РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/25024/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс»

До Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

Про визнання права кредитора за кредитними договорами та зобов'язання

вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Флінт В.І. - по ов. № б/н від 14.04.2015

від відповідача Хановия К.В. - по дов. № б/н від 25.10.2015

Шпак Т.Г. - по дов. № б/н від 25.10.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про

- визнання за ТОВ «Арсенал Фінанс» права кредитора за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними/юридичними особами-позичальниками, зазначеними у додатку № 1 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, вартістю 25 425 127,00 грн.;

- зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» надіслати боржникам та позичальниками за кредитними договорами, перелік яких зазначений у додатку № 1 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, письмові повідомлення про відсутність прав на вимоги за такими кредитними договорами на користь ТОВ «Арсенал Фінанс»;

- зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» передати ТОВ «Арсенал Фінанс» документи кредитних справ за кредитними договорами, надати довідки про стан заборгованості боржників за кредитними договорами та всі інші документи, права вимоги за якими набуті ТОВ «Арсенал Фінанс» відповідно до додатку № 1 від 09.02.2015 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, на дату набрання чинності договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-1.1./2014 від 04.09.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2015 порушено провадження у справі № 910/25024/15 та призначено справу до розгляду на 08.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/25024/15 від 08.10.2015, у зв'язку з неявкою представника позивача в засідання суду та невиконанням сторонами вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 24.09.2015, розгляд справи було відкладено на 10.11.2015.

Позивачем 06.11.2015 до відділу діловодства суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить

- визнання за ТОВ «Арсенал Фінанс» права кредитора за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними/юридичними особами-позичальниками, зазначеними у додатку № 1 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, вартістю 25 425 127,00 грн. на підставі договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-1.1./2014 від 04.09.2014 та договору відступлення права вимоги б/н від 19.03.2015;

- зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» надіслати боржникам та позичальниками за кредитними договорами, перелік яких зазначений у додатку № 1 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, письмові повідомлення про відсутність прав на вимоги за такими кредитними договорами на користь ТОВ «Арсенал Фінанс»;

- зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» передати ТОВ «Арсенал Фінанс» документи кредитних справ за кредитними договорами, надати довідки про стан заборгованості боржників за кредитними договорами та всі інші документи, права вимоги за якими набуті ТОВ «Арсенал Фінанс» відповідно до додатку № 1 від 09.02.2015 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, на дату набрання чинності договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-1.1./2014 від 04.09.2014;

- зобов'язати відповідача передати ТОВ «Арсенал Фінанс» усі відомості щодо кредитних справ, боржників, стану заборгованості, за кредитними договорами, права вимоги за якими набуті ТОВ «Арсенал Фінанс» відповідно до додатку № 1 від 09.02.2015 до договору застави майнових справ № Д-1/2014 від 04.09.2014, на паперових та електронних носіях.

Відповідач у поданому 10.11.2015 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує повністю у зв'язку з тим, що вимоги не доведені позивачем та не підтверджуються жодними доказами у справі. Вважає, що права позивача не є порушеними і відсутні підстави для захисту інтересів позивача в суді. Зазначає, що факт порушення банком зобов'язань за договором банківського рахунку відсутній та позивачем доказів протилежного не подано. Підстав для звернення стягнення на майнові права відповідно до договору застави майнових прав та укладення з цією метою договору відступлення прав вимоги відсутні, а тому договір відступлення прав вимоги від 04.09.2014 на думку відповідача укладений з порушенням вимог законодавства. Вартість майнових прав що визначена в п. 1.3. договору застави від 04.09.2014 і договору про відступлення права вимоги від 04.09.2014, за якою позивач просить визнати за ним права кредитора за кредитними договорами нічим не підтверджується та не є дійсною. Комісією з перевірки правочинів ОТ «Дельта Банк» виявлено що зазначені договори застави та відступлення права вимоги є нікчемними в силу п.5 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Умови договорів застави та відступлення права вимоги надають клієнту, інтереси якого представляє позивач за договором доручення і який є кредитором банку, переваги перед іншими кредиторами банку, що суперечить чинному законодавству.

Відповідачем 10.11.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/25024/15 від 10.11.2015, у зв'язку з представника відповідача в засідання суду та невиконанням відповідачем вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 24.09.2015, розгляд справи було відкладено на 17.11.2015.

В судовому засіданні 17.11.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 19.11.2015.

В судовому засіданні 19.11.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.09.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестком» (клієнтом) та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (банком) укладено договір банківського рахунку № 26/21746-168, за умовами якого банк відкриває клієнту рахунок у національній валюті, доларах США №1746 та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з тарифами банку на банківські послуги.

04.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестком» (заставодержателем) та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (заставодавцем) укладено договір застави майнових прав № Д-1/2014 (далі - договір застави).

Відповідно до п. 1.1. договору застави заставодавець надає в заставу заставодержателю майнові права за кредитними договорами, укладеними між заставодавцем та фізичними та/або юридичними особами - позивальниками (боржники), детальна інформація щодо яких наведена у додатку № 1 та який є невід'ємною частиною договору, а також додатку № 2, який надається в електронному вигляді на CD носії.

Згідно з п. 1.2. договору застави вартість майнових прав на дату укладення цього договору складає 1 224 705 449,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. договору застави майнові права за цим договором є засобом забезпечення заставодавцем зобов'язань перед заставодержателем за договором банківського рахунку № 26/21746-168 від 04.09.2009 з усіма змінами та доповненнями.

04.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс», який діє за договором доручення № 1-И від 02.09.2014 від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестком» (новим кредитором) та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (первісним кредитором) укладено договір відступлення права вимоги № Д-1.1/2014 (далі - договір відступлення № Д-1.1/2014).

15.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестком» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № б/н (далі - договір № б/н), за умовами якого первісний кредитор передав новому кредитору, а новий кредитор прийняв право вимоги що належить первісному кредитору і стає кредитором за договорами згідно переліку, вказаному в додатку № 1 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору відступлення № Д-1.1/2014 не здійснив заходи визначені умовами п.п. 3.4.3., 3.4.4. договору, що на думку позивача свідчить про заперечення відповідачем наявності у позивача прав кредитора за правами вимоги.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1.2 договору відступлення первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами, вказаними у додатках до договору застави, який одночасно з цим договором укладається між сторонами.

Сторони домовились, що вартість майнових прав на дату укладення цього договору складає 1 224 705 449,00 грн. (п. 1.3 договору відступлення).

Відповідно до п. 2.1 договору відступлення п. 1.2 цього договору набирає чинності на наступний календарний день після настання сукупності обставин, визначених п. 2.1.1 договору, та однієї з обставин визначеної в п. 2.1.2 цього договору або п. 2.1.3 цього договору або в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення заставодавця до категорії неплатоспроможних.

02.03.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних» та з 03.03.2015 призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

На підставі зазначеної вище постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Дельта банк».

Згідно з п. 2.2 договору відступлення в незалежності від випадків, передбачених п. 2.1 даного договору, п. 1.2 набирає чинності в разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних (день винесення рішення).

З урахуванням зазначених умов після віднесення, з 03.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015, відповідача до категорії неплатоспроможних умови договору відступлення права вимоги набрали чинності.

Відповідно до п. 3.4.3 договору відступлення з дати набрання чинності пунктом 1.2 цього договору первісний кредитор (банк) зобов'язаний у 5-ти денний термін надіслати боржникам за договорами, перелік яких зазначений у додатках до договору, письмові повідомлення про відчуження прав вимоги за такими договорами новому кредитору.

Згідно з п. 3.4.4. договору відступлення з дня набрання чинності пунктом 1.2 договору відступлення первісний кредитор (банк) зобов'язаний надати новому кредитору у 5-денний термін: документи кредитних справ по кредитам, довідки про стан заборгованості боржників за кредитними договорами та всі інші документи, права вимоги за якими набуті новим кредитором на дату набрання чинності пунктом 1.2 цього договору (п. 3.4.4 договору відступлення).

Зазначені умови договору узгоджуються з вимогами ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України, згідно з якими первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, з 03.03.2015 позивач має право вимагати від первісного кредитора передачі йому документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Позивачем було 18.03.2015 вручено відповідачу повідомлення № 1703/15-1 від 17.03.2015 про те, що настала відкладальна умова та позивач з 03.03.2014 набув право вимоги за договором про відступлення та необхідність виконання з боку банку умов цього договору.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору про відступлення № Д-1.1/2014 не виконав свого обов'язку.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для зобов'язання відповідача вчинити дії, обумовлені договором про відступлення № Д-1.1/2014.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача щодо не визнання його права кредитора за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними/юридичними особами-позичальниками, зазначеними у додатку № 1 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, вартістю 25 425 127,00 грн. на підставі договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-1.1./2014 від 04.09.2014 та договору відступлення права вимоги б/н від 19.03.2015., у зв'язку з чим в позові в цій частині слід відмовити.

Заперечення відповідача не приймаються судом до уваги з огляду на наступне

Як вбачається з витягу з протоколу № 8 від 26.06.2015 та повідомлення № 3265 від 12.06.2015 підставою нікчемності указаних правочинів банком були визначені п.п. 5 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» а саме, їх укладення без відображення у плані рахунків банку, без згоди куратора банку та з наданням новому кредитору переваг, прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

При цьому, обставини укладення спірних договорів застави та відступлення прав вимоги після віднесення 30.10.2014 банку до категорії проблемних ґрунтуються на припущеннях, які належними доказами не підтверджені. Обставини ж відображення банком факту укладення договору застави самі по собі не свідчать, що прийняття такого зобов'язання відбулося в порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Посилання відповідача щодо надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестком» як кредитору банку переваг, прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку є також безпідставними, оскільки чинним законодавством не заборонено вчинення банками правочинів, що забезпечують виконання їх зобов'язань.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) надіслати боржникам та позичальниками за кредитними договорами, перелік яких зазначений у додатку № 1 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, письмові повідомлення про відсутність прав на вимоги за такими кредитними договорами на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс».

Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ).

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) документи кредитних справ за кредитними договорами, надати довідки про стан заборгованості боржників за кредитними договорами та всі інші документи, права вимоги за якими набуті ТОВ «Арсенал Фінанс» відповідно до додатку № 1 від 09.02.2015 до договору застави майнових прав № Д-1/2014 від 04.09.2014, на дату набрання чинності договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-1.1./2014 від 04.09.2014.

4. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) усі відомості щодо кредитних справ, боржників, стану заборгованості, за кредитними договорами, права вимоги за якими набуті ТОВ «Арсенал Фінанс» відповідно до додатку № 1 від 09.02.2015 до договору застави майнових справ № Д-1/2014 від 04.09.2014, на паперових та електронних носіях.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Фінанс» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.11.2015.

Суддя В.В.Сівакова