ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

15 грудня 2015 р. Справа № 902/1478/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Горейка М.В.,

представників:

позивача: позивача: ОСОБА_1, доручення №б/н від 02.01.2015р.,

відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали справи

за позовом: Бершадського районного споживчого товариства (вул. Радянська, 17, м. Бершадь, 24400)

до: споживчого товариства "Ніка-Бершадь" (вул. Червоноармійська, 6-а, м. Бершадь, 24400)

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

Бершадське районне споживче товариство звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до споживчого товариства "Ніка-Бершадь" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовано протиправним зайняттям відповідачем об'єкту нерухомого майна (нежитлової будівлі магазину "1000 дрібниць"), належного позивачу на праві власності, розташованого за адресою: вул. Червоноармійська, 6а, м. Бершадь, Вінницька область.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.11.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/1478/15 з призначенням її до розгляду.

Ухвалою від 19.11.2015р. відхилено заяву Бершадського районного споживчого товариства вих. №194 від 13.11.2015р. про вжиття заходів до забезпечення позову.

26.11.2015р. ухвалою суду слухання справи відкладено до 15.12.2015р. через неявку в судове засідання представників сторін, неподання ними витребуваних та необхідність витребування нових доказів по справі.

В судовому засіданні (15.12.2015р.) представник позивача заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в ньому та подані до суду докази.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином ухвалою суду від 26.11.2015р., яка надсилалася останньому рекомендованою кореспонденцією за адресою, яка відповідає тій, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Факт належного повідомлення відповідача підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення вх. №11650 від 14.12.2015р., підписаним представником останнього 08.12.2015р.

Поряд з цим 14.12.2015р. на адресу від споживчого товариства "Ніка-Бершадь" надійшов відзив від 09.12.2015р. на позовну заяву Бершадського районного споживчого товариства, в якому останнє заявлений позов не визнає та просить суд відмовити в його задоволенні. Зокрема, відповідач у своєму відзиві серед іншого зазначив, що відповідно до п. 48 статуту Бершадського РСТ розпорядження нерухомим майном товариства здійснюється виключно загальними зборами товариства. СТ «Ніка-Бершадь» утворене членами Бершадського РСТ, які відповідно до статуту мають право на участь у розпорядження його майном, у тому числі користуванні ним. Також вказує, що звертаючись до суду з позовом голово правління ОСОБА_2 вийшов за межі своїх повноважень, так як питання про звільнення СТ «Ніка-Бершадь» приміщення зборами уповноважених членів Бершадського РСТ не вирішувалося. Крім того, відповідач зазначає, що СТ «Ніка-Бершадь» не заперечує щодо вирішення питання умов користування спірним приміщенням з Бершадським РСТ в межах статуту Бершадського РСТ і на підставі рішення колегіального органу, а тому звернення голови РСТ до суду є передчасним та необґрунтованим. Окрім того, останній зазначає, що як стало йому відомо, голова правління Бершадського РСТ уклав договори оренди спірного приміщення з сторонніми особами без згоди уповноваженого органу, при цьому ігноруючи права членів РСТ, а тому на сьогоднішній день, право користування приміщенням мають інші особи, які не залученні до участі даної справи. Таким чином, вказані вище обставини, на думку відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позову Бершадського РСТ до СТ «Ніка-Бершадь» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

30.12.2005 р. виконавчим комітетом Бершадської міської ради прийнято рішення №132 про оформлення права колективної власності на нежитлову будівлю магазину "1000 дрібниць", розташовану в м. Бершадь по вул. Червоноармійська, 6а за Бершадським районним споживчим товариством.

Право власності позивача на вказаний об'єкт нерухомого майна (нежитлову будівлю магазину "1000 дрібниць") підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №917512 від 03.02.2006р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВУ № 630558 від 03.02.2006 р.

Поряд з цим, як стверджує позивач у позові, належне йому на праві власності майно- нежитлову будівлю магазину "1000 дрібниць" без відповідної правової підстави, самовільно використовує споживче товариство "Ніка-Бершадь".

Як свідчить наявний в матеріалах справи лист Бершадського РСТ, адресований відповідачу, позивачем запропоновано звільнити в добровільному порядку нежитлову будівлю магазину "1000 дрібниць", що знаходиться за адресою: вул. Червоноармійська, 6а, м. Бершадь, Вінницька область.

Однак, відповідач вимоги позивача не виконав, в добровільному порядку приміщення не звільнив.

30.07.2015 р. комісією в складі депутата Бершадської міської ради ОСОБА_3, голови ревізійної комісії Бершадського районного споживчого товариства ОСОБА_4, юрисконсульта ОСОБА_1, ОСОБА_5 складено акт про те, що в магазині "1000 дрібниць" по вул. Червоноармійська, 6а, м. Бершадь здійснює підприємницьку діяльність СТ «Ніка-Бершадь».

Досліджуючи та з'ясовуючи питання щодо фактичного володільця нежитлової будівлі магазину "1000 дрібниць", розташованої за адресою вул. Червоноармійська, 6а, м. Бершадь, судом встановлено, що таким дійсно являється споживче товариство «Ніка-Бершадь», що підтверджується зокрема:

- листом Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Вінницькій області від 09.12.2015р. №2931, в якому зазначається про те, що СП «Ніка-Бершадь» податковий номер 36833805 зареєстроване Бершадською РДА 19.04.2010р. №0000710 за адресою Вінницька область, м. Бершадь, вул. Червоноармійська, 6а та станом на 10.12.2015р. стоїть на податковому обліку як платник податку 3-ої групи. Крім того, інспекцією вказано, що відповідно до поданих до податкового органу документів ФОП ОСОБА_6 також зазначила адресу здійснення діяльності: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Червоноармійська, 6а. Також, інспекцією зазначено, що інформація щодо загальної площі об"єкта нерухомого майна де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_6, а також договори оренди приміщення у Бершадської ОДПІ відсутні;

- довідкою-обстеження від 14.12.2014р., складеною комісією в складі головного державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Бершадської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7, начальника юридичного відділу Бершадської міської ради ОСОБА_8, головного бухгалтера Бершадського районного споживчого товариства ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_10, яка представилася керівником СТ «Ніка-Бершадь», про те, що станом на 14.12.2015р. в приміщенні по вул. Червоноармійська, 6а, м. Бершадь діяльність здійснюється СТ "Ніка-Бершадь". Крім того, у вказаній довідці зафіксовано, що на момент перевірки свідоцтво на право власності на будівлю СТ "Ніка-Бершадь" не надано та договір оренди на вказане приміщення у останнього відсутній. Також у довідці зазначено, що в приміщенні магазину за адресою м. Бершадь, вул. Червоноармійська, 6а знаходять матеріальні цінності на першому та другому поверхах приміщення, які належать СТ "Ніка-Бершадь". Інших суб"єктів підприємницької діяльності в даному приміщенні не виявлено.

Таким чином, на момент заявлення позову та прийняття рішення у справі спірна будівля не перебуває у володінні та користуванні позивача, що вбачається з матеріалів справи і підтверджується поясненнями представника позивача в судовому засіданні.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст.386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтями 15 та 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист, в тому рахунку і судовий, свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

При цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 387 Цивільного кодексу України унормовано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.1 ст.397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Частина 1 ст.398 ЦК України вказує, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Статтею 400 ЦК України встановлено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Слід вказати, що витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову.

Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння) (постанова Вищого господарського суду України від 28.05.2009 року у справі № 2/149).

Виходячи з наведеного, при пред'явленні віндикаційного позову на підтвердження наявності суб'єктивного права на витребування майна з чужого незаконного володіння позивач повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно.

Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують право позивача на спірне майно.

Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З системно проаналізованих обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, встановлено, що власником спірного нерухомого майна являється позивач, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №917512 від 03.02.2006р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВУ № 630558 від 03.02.2006 р.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Як вбачається з свідоцтва про право власності, останнє видано позивачу згідно рішення виконавчого комітету Бершадської міської ради від 30.12.2005 р. № 132 "Про оформлення права власності і видачу свідоцтв на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним і фізичним особам", яке в свою чергу приймалось, з поміж іншого, на підставі поданого акту приймання в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом (реконструкцією) їдальні під "Універсальний магазин" на 36 робочих місць від 30.06.1976 р.

Відповідно до ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, на підставі усього вищевикладеного, судом встановлено, що викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а саме: власником спірного майна є позивач, при цьому майно без будь-який правових підстав знаходиться у володінні та користуванні у відповідача. Відтак, наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази спростування відповідачем заявлених позовних вимог позивача.

Доводи відповідача викладенні у відзиві на позовну заяу, судом оцінюються критично, відтак не беруться до уваги, оскільки не спростовують обставин встановлених судом під час розгляду даної справи.

Зокрема, твердження відповідача відносно того, що СТ «Ніка-Бершадь» утворено членами Бершадсько РСТ, які відповідно до статуту мають право розпоряджатися його майном, в тому числі користуватися ним, судом оцінюються критично виходячи із вище вказаних доказів (свідоцтва про право власності на нерухоме майно серіії ЯЯЯ №917512 від 03.02.2006р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВУ № 630558 від 03.02.2006 р.), які підтверджують право власності на приміщення виключно за позивачем.

Крім того, згідно з п.10.3 статуту Бершадського споживчого товариства у споживчому товаристві власником майна є споживче товариство як юридична особа. Члену споживчого товариства належить пай в майні споживчого товариства, який складається з його внесків до пайового капіталу, а також паю в резервному та спеціальному фондах. У разі виходу зі споживчого товариства член споживчого товариства має право на одержання свого загального паю в грошовому еквіваленті в порядку, передбаченому цим статутом та рішенням зборів уповноважених членів споживчого товариства.

Також судом не беруть до уваги додані відповідачем до відзиву на позовну заяву договори оренди, наданні останнім в якості доказу права користування спірним приміщенням іншими особами, оскільки виходячи зі змісту вказаних договорів їх термін дії закінчився ще у 2013р. Крім того, відсутні докази нотаріального посвідчення вказаних договорів. А відтак, вказані договори згідно із приписами ст.ст. 793, 215, 216, 220 ЦК України є нікчемними та таким, що не створюють жодних юридичних наслідків.

Інші доводи відповідача не спростовують правомірності та обґрунтованості заявленого позову, оскільки, як зазначалося вище, спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати, у звязку із задоволенням позову в повному обсязі, відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 86, 87 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати споживче товариства "Ніка-Бершадь" (вул. Червоноармійська, 6-а, м. Бершадь, 24400, ) звільнити на користь Бершадського районного споживчого товариства (вул. Радянська, 17, м. Бершадь, Вінницька область, 24400, ) перший поверх площею 619,8 кв.м. та другий поверх площею 560,3 кв.м., а разом 1180,1 кв.м. нежитлового приміщення магазину "1000 дрібниць", що знаходиться в м. Бершадь по вул. Червоноармійська, 6а, разом з товарно-матеріальними цінностями, що належать боржнику.

Стягнути із споживчого товариства "Ніка-Бершадь" (вул. Червоноармійська, 6-а, м. Бершадь, 24400, ) на користь Бершадського районного споживчого товариства (вул. Радянська, 17, м. Бершадь, Вінницька область, 24400, ) 3614 грн 34 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 21 грудня 2015 р.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Червоноармійська, 6-а, м. Бершадь, 24400)