ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 рокуСправа № 912/3775/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Колодій С.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/3775/15

за позовом приватного підприємства "Агростар", Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Голикове

до Публічного акціонерного товариства "Актабанк", м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічного акціонерного товариства "2- ім. Петровського цукровий завод", Кіровоградська область, Олександрівський район, смт. Олександрівка

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 10.10.2015;

від відповідача - участі не брали;

від третіх осіб - участі не брали.

Приватне підприємство "Агростар" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 29.09.2015 р. про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 вчинений 13.08.2015 р. та зареєстрований в реєстрі за номером 1693 таким, що не підлягає виконанню.

Викладені у позовній заяві вимоги, обґрунтовані тим, що спірний виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням статті 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Ухвалою суду від 30.09.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3775/15.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив.

Позивачем 24.11.2015 р. подано до суду додаткові письмові пояснення по справі.

Представником банку надано пояснення до відзиву на позовну заяву.

Клопотанням від 10.12.2015 року відповідач просить судове засідання, призначене на 14.12.2015 року проводити без участі представника банку, а також підтримує власну позицію щодо заперечення позовних вимог.

Представники третіх осіб в судове засідання 14.12.2015 року не з'явилися, про причини неприбуття суд не повідомили. На неодноразові вимоги ухвал суду приватний нотаріус ОСОБА_1 витребуваних судом документів не подала.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2013 р. між публічним акціонерним товариством "Актабанк" (Банк) та публічним акціонерним товариством "2-ім Петровського цукровий завод" (Позичальник) був укладений кредитний договір № 01-1538/Т, відповідно до пункту 1.1 якого сторони погодили, що банк на умовах цього договору, надає Позичальнику грошові кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 2 100 000,00 доларів США, а Позичальник зобов"язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,5% річних, та виконати свої зобов"язання в повному обсязі у строки, передбачені цим Договором (т. 1, а.с. 21-28).

Додатковою угодою № 3 від 13.02.2014 року до Кредитного договору було змінено кінцеву дату погашення частки кредиту з 20.02.2014 р. до 24.02.2014 р. (т. 1, а.с. 30).

Додатковою угодою № 8 від 24.04.2014 року до Кредитного договору кредитна лінія встановлена у розмірі 2 090 000,00 доларів США, встановлена процента ставка у розмірі 14% річних у доларах США та кінцевий строк повернення кредиту 19.02.2015 р. (т. 1, а.с. 35).

В подальшому з метою забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором, 24.04.2014 р. між приватним підприємством "Агростар" та публічним акціонерним товариством укладено договір застави № 01-1538/Т/11 (транспортного засобу), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 1833, відповідно до пункту 1.1. Договору останній забезпечує виконання публічним акціонерним товариством "2-ім Петровського цукровий завод" зобов"язань, що випливають з укладеного між Позичальником та Заставодержателем Кредитного договору № 01-1538/Т від 19.09.2013 року та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, за умовами якого Позичальник зобов"язаний повернути Заставодержателю кредитні кошти в розмірі 2 090 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення - 19.02.2015 р. включно в порядку та в строки згідно з графіком, передбаченим умовами договору, а саме: 28.04.2014 р. - 20 000,00 дол. США; 25.07.2014 р. - 90 000,00 дол. США; 25.08.2014 - 285 000,00 дол. США; 25.09.2014 - 285 000,00 дол. США; 25.10.2014 - 285 000,00 дол. США; 25.11.2014 - 285 000,00 дол. США; 25.12.2014 - 285 000,00 дол. США; 25.01.2015 - 285 000,00 дол. США; 19.02.2015 - 270 000,00 дол. США; сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних, а також будь - які інші підвищені розміри процентів, можливість застосування яких передбачена Кредитним договором; сплатити комісії у cтроки та в порядку зазначеному в Кредитному договорі; відшкодувати будь-які витрати та збитки Заставодержателя, пов"язані з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору (в тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків); сплатити інші платежі за Кредитним договором і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором і цим Договором, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимог виконання зобов"язань за Кредитним договором (т. 1, а.с. 57-61).

Згідно договору застави в забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором приватним підприємством "Агростар" було передано в заставу Банку майно, а саме: тип трактор колісний, марка - CASE IH MX 255 Magnum, рік випуску - 2010, реєстраційний номер 20873ВА, заводський номер Zarz 06464, двигун № НОМЕР_1; тип трактор колісний, марка - CASE IH MX 255 Magnum, рік випуску - 2010, реєстраційний номер 20872ВА, заводський номер Zarz 06971, двигун № НОМЕР_2; тип трактор колісний, марка - CASE IH MX 255 Magnum, рік випуску - 2010, реєстраційний номер 20874ВА, заводський номер Zarz 06413, двигун № НОМЕР_3 (пункт 1.2 Договору застави).

Відповідно до пункту 2.1.4 Договору застави Заставодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет застави та задовольнити за рахунок заставленого майна свої вимоги в повному обсязі, визначеному на момент звернення стягнення, включаючи кредит, відсотки за користування ним та інші платежі, відшкодування збитку, заподіяного простроченням виконання, неустойку, витрати за утримання та охорону заставленого майна.

За приписами пункту 3.1 Договору звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися на вибір Заставодержателя в такий спосіб: за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріусу; шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави відповідно до Закону України "Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень".

Згідно пункту 3.2 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється незалежно від настання термінів виконання якого - небудь із зобов"язань за Кредитним договором у випадках порушення Позичальником зобов"язань, передбачених умовами Кредитного договору.

Таким чином, відповідно до умов договору застави приватне підприємство "Агростар" вступило майновим поручителем перед публічним акціонерним товариством "Актабанк" за зобов"язаннями ПАТ "2-й ім. Петровського цукровий завод".

Оскільки ПАТ "2-й ім. Петровського цукровий завод" зобов"язання за кредитним договором не виконував 25.06.2015 року ПАТ "Актабанк" направив Позичальнику та Заставодавцю повідомлення-вимоги за № 2477 та № 2478 від 24.06.2015 р. щодо погашення протягом 30 календарних днів заборгованості за кредитом, яка складає у гривневому еквіваленті (по курсу НБУ на 01.03.2015 р. 27,76312 грн. за долар США) 67 702 691,31 грн., в тому числі: прострочений кредит - 55 440 174,33 грн., строкова заборгованість за відсотками - 410 107,27 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 6 731 803,11 грн., пеня - 5 120 606,60 грн.

У зв'язку з тим, що ПАТ "2-ім Петровського цукровий завод" та приватне підприємство "Агростар" після закінчення строку щодо сплати заборгованості по Кредитному договору зазначеного в повідомленні - вимозі не виконали вимоги банку, ПАТ "Актабанк" 13.08.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з заявою про вчинення виконавчого напису на договорі застави № 01-1538/Т/11 від 24.04.2014 р., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, запис в реєстрі № 1693, що укладений в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 01-1538/Т від 19.09.2013 р. для задоволення вимог ПАТ "Актабанк" про стягнення заборгованості у розмірі 67 702 691,31 грн., з яких 55 440 174,33 грн. - прострочена заборгованість за кредитом за період з 23.09.2013 по 01.03.2015; 410 107,27 грн. - строкова заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом за період з 01.02.2015 по 28.02.2015; 6 731 803,11 - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом за період з 12.08.2014 по 31.01.2015; 4 657 034,28 - пеня за прострочення строків повернення кредиту за період з 25.02.2014 по 28.02.2015; 463 572,32 - пеня за прострочення строків сплати відсотків за користування кредитом за період з 11.04.2014 по 28.02.2015; 12 500,00 грн. - витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса на іпотечному договорі, що в загальному розмірі становило 67 715 191,31 грн.

13.08.2015 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1693, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на рухоме майно, яке належить приватному підприємству "Агростар".

Позивач, вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 13.08.2015 р. та зареєстрований у реєстрі за № 1693, не підлягає виконанню через те, що нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а документи на підставі яких було його вчинено не підтверджують безспірність вимог, оскільки вона не є узгодженою сторонами, в тому числі враховуючи постійні коливання курсу долара. Позивач стверджує, що він не отримував письмового повідомлений про усунення порушень виконання зобов'язання.

Окрім того, в обґрунтування заявлених вимог, позивач посилаючись на приписи статті 88 Закону України "Про нотаріат" зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням строків визначених чинним законодавством, а саме через два роки з дати виникнення права вимоги у банку.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання виконавчого напису вчиненого 13.08.2015 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за № 1693 таким, що не підлягає виконанню.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статей 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України "Про нотаріат", право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до пункту 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Отже, господарські суди не повинні перевіряти правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні та здійснювати оцінку його діям при вчиненні виконавчого напису, оскільки за змістом статей 1,2,18 ГПК України, статей 1 і 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а у відповідності до статті 50 названого Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду.

У господарських судах при вирішенні спору між боржниками і стягувачами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, тобто розглядається справа за наявності між боржником і стягувачами спору про право.

Відповідно до положень частини 3 статті 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню розглядаються за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Тож, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що суд може захистити порушене право, зокрема, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Частиною 4 пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Отже, обов'язковою умовою для вчинення виконавчого напису є: надсилання письмових вимог на адресу боржника та іпотекодавця, якщо він є відмінним від іпотекодавця; зміст вимоги повинен відповідати статті 35 Закону України "Про іпотеку"; якщо з моменту надсилання таких вимог до моменту вчинення виконавчого напису пройшло не менше 30 днів (п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

В матеріалах справи наявні докази направлення та отримання позивачем від повідомлення - вимоги банку щодо погашення протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги заборгованості за Кредитним договором № 01-1538/Т від 19.09.2013 року в сумі 67 702 691,31 грн., що спростовує доводи позивача про не направлення останньому вимоги банку про погашення боргу (т. 1, а.с.104,105,108).

Згідно з пунктом 284 Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до даного переліку для вчинення виконавчого напису нотаріуса подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З копій документів, які надані нотаріусом на запит суду вбачається, що відповідачем для вчинення виконавчого напису були надані наступні документи:

- договір застави № 01-1538/Т/11 посвідчений 24.04.2014 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 1833;

- копія кредитного договору № 01-1538/Т від 19.09.2013 р. з додатковими угодами;

- копія повідомлення - вимоги на адресу Позичальника № 2477 від 24.06.2015 р.;

- копія повідомлення - вимоги на адресу Заставодавця № 2478 від 24.0.62015 р.;

- розрахункові документи про надання послуг поштового зв"язку та описи вкладення, що підтверджують надіслання Позичальнику та Заставодавцю письмового повідомлення - вимоги про усунення порушення виконання зобов"язання;

- виписки по рахункам де обліковується заборгованість за кредитом та процентами;

- меморіальні ордери, що підтверджують видачу кредитних коштів;

- меморіальні ордери, що підтверджують погашення заборгованості за кредитним договором та процентами;

- розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 01-1538/Т від 19.09.2013 р. станом на 03.01.2015 р. (т. 1, а.с. 119-226).

В той же час банк не повідомив нотаріуса про наявність спору між банком та боржником, його поручителями про стягнення заборгованості за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013 року.

Таким чином, при дослідженні матеріалів справи господарський суд приходить до висновку про порушення відповідачем правил звернення до нотаріусу за вчиненням виконавчого напису, оскільки на час звернення за вчиненням виконавчого напису Олександрівським районним судом Кіровоградської області розглядається цивільна справа №397/383/15-ц за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Актабанк" до публічного акціонерного товариства "2 ім. Петровського цукровий завод", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, сільськгогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ясенівська", приватного підприємства "Агростар", товариства з обмеженою відповідальністю "Триліси Агро", приватного підприємства "Агробудспецсервіс", сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" про стягнення заборгованості за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013 року у розмірі 67 702 691,31 грн., що свідчить про відсутність факту безспірності заборгованості боржника, а отже відсутності підстав для вчинення виконавчого напису (т. 2, а.с. 71-79).

Розгляд Олександрівським районним судом Кіровоградської області цивільної справи №397/383/15-ц на час вчинення виконавчого напису свідчать про безпідставність твердження відповідача про безспірність заборгованості боржника по кредитному договору №01-1538/Т від 19.09.2013 року та правомірність вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вчинення виконавчого напису за начебто безспірними вимогами банку, на час існування між сторонами спору, та відсутність визначеного судом розміру заборгованості позбавляє сторін, в том числі позивача, права захищати свої цивільні права та інтереси за спором про стягнення заборгованості за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013 по цивільній справі №397/383/15-ц, оскільки нотаріусом визнано безспірність вимог банку та звернуто стягнення на рухоме майно позивача для задоволення вимог ПАТ "Актабанк" на загальну суму саме 67 715 191,31 грн.

Господарський суд також погоджується з позицією позивача щодо порушення відповідачем, та як наслідок нотаріусом, строків визначених чинним законодавством для вчинення виконавчого напису щодо частини вимог, які увійшли до складу заборгованості в розмірі 67 715 191,31 грн., заявленої до стягнення за виконавчим написом нотаріуса, оскільки з дня виникнення у банку вимоги за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013 минуло більше одного року.

Дана позиція знайшла своє підтвердження у Постанові Судової палати у цивільних справах від 30.09.2015 року по справі № 6-154 цс 15 Верховний Суд України, в якій наголошено, що статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов"язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізувати своє право в

примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов"язання, які деталізують обов"язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов"язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожним черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов"язання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Так, згідно додаткової угоди №8 до кредитного договору №01-1538/Т від 19.09.2013 року пункт 1.3 викладено в наступній редакції "Погашення Кредиту здійснюється згідно такого графіку:

Дата (період) погашення кредитуСума погашення Кредиту (зменшення ліміту кредитування)
28.04.2014 р.20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів
25.07.2014 р. 90 000,00 (девяносто тисяч) доларів США 00 центів
25.08.2014 р.285 000,00 (двісті вісімдесят пять тисяч) доларів США 00 центів
25.09.2014 р. 285 000,00 (двісті вісімдесят пять тисяч) доларів США 00 центів
25.10.2014 р. 285 000,00 (двісті вісімдесят пять тисяч) доларів США 00 центів
25.11.2014 р. 285 000,00 (двісті вісімдесят пять тисяч) доларів США 00 центів
25.12.2014 р. 285 000,00 (двісті вісімдесят пять тисяч) доларів США 00 центів
25.01.2015 р. 285 000,00 (двісті вісімдесят пять тисяч) доларів США 00 центів
19.02.2015 р. 270 000,00 (двісті сімдесят тисяч) доларів США 00 центів
Досліджуючи розрахунок суми боргу ПАТ 2-й ім. Петровського цукровий завод" на 01.03.2015 р., вбачається, що до суми основного боргу по кредиту включена заборгованість в розмірі 16 900,00 дол. США, що по курсу НБУ на 01.03.2015 року еквівалентно 469 196,73 грн., строк погашення якої по графіку становив 25.07.2014 р., тобто на день вчинення виконавчого напису минуло більше одного року з дня виникнення вимоги по даній суми (т. 1, а.с.115).

Господарський суд вважає, що дана обставина є також підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За викладених обставин, господарський суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно не повідомив нотаріуса про існування спору про стягнення заборгованості за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013 року, а приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013, а також не встановив факту, що на день вчинення виконавчого напису минуло більше одного року з дня виникнення вимоги по частині з суми, заявленої до стягнення, в наслідок чого виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства та є таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи предмет даного позову господарський суд не вбачає підстав надання оцінки правильності нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013 у зв"язку з відкликанням у ПАТ "Актабанк" генеральної банківської ліцензії на здійснення валютних операцій та коливанням курсу долару.

Дане питання підлягає розгляду та вирішенню у цивільній справі №397/383/15-ц за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Актабанк" до публічного акціонерного товариства "2 ім. Петровського цукровий завод", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, сільськгогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ясенівська", приватного підприємства "Агростар", товариства з обмеженою відповідальністю "Триліси Агро", приватного підприємства "Агробудспецсервіс", сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ягорлик" про стягнення заборгованості за кредитним договором №01-1538/Т від 19.09.2013 року у розмірі 67 702 691,31 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 вчинений 13.08.2015 р. та зареєстрований в реєстрі за номером 1693 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Актабанк" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 53, ) на користь приватного підприємства "Агростар" (Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Голикове, вул. Маршала Конєва, 2, ідентифікаційний код 32840929) 1218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя С. Б. Колодій