доводи заявника не обгрунтовані, оскільки в силу ч.1 ст.4 ГПК України судове рішення є обов'язковим до виконання на усій території України. Скасування судового рішення є можливим лише в порядку його перегляду судами вищих інстанцій. Так, ухвала господарського суду Київської області від 27.09.2007 року у справі № 254/14-6-05 є чинною.

Правові наслідки припинення провадження у справі про банкрутство законодавчо не врегульовані, відтак підстави стверджувати про скасування всіх судових рішень, прийнятих в межах справи про банкрутство державного підприємства «Триліський спиртовий завод», у заявника відсутні.

Щдо того, що оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника, розміщене на сайтах Вищого господарського суду та Міністерства юстиції України містить недостовірну інформацію про характеристику майна, та документів, необхідних для визначення змісту права.

Заявник стверджує, що дебіторська заборгованість, що була предметом продажу на аукціоні в процедурі банкрутства, виникла начебто внаслідок неоплата по договору купівлі- продажу сільськогосподарської продукції, а також неоплата орендної плати за користування обладнанням; тоді як в оголошенні про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника, розміщеному на сайтах Вищого господарського суду та Міністерства юстиції України, підставою виникнення заборгованості стало неповернення поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, твердження заявника не можуть братись судом до уваги, оскільки останнім не було надано доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними.

Щодо того, що оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника, розміщене на сайтах Вищого господарського суду та Міністерства юстиції України містить недостовірну інформацію про адресу проведення аукціону, а також про місцезнаходження контори (офісу) арбітражного керуючого - ліквідатора Щербаня О.М.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців філія ПП «ТОРГИ.УА» у місті Києві знаходиться за адресою місто Київ, вулиця Володимирська, 71. Така ж адреса зазначається і в оголошенні про проведення аукціону. Міркування заявника про імовірність порушення прав учасників другого повторного аукціону на участь в аукціоні, в порушення ч.І ст.ЗЗ ГПК України, не підтверджуються матеріалами судової справи (в матеріалах справи відсутні скарги, претензії, заяви про визнання недійсними результатів аукціону, подані самими учасниками аукціону).

Щодо коректності зазначення інформації про адресу контори (офісу) арбітражного керуючого Щербаня О.М., долученню до матеріалів справи підлягає скріншот запису про арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Щербаня О.М. з Публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих. Відповідно до даних, що містяться в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих місцезнаходженням контори (офісу) ліквідатора співпадає із адресою, вказаною в оголошенні про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника, розміщеному на сайтах Вищого господарського суду та Міністерства юстиції України.

Щодо тверджень заявника про те, що ліквідатором було неправильно визначено початкову вартість продажу майна банкрута.

Заявник стверджує, що арбітражним керуючим - ліквідатором було визначено початкову вартість продажу майна на аукціоні всупереч вимогам Закону про банкрутство (в редакції, що діяла до 19.01.2013 року) без погодження з кредитором в справі про банкрутство - ДПІ в Голосіївському районі.

Дійсно, справа про банкрутство ПП «Юна», була порушена 07.09.2008 року, коли діяла так-звана попередня редакція Закону про банкрутство. Проте, прикінцевими та перехідними положенням Закону про банкрутство встановлено, що положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положеннями Закону про банкрутство, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, є Розділ IV зазначеного закону, ст.ст 43, 57 якого унормовано, що початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим; майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Відтак, початкова вартість майна, що реалізовувалась на аукціоні з продажу майна ПП «Юна» визначена у строгій відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 57 Закону про банкрутство у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна, комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

З матеріалів справи відомо, що клопотання про проведення незалежної оцінки не подавалось колом учасників провадження у справі про банкрутство ПП «Юна» , передбаченим ст. 57 Закону про банкрутство; відтак, підстави ставити під сумнів належність, правильність та законність порядку визначення початкової вартості майна відсутні.

Щодо тверджень заявника про те, що ліквідатором було неправильно визначено умови зниження початкової вартості майна банкрута на другому повторному аукціоні.

Відповідно до ч.4 ст.66 Закону про банкрутство під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір, ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Відтак, умови зниження початкової вартості майна банкрута відповідають вимозі ч.4 ст.66 Закону про банкрутство.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь які фактичні обставини, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону.

Керуючись ст.ст. 1, 55,59 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 32,33,34, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва ,

УХВАЛИВ:

1. В задоволеннізаяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам, ліквідатору Щербаню О.М. та ОСОБА_1

Суддя А.В. Яковенко