ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р.Справа № 922/6069/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Строй", м. Харків
до Управління житлово-комунального господарства архітектури та містобудування Куп'янської міської ради Харківської області, м. Куп'янськ 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 Фінансів України
про стягнення 119 527, 80 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю №2-гс/п від 24.11.2015

відповідача - ОСОБА_3 за довіреністю №5 від 05.01.2015

3-ї особи - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Восток-Строй" (позивач) 17.11.2015 звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Управління житлово-комунального господарства архітектури та містобудування Куп'янської міської ради Харківської області (відповідач) про стягнення заборгованості за договором №88 від 02.07.2012, в розмірі 119527,80 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт з капітального ремонту будинку №60 по вул. Леніна з упровадженням енергозбережних технологій в м. Куп'янську Харківської області. В якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 16, 610 Цивільного кодексу України.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. №48007 від 01.12.2015) в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що що фінансування робіт капітального ремонту будинку № 60 по вул. Леніна з упровадженням енергозберігаючих технологій м. Куп'янськ, Харківської області, у 2012 році здійснювалось за рахунок субвенцій державного бюджету місцевимбюджетам, а сума заборгованості - 119527 грн. 80коп., яку вимагає позивач від управління не надійшла від державного бюджету місцевому, як передбачалось Постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2012р. № 106 Про затвердження Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку територій. Також, відповідач вважає, що не може бути пред'явлено тільки до управління, у зв'язку з тим, що згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2012р. №106, головним розпорядником коштів субвенції був ОСОБА_1 фінансів України.

Вказаний відзив було долучено судом до матеріалів справи.

Також, відповідачем були надані документи (вх. №48003 від 01.12.2015) на виконання вимог ухвали суду від 19.11.2015, які були долучені судом до матеріалів справи та клопотання про залучення до участі у справі у якості другого відповідача ОСОБА_1 Фінансів України. В обґрунтування свого клопотання, відповідач вказує, що згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2012р. № 106 Про затвердження Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку територій головним розпорядником коштів субвенції було ОСОБА_1 фінансів України. Тому саме Мінфін здійснював фінансування об'єктів у 2012 році з державного бюджету місцевим бюджетам, в тому числі фінансування робіт об'єкту: Капітальний ремонт будинку №60 по вул. Леніна з упровадженням енергозбережних технологій м. Куп'янськ, Харківська область здійснювалось за рахунок субвенції державного бюджету України.

Ухвалою суду від 01 грудня 2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі другого відповідача - ОСОБА_1 Фінансів України, розгляд справи відкладено на 17 грудня 2015 р. та залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 Фінансів України.

Позивач надав суду докази направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви (вх. №50496 від 17.12.2015).

Відповідач надав суду докази направлення на адресу третьої особи відзиву на позовну заяву (вх. №50434 від 17.12.2015).

Також, відповідачем було надано до суду за вх. №50497 від 17.12.2015 про долучення до матеріалів справи Постанови КМУ №106 від 06.02.2012 "Про затвердження Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевими бюджетами на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій".

Третя особа своїх пояснень щодо позовних вимог суду не надала. Правом участі представника в судовому засіданні не скористалася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представники позивача та відповідача надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. №50498 від 17.12.2015), яка судом була задоволена.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

02.07.2012р. між управлінням житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Куп'янської міської ради та ТОВ «Восток-строй» було укладено договір № 88 на виконання робіт «Капітальний ремонт будинку № 60 по вул. Леніна з упровадженням енергозбережних технологій м. Куп'янськ, Харківська область.». Ціна договору № 88 становить - 174 430, 00 грн.

Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012р. робіт виконано на суму - 171 856, 80 грн.

Відповідно до пункту 4.1 договору № 88 розрахунки за виконані роботи повинні проводитися шляхом: передоплати відповідачем на наш рахунок 30 % договірної ціни на придбання матеріалів, в подальшому після підписання сторонами Актів приймання виконаних робіт (Ф. КБ-2в та Ф. КБ-3).

Як вбачається з матеріалів справи, та що підтверджують представники сторін, відповідач перерахував на рахунок ТОВ «Восток-строй» коштів на суму 52329,00 грн., що складало 30% від суми договору. Із них:

- 26164,50 грн. (15% від суми договору) кошти співфінансування місцевого бюджету, згідно платіжного доручення № 14 від 16.07.2012р.

- 26164,50 грн. згідно платіжного доручення № 16 від 30.08.2012р., що складало 15 % від суми договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути примусове виконання обов'язку в натурі.

Як вбачається з наданих суду доказів відповідачем було схвалено та підписано акт виконаних робіт згідно договору №88 від 02.07.2012, підтверджено обсяг виконаних робіт та узгоджено розрахунок їх вартості. Сторонами при підписанні договору на виконання робіт не оговорювалась оплаті їх вартості після надходження коштів до місцевого бюджету в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2012р. № 106 «Про затвердження Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку територій».

Господарський суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Правова позиція з вказаного питання викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446.

За таких обставин, суд, враховуючи, що згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має викопуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

В зв'язку з тим, що відповідач до цього часу не погасив заборгованість за виконані позивачем роботи згідно з договором № 88, суд визнав позовні вимоги в сумі 119527,80 грн. обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 16, 96, 525, 526, 530, 610, 611, 612, Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства архітектури та містобудування Куп'янської міської ради Харківської області (63701, Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Леніна, 5, , р/р 1794 в ГУ ДКСУ у Харківській області МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток - Строй" (61001, м. Харків, вул. Кірова, 38, , п/р 5145 в Харківському ГРУ КБ «Приватбанк» МФО 351533) - 119 527, 80 грн. заборгованості за договором №88 від 02.07.2012 та 1 794, 00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_4

(справа №922/6069/15)