КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа№ 910/1757/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі судового засідання Іващенко М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Борисенко М.О. (довіреність від 11.09.2015 № 82 )

розглянувши апеляційну скаргу пулічного акціонерного товариства «Златобанк»

на рішення господарського суду міста Києва від 07.10.2015 року

у справі №910/1757/15 (суддя Якименко М. М.)

за позовом асоціації міжнародних автомобільних перевізників України

до пулічного акціонерного товариства «Златобанк»

про зобов'язання виконати умови договору, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до акціонерного товариства «Златобанк» про зобов'язання виконати умови договору банківського рахунку № 6157-ЮР від 08.12.2014 та додаткової угоди від 08.12.2014 до договору № 6157-ЮР від 08.12.2014.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.03.2015 у справі № 910/1757/15-г позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015 у справі № 910/1757/15-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2015 у справі № 910/1757/15-г рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 у справі № 910/1757/15-г скасовано, справу № 910/1757/15-г передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/1757/15-г позов задоволено повністю, зобов'язано відповідача виконати наступні платіжні доручення: №19 від 18.12.2014 з переказу грошової суми в розмірі 600 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101;16307261; Податок на додану вартість грудень 2014 р.; №24 від 18.12.2014 на суму 500 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *; 101 ;16307261 ; Податок на додану вартість грудень 2014 р.; №25 від 15.01.2015 на суму 90 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_4 (НОМЕР_1) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 01-12/3 від 09.12.2014 р.; №26 від 15.01.2015 на суму 95 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_5 (НОМЕР_2) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 03-12/3 від 09.12.2014 р.; №27 від 15.01.2015 на суму 85 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_6 (НОМЕР_3) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 04-12/3 від 09.12.2014 р.; №28 від 15.01.2015 на суму 95 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_7 (НОМЕР_4) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 02-12/3 від 09.12.2014 р.; №29 від 15.01.2015 на суму 90 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_8 (НОМЕР_5) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 06-12/3 від 09.12.2014 р.; №30 від 15.01.2015 на суму 85 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_9 (НОМЕР_6) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 05-12/3 від 09.12.2014 р.; №45 від 15.01.2015 на суму 95 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101; 16307261 ; Податок на додану вартість грудень 2014р.; №46 від 15.01.2015 на суму 75 000,00 грн. Отримувач ДПІ у Києво-Святошинському районі (38738300) з призначенням *;101;16307261;Єдиний соціальний внесок 36,76% за січень 2015р.; №47 від 15.01.2015 на суму 110 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101;16307261; ПДФО за січень 2015р.; №50 від 19.01.2015 на суму 18 700,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101;16307261; ПДФО аванс за січень 2015 р.; №52 від 19.01.2015 на суму 800,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням Військовий збір аванс за січень 2015 р.; №53 від 20.01.2015 на суму 3 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_10 (НОМЕР_7) з призначенням Аванс; №54 від 20.01.2015 на суму 4 000,00 грн. ОСОБА_3 ОСОБА_11 (НОМЕР_8) з призначенням Аванс; №56 від 20.01.2015 на суму 6 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_12 (НОМЕР_9) з призначенням Аванс; №57 від 20.01.2015 на суму 15 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_13 (НОМЕР_10) з призначенням Аванс; №58 від 20.01.2015 на суму 10 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_14 (НОМЕР_11) з призначенням Аванс; №59 від 20.01.2015 на суму 2 500,00 грн. Отримувач ОСОБА_15 (НОМЕР_12) з призначенням Аванс; №60 від 20.01.2015 на суму 3 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_16 (НОМЕР_13) з призначенням Аванс; №61 від 20.01.2015 на суму 4 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_17 (НОМЕР_14) з призначенням Аванс, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 1 218,00 грн. - судового збору.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/1757/15-г, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову посилаючись на те, що господарським судом міста Києва неповно досліджено предмет позову, що унеможливило правильне застосування приписів матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга відповідача, обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку стосовно того, що вимоги Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України до акціонерного товариства «Златобанк» є немайновими, а позивач не є кредитором відповідача. Також відповідач, посилаючись на п. 1 ч. 5 с. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», стверджує, що позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, у зв'язку з чим вимога щодо здійснення переказу грошових коштів за договором банківського рахунка у період запровадження у банку тимчасової адміністрації обмежується.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома.

Враховуючи наявність у матеріалах справи поштових повідомлень про отримання сторонами ухвали апеляційного суду про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Також позивач відзиву на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, проте відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 08.12.2014 року між Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України (далі по тексту - клієнт, позивач) та публічним акціонерним товариством "Златобанк" (далі по тексту - відповідач, банк, ПАТ "Банк "Златобанк") укладено договір банківського рахунку №6157-ЮР (далі по тексту - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) на умовах, в порядку та строки, зазначені в цьому договорі, банк відкриває клієнту поточний/і рахунок/ки у національній та/або іноземній валюті (далі - рахунок/рахунки) на підставі окремої/их заяви/заяв клієнта, в метою надання послуг щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта з використанням платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору, а клієнт здійснює оплату наданих банком за цим договором послуг згідно з тарифами на послуги на розрахунково-касове обслуговування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців АТ " ЗЛАТОБАНК" (далі - тарифи).

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, вказує, що банком, в порушення умов договору, не виконо платіжні доручення.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з наступного. Позивачем було подано відповідачу платіжні доручення:

- № 19 від 18.12.2014 з переказу грошової суми в розмірі 600 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101;16307261; Податок на додану вартість грудень 2014 р.;

- № 24 від 18.12.2014 на суму 500 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *; 101 ;16307261 ; Податок на додану вартість грудень 2014 р.

- № 25 від 15.01.2015 на суму 90 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_4 (НОМЕР_1) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 01-12/3 від 09.12.2014 р.;

- № 26 від 15.01.2015 на суму 95 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_5 (НОМЕР_2) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 03-12/3 від 09.12.2014 р.;

- № 27 від 15.01.2015 на суму 85 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_6 (НОМЕР_3) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 04-12/3 від 09.12.2014 р.;

- № 28 від 15.01.2015 на суму 95 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_7 (НОМЕР_4) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 02-12/3 від 09.12.2014 р.;

- № 29 від 15.01.2015 на суму 90 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_8 (НОМЕР_5) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 06-12/3 від 09.12.2014 р.;

- № 30 від 15.01.2015 на суму 85 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_9 (НОМЕР_6) з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. Договору № 05-12/3 від 09.12.2014 р.;

- № 45 від 15.01.2015 на суму 95 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101; 16307261 ; Податок на додану вартість грудень 2014р.;

- № 46 від 15.01.2015 на суму 75 000,00 грн. Отримувач ДПІ у Києво-Святошинському районі (38738300) з призначенням *;101;16307261;Єдиний соціальний внесок 36,76% за січень 2015р.;

- № 47 від 15.01.2015 на суму 110 000,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101;16307261; ПДФО за січень 2015р.;

- № 50 від 19.01.2015 на суму 18 700,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням *;101;16307261; ПДФО аванс за січень 2015 р.;

- № 52 від 19.01.2015 на суму 800,00 грн. Отримувач УДКСУ у Києво-Святошинському районі. (38010937) з призначенням Військовий збір аванс за січень 2015 р.;

- № 53 від 20.01.2015 на суму 3 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_10 (НОМЕР_7) з призначенням Аванс;

- № 54 від 20.01.2015 на суму 4 000,00 грн. ОСОБА_3 ОСОБА_11 (НОМЕР_8) з призначенням Аванс;

- № 56 від 20.01.2015 на суму 6 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_12 (НОМЕР_9) з призначенням Аванс;

- № 57 від 20.01.2015 на суму 15 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_13 (НОМЕР_10) з призначенням Аванс;

- № 58 від 20.01.2015 на суму 10 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_14 (НОМЕР_11) з призначенням Аванс;

- № 59 від 20.01.2015 на суму 2 500,00 грн. Отримувач ОСОБА_15 (НОМЕР_12) з призначенням Аванс;

- № 60 від 20.01.2015 на суму 3 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_16 (НОМЕР_13) з призначенням Аванс;

- № 61 від 20.01.2015 на суму 4 000,00 грн. Отримувач ОСОБА_17 (НОМЕР_14) з призначенням Аванс.

На момент звернення до суду з даним позовом відповідачем не було здійснено за поданими платіжними дорученнями перерахування коштів у встановлений законом строк, а також, всупереч п. 1.12 "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень. Наявними в матеріалах справи виписками про залишок коштів на рахунках позивача станом на 26.01.2015 та станом на час звернення з позовом до суду підтверджується залишок грошових коштів на його рахунку у відповідача в розмірі достатньому для виконання відповідачем розпоряджень клієнта щодо перерахування грошових коштів на момент їх подання.

Дослідивши наявні у справі докази і з'ясувавши всі обставини справи, які мають значення для вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно приписів ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язала вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження, на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Розрахунковим є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (п. 1.35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

У пункті 10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Постановою правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 ПАТ "Златобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.02.2015 № 30 запроваджено тимчасову адміністрацію.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідач в апеляційній скарзі, посилаючись на п. 1 ч. 5 с. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», стверджує, що позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, у зв'язку з чим вимога щодо здійснення переказу грошових коштів за договором банківського рахунка у період запровадження у банку тимчасової адміністрації обмежується.

Колегія суддів не погоджується з твердженням, що відносини, які склались між сторонами є майновими зобов'язаннями, оскільки змістом розрахункового зобов'язання між сторонами спору є не передача (перерахування один одному грошової суми (майнового зобов'язання), а виконання відповідачем доручень позивача (що носить немайновий, організаційний характер) щодо переводу коштів на користь третіх осіб, тобто позивач за структурою спірного правовідношення не є кредитором стосовно відповідача, а є його клієнтом. Таким чином, режим тимчасової адміністрації та мораторію у банку не є підставою невиконання платіжних доручень клієнта про перерахування коштів з поточного рахунку позивача.

Також, ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Обов'язок банку виконати переказ за платіжними дорученнями не є майновим зобов'язанням, а є обов'язком виконати дії з розрахунково-касового обслуговування клієнта, шляхом перерахування коштів клієнта на підставі платіжних доручень (аналогічного правового висновку притримується Вищий господарський суд України у постанові від 14.01.2010 року №7/36-2009).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду також звертає увагу на те, що позивачем було подано платіжні доручення для виконання банком до введення у ньому тимчасової адміністрації 13.02.2015.

Банк зобов'язаний був здійснити перекази 18.12.2014, 15.01.2015, 19.01.2015 та 20.01.2015, тобто до введення тимчасової адміністрації, без належної письмової відмови, як того вимагає п. 2.18 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Крім того, введення тимчасової адміністрації в зв'язку з віднесенням банку до проблемних, не вказує на відкликання банківської ліцензії, порушення питання щодо банкрутства та введення ліквідаційної процедури, що може бути підставою для відмови у здійснені переказу коштів.

Відповідно до п. 2.22 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено списання коштів на підставі рішень суду.

Також колегія суддів не погоджується з твердженням апелянта щодо того, що позивач є кредитором банку.

Поняття кредитор банку міститься у статті 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" клієнтом банку є будь-яка фізична або юридична особа, що користується послугами банку.

Таким чином, позивач, в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не є вкладником банку та, відповідно до приписів Закону України "Про банки і банківську діяльність", не є кредитором відповідача, а є його клієнтом.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Златобанк", від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 07.10.2015 у справі № 910/1757/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/1757/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань