ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р. Справа № 918/1141/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом КЕЗЕР КОМПРЕССОРЕН СЕ

до Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1

про припинення порушення прав власника знаків для товарів та послуг

за участю представників сторін:

від позивача - Самойленко А.О., довіреність №647 від 03.04.2015р.;

від відповідача - ОСОБА_3, договір б/н від 04.11.2015р.,

ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3 від 26.09.2002р..

В судовому засіданні 10 грудня 2015 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

КЕЗЕР КОМПРЕССОРЕН СЕ (далі - Компанія, позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про припинення порушення прав власника знаків для товарів та послуг.

Позов мотивовано тим, що:

- Компанія є володільцем знаків для товарів і послуг "Kaeser", зареєстрованих за міжнародною реєстрацією відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891;

- торговельна марка "Kaeser" поширюється на території України;

- у березні 2015 року позивач дізнався про те, що ФОП ОСОБА_1 без дозволу використовує торговельну марку "Kaeser".;

- 13.03.2015 року Компанія надіслала відповідачу вимогу припинити незаконне використання знаку для товарів і послуг "Kaeser" та видалити на веб-сайті http://evro-prom.com.ua/ всі зображення, які містить торговельну марку "Kaeser";

- ФОП ОСОБА_1 залишило вимогу Компанії без відповіді та належного реагування, а саме не припинило використання знаку для товарів і послуг "Kaeser.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2015 року позовну заяву б/н від 21.09.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1141/15, розгляд якої призначено на 19 жовтня 2015 року.

19 жовтня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява б/н від 16.10.2015р. про те, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору (а.с. 84).

Крім того, 19 жовтня 2015 року відповідач подав через відділ канцелярії та документального забезпечення суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 85).

Ухвалою суду від 19 жовтня 2015 року розгляд справи відкладено на 05 листопада 2015 року.

05 листопада 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи (а.с. 93-94).

Також, 05 листопада 2015 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 95-103).

У судовому засіданні 05 листопада 2015 року було оголошено перерву до 23 листопада 2015 року.

23 листопада 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення (а.с. 106-109).

23 листопада 2015 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 110-116).

Крім того, у судовому засіданні 23 листопада 2015 року представник позивача подала клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів (а.с. 117).

Ухвалою суду від 23 листопада 2015 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

В судовому засіданні 23.11.2015р. оголошено перерву до 10 грудня 2015 року.

09 грудня 2015 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 122-125).

10 грудня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про повернення надмірно сплаченого судового збору (а.с. 126). Судом дану заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 10 грудня 2015 року повернуто КЕЗЕР КОМПРЕССОРЕН СЕ зайво сплачений судовий збір у сумі 160 грн..

Представник позивача у судовому засіданні 10 грудня 2015 року підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача та відповідач заперечили проти позову. Також ФОП ОСОБА_1 повідомив, що він не ввозить на територію України продукцію "Kaeser", а лише розмістив інформацію про продукцію "Kaeser".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Компанія є володільцем знаку для товарів і послуг "Kaeser", зареєстрованого за міжнародною реєстрацією № 1017027; строк дії реєстрації - до 03.07.2019 року; торговельну марку "Kaeser" зареєстровано для товарів 6, 7, 9, 11 класів та послуг 37, 41, 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП);

Торговельна марка "Kaeser" поширюється на території України з 03.07.2009 року.

Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (стаття 492 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891 (дата набуття чинності для України 25.12.1991) з дати реєстрації, зробленої таким чином в Міжнародному бюро відповідно до положень статей 3 та 3ter, у кожній зацікавленій Договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо.

Отже, позивач як власник виключних майнових прав на знак для товарів і послуг "Kaeser" має право його захищати, у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

Компанія виготовляє і розповсюджує товари, а саме, компресори усіх видів, компоненти отримання, розподілу, підготовки стиснутого повітря, які вирізняються серед інших товарів торговельної марки "Kaeser, що підтверджується витягом з торгового реєстру частина Б суду першої інстанції від 18.11.2013 року (а.с. 50-51).

Згідно з частиною першою статті 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є, зокрема: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

Пунктом п'ятим статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон) передбачено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; означення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Позивач зазначає, що у березні 2015 року дізнався про те, що ФОП ОСОБА_4 без дозволу використовує торговельну марку "Kaeser".

Відповідно до пункту четвертого статті 16 Закону використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Судом встановлено, що відповідач дійсно використовує торговельну марку "Kaeser" шляхом використання позначення "Kaeser" на сайті http://evro-prom.com.ua/.

Вказана інформація підтверджується поданими позивачем протоколами огляду від 16.09.2015р. №77АБ7337753, складеним ОСОБА_5 нотаріусом м. Москви Російської Федерації, копія якого долучена до матеріалів справи (а. 53-66).

Відповідно до восьмого та десятого абзаців пункту 46 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" веб-сторінки з огляду на положення частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" є електронними документами, які не можуть бути доставлені в суд; однак вони можуть містити відомості про обставини, які мають значення для справи (наприклад, якщо вони виступають об'єктами авторського права чи суміжних прав). Відтак з урахуванням частини першої статті 32, частини першої статті 36 та припису частини першої статті 39 ГПК суд з урахуванням конкретних обставин справи не позбавлений права провести огляд та дослідження цих доказів в місці їх знаходження з фіксацією відповідних процесуальних дій у протоколі, який повинен відповідати вимогам статті 811 ГПК.

Роздруківки інтернет-сторінок (web-сторінок) самі по собі не можуть бути доказом у справі. Але якщо відповідні документи видані або засвідчені закладом або спеціально уповноваженою особою в межах їх компетенції за встановленою формою і скріплені офіційною печаткою на території однієї з держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, то згідно із статтею 6 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 вони мають на території України доказову силу офіційних документів.

Таким чином, огляд нотаріусом Російської Федерації інтернет-сайту зі складанням протоколу від 16.09.2015р. №77АБ7337753 в порядку забезпечення доказів, що передбачений главою ХХ Основ законодавства Російської Федерації про нотаріат, має на території України доказову силу офіційного документа.

Крім того, судом у підготовці справи до розгляду здійснювався перегляд відповідних інтернет-сторінок.

Пунктом 2.5 Постанови № 18 визначено, що будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

З огляду на викладене суд вважає, що поданий позивачем протокол від 16.09.2015р. №77АБ7337753 огляду інтернет-сторінок є належним доказом.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено використання ФОП ОСОБА_1 торговельної марки "Kaeser" під час здійснення господарської діяльності з пропонування послуг з ремонту саме товарів позивача (компресорне масло та компресори), які позначені торговельною маркою та відповідають класам МКТП, які зареєстровані позивачем для знаків для товарів і послуг "Kaeser", зареєстрованого за міжнародною реєстрацією № 1017027.

Позначення "Kaeser", яке неправомірно використовує ФОП ОСОБА_1, є повністю тотожним знаку для товарів і послуг "Kaeser", а тому призначення судової експертизи для вирішення питання тотожності використовуваних позначень є недоцільним і господарський спір можна розглянути по суті за наявними матеріалами справи.

Відповідно до пункту першого статті 20 Закону будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки (пункт другий статті 20 Закону).

13.03.2015 року Компанія надіслала відповідачу вимогу припинити незаконне використання знаку для товарів і послуг "Kaeser" та видалити на веб-сайті http://evro-prom.com.ua/. всі зображення, які містять торговельну марку "Kaeser" (а.с. 34-35). Надіслання вказаної вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.03.2015 року та фіскальним чеком від 13.03.2015 року №3075, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 36-37). Зазначену вимогу ФОП ОСОБА_1 отримав 26.03.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 37).

У квітні 2015 року відповідач звернувся з листом до представника КЕЗЕР КОМПРЕССОРЕН СЕ, в якому повідомив про те, що зображення, які містять знак для товарів і послуг "Kaeser" є власністю компанії synAIRgies та інших компаній і розміщені ФОП ОСОБА_1 на сайті http://evro-prom.com.ua/ за їх згодою.

03.06.2015 року Компанія повторно надіслала відповідачу вимогу припинити незаконне використання знаку для товарів і послуг "Kaeser" та видалити на веб-сайті http://evro-prom.com.ua/ всі зображення, які містять торговельну марку "Kaeser" (а.с. 40-41). Надіслання вказаної вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.06.2015 року та фіскальним чеком від 03.06.2015 року №9452, копії яких також долучені до матеріалів справи (а.с. 42-43). Зазначену вимогу ФОП ОСОБА_1 отримав 09.06.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45).

ФОП ОСОБА_1 залишила вимогу Компанії без відповіді та належного реагування, а саме не припинило використання знаку для товарів і послуг "Kaeser".

Матеріалами справи підтверджено використання відповідачем знаку для товарів і послуг "Kaeser" способом, що визначений пунктом четвертим статті 16 Закону, а саме: застосування знаків для товарів і послуг в мережі Інтернет на сайті http://evro-prom.com.ua/.

Відповідно до пункту першого статті 20 Закону будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки (пункт другий статті 20 Закону).

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача, не подав.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 218 грн..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Заборонити фізичній особі-підриємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) використовувати позначення: "Kaeser" в тому числі в мережі Інтернет, в тому числі на веб-сайті: http://evro-prom.com.ua/.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь КЕЗЕР КОМПРЕССОРЕН СЕ (Карл-Кезер-Штрассе, 26, 96450, Кобург, Німеччина) витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн..

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (01001, а/с 199, м. Київ);

3- відповідачу рекомендованим (АДРЕСА_1).