РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015Справа №910/18764/15

За позовом заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах Міністерства внутрішніх справ України, Військової частини НОМЕР_1 м. Харкова
до Державного підприємства Державне Київське конструкторське бюро Луч м. Києва
про стягнення неустойки, ціна позову 569319,13 грн.
Суддя Паламар П.І.
Представники :
від прокуратури Тимко В.В.,
від позивача 1. Кузьмін О.В.,
2. Волков І.М.,
від відповідача Прокопенко О.Є., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Суть спору:

у липні 2015 року заступник військового прокурора Харківського гарнізону звернувся в суд з позовом в інтересах Міністерства внутрішніх справ України, Військової частини НОМЕР_1 м. Харкова з підстав ст. 361 Закону України Про прокуратуру.
Прокурор зазначав, що між Військовою частиною НОМЕР_1 м. Харкова (далі - позивач 2.) і відповідачем укладено договір про поставку (закупівлю) виробів № 17/СО-2014 від 24 жовтня 2014 р., додаткову угоду № 1 від 27 листопада 2014 р. до цього договору (мають гриф таємно), згідно з умовами яких відповідач зобов`язався виготовити та передати позивачу до 15 грудня 2014 р. товар визначений специфікацією, загальною вартістю 17474724 грн., а позивач прийняти та оплатити його на умовах договору.
Всупереч умов договору відповідач прострочив передачу товару за видатковими накладними №№ КБ000000016 від 5 лютого 2015 р. та КБ000000027 від 19 лютого 2015 р. відповідно на 52 та 66 днів.
З цих підстав прокурор просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача 2. 569319,13 грн. пені за порушення строків поставки товару.
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги.
Позивачі, їх представники у судовому засіданні підтримали заявлений прокурором в їх інтересах позов.
Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відсутність його вини у порушенні спірного зобов`язання.
Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 24 жовтня 2014 р. між сторонами по справі укладено договір № 17/СО-2014 про поставку (закупівлю) виробів, згідно з умовами якого відповідач за завданням позивача зобов`язався виготовити і до 15 грудня 2014 р. поставити з дотриманням вимог законодавства продукцію спеціального призначення, визначену в специфікації продукції, що поставляється за державним оборонним замовленням, загальною вартістю 17474724 грн., а позивач 2. прийняти продукцію та до 25 жовтня 2014 р. оплатити її вартість на умовах 100 % попередньої оплати.
Додатковою угодою № 1 від 27 листопада 2014 р. сторони змінили умови зазначеного договору, у т.ч. в частині вартості продукції, зменшивши її до 16966464,30 грн., та строку оплати товару, замість 25 жовтня 2014 р. встановили кінцевий строк поставки 10 листопада 2014 р.
Строк дії договору відповідно до умов п. 11.1 договору встановлений з дати підписання його уповноваженими представниками сторін та реєстрації у замовника і діє до 30 грудня 2014 р., а в частині проведення взаєморозрахунків до повного їх виконання сторонами.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями прокурора, сторін, наявною у матеріалах справи копією вищезгаданого договору та додаткової угоди до нього.
Поясненнями прокурора, позивача 2., наявним у справі платіжним дорученням № 2561 від 5 листопада 2014 р. стверджується факт перерахування позивачем на користь відповідача 17474724 грн. в рахунок проведення попередньої оплати за договором.
Наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ КБ000000016 від 5 лютого 2015 р. та КБ000000027 від 19 лютого 2015 р., стверджується факт передачі відповідачем товару з порушенням визначеного договором строку відповідно на 52 та 66 календарних днів.
Доказів передачі товару за договором в установлений строк суду не надано.
Згідно з умовами п. 8.2 договору за порушення строків постачання продукції постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.
За таких обставин внаслідок прострочення поставки позивач набув права вимагати від відповідача сплати належної відповідно до умов п. 8.2 договору пені у розмірі 569319,13 грн.
При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру простроченого зобов`язання та стану його виконання на час розгляду справи судом, відсутності даних про заподіяння позивачу у зв`язку з цим збитків, виходячи із встановлених обставин виконання відповідачем спірного договору в умовах налагодження нових виробничо-технологічних зв`язків, суд відповідно до вимог ст. 233 ГК України вважає можливим зменшити розмір належної з відповідача на користь позивача пені на 1/3 до 379546,08 грн.
Оскільки позов задоволено частково, розмір штрафних санкцій зменшено судом, судовий збір, від сплати якого прокурор у встановленому порядку звільнений, стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід стягнути з відповідача у доход державного бюджету.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов заступника військового прокурора Харківського гарнізону задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства Державне Київське конструкторське бюро Луч (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 2, код 14308776) на користь Військової частини НОМЕР_1 м. Харкова ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) 379546,08 грн. пені.
Стягнути з Державного підприємства Державне Київське конструкторське бюро Луч (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 2, код 14308776) у доход державного бюджету України (одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, рахунок 3001, код платежу 22030001) 8539,78 грн. судового збору.
У позові в іншій частині відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар