УХВАЛА

28.10.2015Справа № 910/23538/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Марченко Даневич"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Байєр"

про стягнення грошових коштів

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Байєр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Марченко Даневич"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом):

Наконечний В.В. - за довіреністю від 31.08.2015р.;

Марченко О.І. - за довіреністю від 31.08.2015р.;

Грудінін А.Ю. - за довіреністю від 31.08.2015р.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом):

Прокопєв І.К. - за довіреністю від 28.09.2015р.;

Олексіюк М.В. - за довіреністю від 28.09.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Марченко Даневич" (позивач за первісним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Байєр" (відповідач за первісним позовом) про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року порушено провадження у справі № 910/23538/15. Розгляд справи призначено на 30.09.2015 року.

В судовому засіданні 30.09.2015 року у справі оголошено перерву до 28.10.2015 року.

30.09.2015 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Байєр" (позивач за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Марченко Даневич" (відповідач за зустрічним позовом) про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 року прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Байєр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Марченко Даневич" про стягнення грошових коштів. Розгляд зустрічної позовної заяви призначено до розгляду разом з первісним позовом на 28.10.2015 року.

28.10.2015 року через канцелярію до суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання б/н від 28.10.2015 року, у якому останній просить призначити колегіальний розгляд справи № 910/23538/15, при цьому в обґрунтування вказується складність справи.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Однак, в поданому клопотанні не наведено належних та обґрунтованих доводів на обґрунтування складності справи № 910/23538/15, крім того, зі змісту п. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що колегіальний розгляд справи є право, а не обов'язком суду.

З огляду на викладене клопотання про призначення колегіального розгляду, з яким відповідач за первісним позовом звернувся до суду, підлягає відхиленню.

В судовому засіданні 28.10.2015 року відповідач за первісним позовом звернувся до суду із заявою про відвід судді б/н від 28.10.2015 року. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що позивач за первісним позовом звернувся до суду із двома аналогічними позовами, при цьому до обох позовів додано копії платіжних доручень про сплату судового збору, що в свою чергу є підставою для повернення позову без розгляду відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. Проте, позивач за первісним позовом надав оригінал платіжного доручення про сплату судового збору саме до позову, який за результатами автоматичного розподілу судових справ між суддями був переданий судді Цюкалу Ю.В. Крім того, зазначає, що судом необґрунтовано відхилено клопотання про колегіальний розгляд справи, що у сукупності свідчить про наявність сумніву у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала.

В своїй постанові № 18 від 26.12.2011р. Пленум Вищого господарського суду України з метою забезпечення однакового і правильного застосування Господарського процесуального кодексу України постановив дати господарським судам України роз'яснення, згідно яких, в тому числі, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Так, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 47 Закону України "Про судоустрій а статус суддів", суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При цьому, відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, відмова у задоволенні того чи іншого клопотання не може вказувати на наявність підстав для відводу судді, в розумінні ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, первісний позов, в т.ч., з копією платіжного доручення № 400 від 31.08.2015 року на підтвердження сплати судового збору надійшов до суду 03.09.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

04.09.2015 року позивач за первісним позовом звернувся до суду із клопотанням б/н від 03.09.2015 року про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення про сплату судового (до заяви додано оригінал платіжного доручення № 400 від 31.08.2015 року).

Тобто, в межах строку передбаченого ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, позивач за первісним позовом додав до позову оригінал платіжного документу на підтвердження оплати судового збору.

З огляду на викладене, відповідач за первісним позовом не мотивував належним чином обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді, а лише обмежився зазначенням вказаного припущення, у зв'язку із чим, заява про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 20, 22, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про відвід судді б/н від 28.10.2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Байєр" - відмовити.

Суддя Ю.В. Цюкало