ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.12.2015 Справа № 905/1773/15

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шилової О.М.,

суддів Огороднік Д.М., Філімонової О.Ю.

при секретарі судового засідання Дейнегі В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мир Масел, Харківська область, с.Комунар

до Публічного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь

про: стягнення 90737,50грн. основного боргу, 6605,69грн. пені, 62427,40грн. інфляційних, 3851,65грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. б/н від 17.08.2015р.,

від відповідача: не явився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

17.12.2015р. з 12-20 год. до 12-25 год.

СУТЬ СПОРУ:

31.08.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мир Масел», Харківська область, с.Комунар звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м.Маріуполь про стягнення 90737,50грн. основного боргу, 6605,69грн. пені, 62427,40грн. інфляційних, 3851,65грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: Договір поставки №96/13/13-000330 від 17.01.2013р. зі Специфікацією №5 від 30.01.2014р. та Додатковою угодою №2 від 19.03.2014р. до нього; видаткову накладну №Я000000736 від 14.02.2014р., товарно-транспортну накладну №РЯ0736 від 14.02.2014р., податкову накладну №330 від 14.02.2014р.; довіреність відповідача на отримання ТМЦ №94 від 13.02.2014р. тощо.

У позові викладений розрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних нарахувань (т.1, а.с.7-8).

03.09.2015р. судом зроблено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21116450 щодо Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», з якого вбачається, що на момент подання позову відповідача не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; у позовній заяві вірно зазначено адресу та ЄДРПОУ відповідача (т.1, а.с.40-42).

Протягом розгляду справи позивач надав:

1) з клопотаннями б/н від 29.09.2015р., б/н від 21.10.2015р., б/н від 10.11.2015р., б/н від 16.12.2015р. та б/н від 16.12.2015р. документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі (т.1, а.с.52-95, 99-120, 135-230; т.2, а.с.6-12, 13-16);

2) клопотання вх.№18812/15 від 10.11.2015р. про надсилання процесуальних документів на адресу у м.Харкові (т.1, а.с.134);

3) з клопотанням б/н від 15.12.2015р. докази надсилання відповідачу позовної заяви з додатками за новим місцезнаходженням (т.2, а.с.2-5);

4) клопотання б/н від 17.12.2015р., в якому надав реквізити власного поточного рахунку (т.2, а.с.17).

Протягом розгляду справи відповідач з супровідним листом від 09.11.2015р. надав клопотання №73/5-164 від 06.11.2015р. про припинення провадження у справі та копії документів на підтвердження реєстрації в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців змін до відомостей про своє місцезнаходження (т.1, а.с.129-133).

Ухвалою суду від 22.10.2015р. за клопотанням позивача від 22.10.2015р. строк розгляду спору був продовжений на 15 днів в порядку ст.69 ГПК України (т.1, а.с.121, 123-124).

10.11.2015р. на підставі протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів для розгляду справи №905/1773/15 призначено колегію суддів у складі: головуючого судді Шилової О.М., суддів Огороднік Д.М., Філімонової О.Ю. (т.1, а.с.233).

Відповідач будь-яких пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надав, у судові засідання 22.10.2015р., 10.11.2015р. та 17.12.2015р. не явився, хоча про час і місце розгляду справи, а також про вимоги ухвал суду був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать: копія ухвали від 03.09.2015р. з Актом б/н від 04.09.2015р. канцелярії суду про відсутність можливості направити вказану кореспонденцію за належністю через призупинення відділеннями поштового звязку приймання та пересилання поштових відправлень до м.Єнакієве; роздруківки повідомлень від 04.09.2015р., від 06.10.2015р. та від 28.10.2015р. в мережі Інтернет про час і місце судових засідань зі сторінки господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України», а також штампи від 18.11.2015р. канцелярії господарського суду на ухвалах від 10.11.2015р. про призначення справи до колегіального розгляду та про прийняття колегією суддів справи до свого провадження (т.1, а.с.46-48, 50-51, 126-128, 232, 234-235; т.2, а.с.1).

Враховуючи правові позиції Вищого господарського суду України, викладені в п.3.9.2, п.3.12 Постанови Пленуму №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» та приймаючи до уваги, що відповідач не скористався правом надати відзив на позов та не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки свого повноважного представника в судові засідання, справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши документи, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, керуючись законом суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мир Масел» (Постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (Покупець, відповідач) був укладений Договір поставки №96/13/13-000330 (далі Договір, т.1, а.с.20-26).

Відповідно до п.1.1. розділу 1 Договору Постачальник зобовязався передати, а Покупець прийняти і оплатити матеріали (далі «ресурси») на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п.1.1. розділу 2 Договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в Специфікаціях до Договору, які є його невідємною частиною. Відповідно до п.1.5. розділу 2 Договору під партією ресурсів розуміються ресурси, передані на умовах Договору за одним транспортним документом.

Постачальник зобовязався поставити ресурси на умовах, вказаних у Специфікаціях у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Строки поставки ресурсів зазначаються в Специфікаціях (абз.2 п.1.1., п.1.2. розділу 3 Договору).

Розділом 4 Договору передбачено, що поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені у Специфікаціях і включають в себе всі податки, збори й інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування й інші витрати Постачальника, повязані з поставкою ресурсів (п.4.1.); загальна сума Договору визначається як сумарна вартість ресурсів, поставка яких здійснюється згідно доданих до нього Специфікацій (п.4.3.).

Оплата Покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в Договорі. Оплата за поставлені ресурси буде проводитись протягом строку, вказаного в Специфікаціях, який обчислюється з моменту поставки ресурсів і надання документів, вказаних в п.6.4. Договору. Датою оплати ресурсів вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п.п.5.1.-5.3. розділу 5 Договору).

Відповідно до п.6.4. розділу 6 Договору постачальник зобовязався надати Покупцю до початку прийому ресурсів наступні документи: рахунок на оплату ресурсів; транспортні і супровідні документи (в т.ч. оригінали товарно-транспортної накладної і накладної на поставлені ресурси при поставці автомобільним транспортом); пакувальні документи (копії); сертифікат або паспорт якості Постачальника або виробника (у випадку, якщо Постачальник не є виробником) (копію); сертифікат санітарно-гігієнічного висновку і сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках) (копії); акт прийому-передачі ресурсів (в 2-х екземплярах), оформлений з боку Постачальника (оригінал); інші документи, зазначені в Специфікації. Постачальник також зобовязався надати Покупцю рекомендованим листом або під розпис в отриманні податкову накладну на всю суму податкових зобовязань, що виникли у Постачальника, в день виникнення податкових зобовязань з ПДВ.

Згідно з п.7.2. розділу 7 Договору у випадку порушення строку оплати ресурсів більш, ніж на 30 календарних днів, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у відповідний період.

Виплата неустойки, процентів за користування грошовими коштами, а також відшкодування збитків не звільняє сторони від необхідності виконання зобовязань за Договором (п.7.14. розділу 7 Договору).

Відповідно до п.8.4. розділу 8 Договору настання форс-мажорних обставин не є підставою для невиконання Сторонами зобовязань, строк виконання яких настав до дати виникнення таких обставин, а також для звільнення Сторін від відповідальності за такі невиконання.

Розділ 9 Договору передбачає наступне. Спори та розбіжності, що виникли у звязку з Договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності будуть у разі можливості вирішуватись шляхом переговорів (п.9.1.). Якщо спори і розбіжності, зазначені в п.9.1. Договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у відповідності з матеріальним правом України наступним чином: спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобовязань, вирішуються в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (за регламентом вказаного суду), рішення якого є остаточним і обовязковим для сторін і підлягає виконанню сторонами у строки, зазначені в рішенні суду. Закінчення строку дії договору не призводить до закінчення викладеної в Договорі угоди сторін про порядок вирішення спорів (абз.1, 3, 4 п.9.2.).

Договір вступає в силу з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління сторін, що мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог) (п.10.4. розділу 10 Договору). Строк дії Договору до 31.12.2013р. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань (в т.ч. гарантійних) за Договором (п.10.5. розділу 10).

Відповідно до п.10.8. розділу 10 Договору всі зміни і доповнення до Договору є його невідємними частинами і дійсні лише в тому випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками і скріплені печатками сторін.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2013р. до Договору сторони виклали п.10.5. розділу 10 «Інші умови» в наступній редакції: «Даний Договір діє до 31.12.2014р. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань (в т.ч. гарантійних) за Договором» (т.1, а.с.66).

30.01.2014р. сторони уклали Специфікацію №5 до Договору (т.1, а.с.27), якою визначили перелік (номенклатуру, якісні характеристики, одиниці виміру, кількість, ціну) ресурсів, що підлягають поставці за Договором, та їх загальну вартість, яка складає 88172,35грн. (п.1), а також строк поставки: згідно з заявкою покупця (п.4); строк оплати: 45 календарних днів по факту поставки ресурсів (п.5); дату поставки: дата отримання ресурсів Покупцем, зазначена у видатковій накладній (п.7); додаткові умови: допускається толеранс +/-20% (п.8). За умовами Специфікації №5 ресурси поставляються автомобільним транспортом (п.1).

Додатковою угодою №2 від 19.03.2014р. до Договору сторони домовились про зміну банківських реквізитів Постачальника в розділі 11 Договору «Юридичні і фактичні адреси і реквізити сторін» (т.1, а.с.28).

Договір, Специфікація №5, Додаткові угоди №1 та №2 до нього підписані представниками обох сторін та скріплені їхніми печатками.

На виконання умов Договору позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №835 від 14.02.2014р. на суму 90737,50грн. (т.1, а.с.73) та за видатковою накладною №Я000000736 від 14.02.2014р. (т.1, а.с.29) поставив відповідачу оливи Mobil Delvac MX Extra 10W-40, Mobil Delvac MX 15W-40, Mobilube HD 80W-90 (далі ресурси) на загальну суму 90737,50грн.

Факт поставки ресурсів на суму 90737,50грн. підтверджується також товарно-транспортною накладною №РЯ0736 від 14.02.2014р. (т.1, а.с.74-75) і виникненням у сторін податкових зобовязань за податковою накладною №330 від 14.02.2014р. (т.1, а.с.33); зазначений факт не заперечувався відповідачем під час розгляду даної справи.

Про отримання 17.02.2014р. ресурсів Покупцем свідчить підпис його працівника на видатковій накладній №Я000000736 від 14.02.2014р., засвідчений штампом з написом «ПАО «ЕМЗ», ЦСХ УС ГСМ склад №8» (т.1, а.с.29).

Отже, позивач свої зобовязання за Договором виконав належним чином, і іншого відповідачем не доведено.

Відповідач свого обовязку з повної та своєчасної оплати отриманих ресурсів у встановлений п.5. Специфікації №5 строк, який сплинув 03.04.2014р., не виконав, чим порушив умови Договору, вимоги ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу (далі ЦК) України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України щодо обовязковості виконання зобовязання належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобовязанні.

На момент розгляду даної справи існує заборгованість у розмірі 90737,50грн. за поставлені 17.02.2014р. ресурси, і іншого відповідачем не доведено.

З огляду на викладене позовна вимога про стягнення 90737,50грн. боргу за поставлені відповідачу ресурси є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач з посиланням на п.7.2. Договору просить суд стягнути з відповідача 6605,69грн. пені за період 02.05.2014р. 01.10.2014р. за прострочення понад 30 календарних днів оплати поставлених ресурсів.

Суд зазначає, що вимоги про стягнення пені за період 02.05.2014р. 30.08.2014р. заявлені позивачем за межами встановленого п.1 ч.2 ст.258 ЦК України строку спеціальної позовної давності (т.1, а.с.3, 35), проте про застосування позовної давності відповідачем до винесення судом рішення у даній справі заявлено не було. Отже, суд розглядає вимоги про стягнення пені у заявленому обсязі на підставі приписів ч.ч.2, 3 ст.267 ЦК України.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені (т.1, а.с.7), суд встановив, що порядок її нарахування відповідає умовам п.5.2., п.7.2. Договору та п.5 Специфікації №5, не суперечить приписам ч.6 ст.232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», але не є арифметично вірним та суперечить п.7 Специфікації №5 (оскільки за дату поставки позивачем помилково прийнято дату видаткової накладної 14.02.2014р., а не зазначену в ній дату отримання ресурсів Покупцем 17.02.2014р.).

З огляду на викладене та приписи ст.ст.6, ч.ч.1, 3 ст.549, ч.ч.1, 2 ст.612, ст.627 ЦК України, ст.ст.216-218, ч.1 ст.230 ГК України за прострочення відповідачем оплати ресурсів стягненню на користь позивача підлягає 5480,55грн. пені, нарахованої на заборгованість в сумі 90737,50грн. за видатковою накладною №Я000000736 від 14.02.2014р. за період 04.05.2014р. 01.10.2014р.

На підставі приписів ст.625 ЦК України позивач просить також стягнути з відповідача 62427,40грн. інфляційних нарахувань за період квітень 2014 року серпень 2015 року та 3% річних у розмірі 3851,65грн. за період 01.04.2014р. 31.08.2015р.

Судом перевірено розрахунки вказаних сум та встановлено:

- розрахунок 3% річних (т.1, а.с.8) суперечить п.7 Специфікації №5 з підстав, викладених вище, і стягненню з відповідача підлягають 3840,81грн. річних, нарахованих на заборгованість в сумі 90737,50грн. за видатковою накладною №Я000000736 від 14.02.2014р. за період 04.04.2014р. 31.08.2015р.;

- розрахунок інфляційних нарахувань (т.1, а.с.8) частково суперечить суті та призначенню інституту індексації простроченої заборгованості, оскільки позивачем здійснене нарахування інфляційних за період прострочення виконання, який не дорівнює повному календарному місяцю: інфляційні нараховані, починаючи з квітня 2014 року, в якому прострочення виконання виникло лише з 04 числа, в той час як індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць. Таким чином, стягненню на користь позивача підлягають інфляційні в сумі 56388,57грн., нараховані на заборгованість в сумі 90737,50грн. за видатковою накладною №Я000000736 від 14.02.2014р. за період травень 2014 року серпень 2015 року.

Суд відмовляє відповідачу в задоволенні заявленого на підставі умов п.9.2. Договору клопотання №73/5-164 від 06.11.2015р. про припинення провадження у справі (т.1, а.с.130) з огляду на таке.

Системний аналіз положень ч.5 ст.55, ст.ст.124, 125 Конституції України, ст.1 ГПК України, абз.7 ст.2, ст.ст.3, 5 Закону України "Про третейські суди" дозволяє дійти висновку про те, що третейське застереження, викладене у п.9.2 Договору, не обмежує позивача у праві на звернення з даним позовом до господарського суду.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального Кодексу України.

Суд зазначає, що переплачена позивачем сума судового збору в розмірі 0,56грн. може бути повернута ухвалою суду на підставі відповідного клопотання позивача згідно з приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України №192-VIII від 12.02.2015р., що набрала чинності 01.09.2015р.).

На підставі ст.ст.55, 124, 125, 129 Конституції України; ст.ст.6, 258, 267, 525, 526, 530, 549, 612 (ч.ч.1, 2), 625, 627 Цивільного кодексу України; ст.ст.193, 216-218, 230, 232 Господарського кодексу України; Закону України №543-96ВР від 22.11.1996р. «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»; ст.ст.2, 3, 5 Закону України №1701-IV від 11.05.2004р. "Про третейські суди"; ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011р. (в редакції Закону України №192-VIII від 12.02.2015р.); керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 4-6, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир Масел», Харківська область, с.Комунар до Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м.Маріуполь про стягнення 90737,50грн. основного боргу, 6605,69грн. пені, 62427,40грн. інфляційних, 3851,65грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (87504, м.Маріуполь, просп.Ілліча, буд.54, блок 4; ідентифікаційний код 00191193) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир Масел» (62490, Харківська область, Харківський район, с.Комунар, вул.Озерна, 5; п/р 6295, відділення «Набережне» ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, ідентифікаційний код 30357224) 90737,50грн. основного боргу, 5480,55грн. пені, 56388,57грн. інфляційних втрат, 3840,81грн. 3% річних, 3129,11грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 17.12.2015р. оголошено та підписано вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2015р.

Головуючий суддя О.М. Шилова

Суддя Д.М. Огороднік

Суддя О.Ю. Філімонова

надруковано 3 прим.:

1 до справи, 2 сторонам