РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015Справа №910/23401/15

За позовом Приватного підприємства "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів

"Консалт-Авто"

про стягнення 29289,28 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Козакова І.В. (за дов.)

від відповідача Пишнюк Д.С. (за дов.)

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом приватне підприємство "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга" до товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" про стягнення заборгованості за договором № 0910-14 на транспортно-експедиційне обслуговування від 09.10.2014 в сумі 29289,28 грн., з яких: 18000 грн. основний борг, 506,47 грн. 3% річних, 10782,81 грн. інфляційні втрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення його права, у зв'язку з несвоєчасним розрахунком відповідачем з перевізником (позивачем), що порушує умови договору №0910-14 на транспортно-експедиційне обслуговування від 09.102014.

Ухвалою суду від 04.09.2015 порушено провадження у справі № 910/23401/15, розгляд останньої призначено на 21.09.2015.

21.09.2015 до загального відділу діловодства Господарського суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 21.09.2015 представником позивача подано документи на виконання ухвали суду для огляду.

В зв'язку з задоволенням клопотання відповідача та необхідністю витребування додаткових доказів, на підставі ст. 77 ГПК України, суд відклав розгляд справи на 05.10.2015.

В судовому засіданні 05.10.2015 позивач надав документи, витребувані судом. Відповідач подав заперечення на позовну заяву.

В зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів, на підставі ст. 77 ГПК України, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 19.10.2015.

В судовому засіданні 19.10.2015 представник відповідача подав суду витребувані документи: витяг з ЄДРПОУ, копію Постанови про відмови у відкритті виконавчого провадження та супровідного листа, довідку про ненадходження відповідачу коштів від замовника, копію листа від 26.06.2015 р. вих. №26/06-1. Документи долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.10.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

09.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" (за умовами договору - експедитор) та Приватним підприємством "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга" (за договором - перевізник) укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 0910-14.

Відповідно до п. 1.1 Договору, даний договір регулює та визначає порядок взаємовідносин перевізника та експедитора, які пов'язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування по організації перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів автомобільним транспортом, за надання інших послуг, узгоджених у замовленнях/доповненнях до даного договору, і які є невід'ємною частиною договору.

Організація кожного міжнародного перевезення, в рамках даного договору, оформляється окремими замовленнями на конкретне перевезення, що надсилається експедитором повіреному відразу по узгодженню в порядку, встановленому в ст. 5 даного договору ( п. 2.2 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору доповнення та замовлення є невід'ємною частиною договору, якщо вони підписані і завірені фірмовими печатками з ідентифікаційним кодом з обох сторін. Факт виконання кожного міжнародного автомобільного перевезення, а також виконання розрахунків між сторонами, підтверджується відповідним актом виконаних робіт.

Перевізник зобов'язується організовувати перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів автомобільним транспортом на території України та за її межами відповідно до замовлень експедитора (п. 3.1 Договору).

До матеріалів справи надано замовлення на міжнародне перевезення труб 20 т за маршрутом "Україна-Німеччина" від 27.10.2014. Вартість перевезення за вказаним замовленням складає 24000,00 грн. по оригіналам на протязі 14 банківських днів. Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 257 від 04.11.2014 сторони погодили, що Приватним підприємством "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга" виконані наступні роботи: послуга з міжнародного перевезення вантажів, заявка № 396 від 27.10.2014, маршрут м. Нікополь (Україна) - м. Бохум (Німеччина), авто НОМЕР_1/НОМЕР_2, вартістю 24000,00 грн. за договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 0910-14 від 09.10.2014.

Судом встановлено, що відповідач замовив послугу з перевезення вантажу за договором № 0910-14 від 09.10.2014 на суму 24000,00 грн., а позивач надав вказану послугу належним чином та в повному обсязі.

Відповідно до п. 6.1 Договору вартість фрахту та інших послуг підтверджується у окремих замовленнях експедитора, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 6.3 Договору, для оплати послуг перевізник повинен надавати наступні документи:

- Акт виконаних робіт (вказати в ньому номери CMRNIRB, інвойсу та типу продукції, що транспортується);

- Договір;

- Замовлення;

- Оригінал CMR;

- Рахунок за надані послуги; податкову накладну.

До матеріалів справи надано належним чином засвідчену копію CMR № 0657811 від 29.10.2014: перевізник Приватне підприємство "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга", автомобілі д.р.н. НОМЕР_1/НОМЕР_2; рахунок на оплату №253 від 04.11.2014 за послугу з міжнародного перевезення вантажів на суму 24000грн., заявка № 396 від 27.10.2014, маршрут м. Нікополь (Україна) - м. Бохум (Німеччина), авто НОМЕР_1/НОМЕР_2, вартістю 24000,00 грн. за договором № 0910-14 від 09.10.2014; акт здачі-приймання робіт №257 від 04.11.2014; податкову накладну від 04.11.2014 № 2 послуги з міжнародного перевезення вантажів, заявка № 396 від 27.10.2014, маршрут м. Нікополь (Україна) - м. Бохум (Німеччина), авто НОМЕР_1/НОМЕР_2, на суму 24000,00 грн. за договором № 0910-14 від 09.10.2014, на підтвердження факту здійснення перевезення "Україна, м. Нікополь - Німеччина, м. Бохум" Приватним підприємством "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга" (оригінали оглядались в судовому засіданні).

Вказані вище документи були направлені відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 02 0, вручене 12.11.2014. Відповідач не заперечує факт отримання від позивача вищезазначених документів, як і не заперечує факт отримання від позивача послуг з перевезення.

Надані позивачем послуги не були оплачені відповідачем, в зв'язку з чим він звернувся до ТОВ "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" з претензією, в якій просить погасити прострочену заборгованість у розмірі 24000,00 грн. Претензія була направлена відповідачу 30.05.2015.

Відповідач відповіді на претензію не надав, частково сплатив суму заборгованості.

26 червня 2015 року відповідач надіслав на адресу позивача лист вих. №26/06-1 в якому гарантував проведення оплати за надані транспортні послуги. Відповідач повідомив позивача про неотримання коштів від ТОВ «Форум 777» та запропонував сплатити компенсацію за використане дизпаливо. Крім того відповідач запропонував в разі неотримання коштів від ТОВ «Форум 777» сплатити борг рівними частинами на протязі 8 місяців.

Позивач надав до матеріалів справи виписку по особовому рахунку № 5406 за 02.07.2015 на підтвердження факту часткової оплати транспортних послуг з міжнародного перевезення згідно рахунку від 04.11.20014 № 253 у сумі 6000,00 грн.

Відповідно із п.6.2 Договору №0910-14 від 09.10.2014 розрахунки за виконані послуги проводяться шляхом перерахування коштів, одержаних від замовника (за винятком комісійної винагороди експедитора) протягом 14 банківських днів з моменту отримання оригіналу CMR, згідно оригіналу рахунку перевізника, якщо інше не зазначено в замовленні (п. 6.2 Договору).

Згідно п. 6.4 Договору оплата вартості кожного міжнародного та внутрішнього автомобільного перевезення проводиться експедитором в національній грошовій одиниці України, у безготівковій формі в банк і на розрахунковий рахунок, який визначається в договорі.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2014 року. У випадках, якщо за 30 днів до завершення дії договору жодна із сторін не повідомила іншу сторону про наміри припинити дію договору, то термін дії договору автоматично продовжується на наступний календарний рік (п. 11.3 Договору).

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на той факт, що замовник ТОВ «Форум 777» за договором з ним не розрахувався, як це обумовлено п.6.2. договору, а тому у позивача не виникло право вимоги до відповідача, строк сплати грошових коштів за перевезення не настав.

Суд вважає твердження відповідача не обґрунтованими, оскільки, п. 6.2 Договору пов'язує строк оплати за договором перевезення з 14 банківськими днями з моменту отримання оригіналу CMR. Замовлення на перевезення від 27.10.2014, підписане сторонами на виконання вимог п.1.1. та п.п. 2.2., 2.3 договору також визначає вартість перевезення 24000 грн., та умови оплати зазначених коштів: по оригіналам на протязі 14 банківських днів (п.12 замовлення). Таким чином умова договору щодо перерахування коштів, отриманих від замовника, визначає лише джерело походження коштів, що мають бути сплачені, однак не являється відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 та 530 ЦК України.

Суд встановив, що обов'язок по оплаті наданих послуг по перевезенню у відповідача виник через 14 банківських днів, після отримання оригіналу CMR.

Крім того, на підтвердження своїх заперечень відповідач надав до матеріалів справи рішення Господарського суду Полтавської області від 23.06.2015 № 917/920/15 та наказ від 06.07.2015 № 917/920/15; договір на надання транспортних послуг при перевезенні вантажів № 27/10-14 від 27.10.2014, укладений між ТОВ "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" та ТОВ "Форум 777"; договір-заявку на перевезення 20т труб авто НОМЕР_1/НОМЕР_2, дата завантаження 28-29.10.2014, адреса розвантаження - Гамбург на суму 27500грн.; акт № 225 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 04.11.2014; рахунок-фактуру № 225 від 04.11.2014.

Дослідивши вказані документи, суд дійшов висновку, що вони не являються належним доказом відсутності оплати ТОВ "Форум 777" за послуги, надані позивачем.

З рішення господарського суду Полтавської області по справі №917/920/15 від 23.06.2015 за позовом ТОВ Агенство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» до ТОВ «Форум 777» вбачається, що відповідач надавав транспортні послуги з перевезення ТОВ «Форум» за які останній не розрахувався. Зазначені послуги надавалися на підставі договору №27/10-14 від 27.10.2014. На виконання умов зазначеного договору відповідач надіслав ТОВ «Форум 777» 08.04.2015р., у тому числі наступні документи: акти здачі-приймання виконаних робіт, рахунок-фактуру № 225 від 14.11.2015 р. тощо, міжнародні товаро-транспортні накладні. За умовами договору №27/10-14 від 27.10.2014 року, укладеного між відповідачем по справі та ТОВ «Форум 777» саме факт отримання зазначених документів останнім є підставою для оплати коштів (п.5.3, п.5.4. договору) на протязі 10 банківських днів з моменту їх отримання. Рішенням суду встановлений факт надсилання відповідачем замовнику перевезення ТОВ «Форум 777» документів, необхідних для здійснення оплати за договором 08.04.2015 року, тобто більше ніж через п'ять місяців після надання послуг, що, також обумовило несвоєчасний розрахунок замовника з відповідачем.

Позивачем здійснене перевезення 28-29.10.2014 року. Оригінали СMR №0657811, рахунку на оплату №253 від 04.11.2014 р., податкової накладної від 04.11.2014 №2, заявки від 27.10.2014, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №257 від 04.11.2014р. позивач надіслав відповідачу і останні ним отриманні 12.11.2014. В зазначених документах, як і в самому договорі відсутні будь-які посилання на замовника перевезення ТОВ «Форум 777».

Крім того, як вбачається з наданих відповідачем документів, послуги з перевезення вантажу Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" Товариству з обмеженою відповідальністю "Форум 777" надавались за маршрутом м. Нікополь (Україна) - м. Гамбург (Німеччина) автомобілем DAF д.р.н. НОМЕР_3/НОМЕР_4 (акт №225 від 04.11.2014р. підписаний між ТОВ «Форум 777» та відповідачем по справі). Позивач просить стягнути кошти з відповідача за послуги з перевезення вантажу Приватним підприємством "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга" надані Товариству з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" за маршрутом м. Нікополь (Україна) - м. Бохум (Німеччина), авто НОМЕР_1/НОМЕР_2.

Належних доказів того, що послуги з перевезення за маршрутом м. Нікополь (Україна) - м. Бохум (Німеччина), авто НОМЕР_1/НОМЕР_2 не були оплачені замовником і яким саме замовником суду не надано.

Відповідно до ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, та замовлення, на підставі якого здійснювалось перевезення, врегулювали правовідносини по перевезенню вантажів. До вказаних правовідносин застосовуються норми цивільного законодавства що регулює перевезення вантажів.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В договорі зазначено, що обов'язок оплатити послуги має бути виконаний протягом 14 банківських днів після отримання оригіналу CMR.

Матеріалами справи підтверджено, що CMR отримана відповідачем 12.11.2014. Відповідач зобов'язаний був сплатити кошти за перевезення протягом 14 банківських днів, тобто до 02.12.2014. Відповідач частково оплатив надані послуги у сумі 6000,00 грн. 02.07.2015.

На момент розгляду справи сума основного боргу відповідача за договором № 0910-14 від 09.10.2014 складає 18000,00 грн. і підлягає стягненню у повному обсязі.

В зв'язку з не належним виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, позивач звернувся з вимогою про стягнення 3% річних у розмірі 506,47 грн. та втрат від інфляції у розмірі 10782,81 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком 3% річних в розмірі 506,47 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Суд погоджується з розрахунком втрат від інфляції в розмірі 10782,81 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ціна позову становить 29289,28 грн., отже сума судового збору за подання даного позову має складати 1218,00 грн. При поданні позовної заяви до суду, позивач сплатив суму судового збору у розмірі 1827,00 грн. замість 1218,00 грн. Тобто сума надміру сплаченого судового збору становить 609,00 грн. і підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно сумі задоволених вимог.

Оскільки позов задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-Авто" (03056, м. Київ, вул. Польова, будинок, 21, офіс 114 ) на користь Приватного підприємства "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга" (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, будинок 87, офіс 16, ) суму основного боргу в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп., суму 3 % річних 506 (п'ятсот шість) грн. 47 коп., суму втрат від інфляції 10782 (десять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 81 коп. судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Виробничо-комерційна компанія "Сєрьга" (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, будинок 87, офіс 16, ) надміру сплачений судовий збір у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 19.10.2015.

Суддя І.В. Усатенко