КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Справа№ 910/21777/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Сташук Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська м'ясна технологічна компанія» на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015

у справі №910/21777/14 (суддя Домнічева І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська м'ясна технологічна компанія»

до Приватного підприємства «Твін»

про стягнення 109283,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Твін" про стягнення 109 366,03 грн. основного боргу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.08.2015 по справі №910/21777/14 позов задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства "Твін" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" 74 083,00 грн. суми боргу та 1 238,52 грн. суму судового збору; в решті вимог у позові відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" на користь Приватного підприємства "Твін" 8923,60 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 по справі №910/21777/14 в частині відмови позовних вимог щодо стягнення заборгованості по видатковій накладній № 0000041М від 04 липня 2014 р. на суму 35283,48 грн. та в частині стягнення з позивача на користь відповідача 8923,60 грн. витрат за проведення судової експертизи, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості по видатковій накладній № 0000041М від 04 липня 2014 р. на суму 35283,48 грн. та в частині стягнення з позивача на користь відповідача 8923,60 грн. витрат за проведення судової експертизи, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2015 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 у справі №910/21777/14 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 13.10.2015.

13.10.2015 судове засідання у справі №910/21777/14 не відбулось, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 розгляд справи №910/21777/14 призначено на 10.11.2015.

В судовому засіданні 10.11.2015 представник позивача подав суду клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 продовжено строк розгляду спору у справі №910/21777/14 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 25.11.2015. Зобов'язано позивача надати суду: оригінал видаткової накладної № 0000041 М від 04.07.2014 та товарно-транспортної накладної № Р 41М від 04.07.2014; обґрунтований розрахунок заборгованості з посиланням на первинні документи (видаткові накладні, платіжні доручення про оплату товару). Вказати за якими видатковими накладними утворилась заборгованість; належним чином завірену копію банківської виписки по рахунку позивача щодо здійснених відповідачем оплат за поставлений товар.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015, у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи №910/21777/14 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді: Корсакової Г.В., суддів: Власова Ю.Л., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 прийнято справу №910/21777/14 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л.,Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 розгляд справи № 910/21777/14 відкладено на 09.12.2015. Повторно зобов'язано позивача надати суду документи, витребувані ухвалою суду від 10.11.2015.

09.12.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові пояснення з додатками.

09.12.2015 судове засідання у справі №910/21777/14 не відбулось, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 розгляд справи №910/21777/14 призначено на 22.12.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному для розгляду справи №910/21777/14 сформовано колегією суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В. судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 прийнято справу № 910/21777/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р.

Представники сторін у судове засідання 22.12.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, явка яких в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" як постачальником та Приватним підприємством "Твін" як покупцем укладено договір поставки № 11/06/14 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов'язується поставляти (передавати у власність) покупцеві м'ясо (надалі іменується "Товар") за найменуванням товару, асортиментом та цінами узгодженими сторонами, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість.

Згідно з п. 1.2 Договору конкретна кількість, асортимент та ціни товару, а також строки поставки відповідної партії товару визначаються сторонами шляхом надання покупцем та прийняття постачальником відповідних усних або письмових заявок на товар.

У пункті 1.6 Договору визначено, що супровідними документами на товар є наступні документи: видаткова накладна; і ветеринарне свідоцтво (оригінал), посвідчення про якість.

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник зобов'язаний поставити товар в повному обсязі протягом 3 (трьох) робочих днів з дати прийняття Заявки Покупця. Допускається дострокова поставка Товару.

Зобов'язання постачальника з поставки вважається виконаним у момент передачі товару покупцю (п. 2.2 Договору).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент передачі товару в місці поставки (п. 2.3 Договору).

Моментом передачі товару є момент оформлення відповідних супровідних документів на товар, з зазначенням в цих документах дати фактичного отримання товару (п.2.5 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору приймання-передача товару за кількістю та якістю проводиться в момент передачі товару покупцю в місці поставки, у присутності уповноважених представників сторін.

Згідно з п. 4.2 Договору загальна вартість цього Договору складається з загальної вартості всіх поставок товару за цим Договором, зазначених у Заявках покупця та закріплених в рахунках і видаткових накладних та враховує податок на додану вартість у розмірі 20 (двадцять) відсотків.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником до виконання замовлення покупця, здійснюється на умовах відстрочки платежу на 14 календарних днів.

Платежі за цим Договором здійснюються покупцем на рахунок постачальника зазначений в розділі 11 цього Договору, в безготівковій формі виключно па підставі видаткових накладних (п. 4.4 Договору).

У пункті 8.1 Договору встановлено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним.

Як вказує позивач, у період з 04.07.2014 по 19.08.2014 ним згідно з умовами договору було здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 209 649,51 грн. за видатковими накладними № 0000041М від 04.07.2014 на суму 35283,48 грн.; № 71 від 07.07.2014 на суму 25636,06 грн.; № 60М від 08.07.2014 на суму 46465,66 грн.; № 112 від 19.07.2014 на суму 14014,81 грн. та №0000188 від 19.08.2014 на суму 88249,50 грн. Відповідачем було частково оплачено вартість товару, поставленого за вказаними видатковими накладними, на загальну суму 100 366,03 грн., у зв'язку з чим заборгованість відповідача за поставлений товар становить 109 283,48 грн. При цьому, в прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача 109 366,03 грн. основного боргу.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказував на те, що більша частина оплат за поставлену продукцію ним здійснювалась шляхом передоплати, а не з відстрочкою платежу на 14 календарних днів, як передбачено договором; борг відповідача становить 74 000,00 грн. При цьому, відповідач стверджує, що товар за видатковою накладною № 0000041М від 04.07.2014 на суму 35283,48 грн. він не отримував; а підпис представника ПП "Твін", проставлений на видатковій накладній та відбиток печатки, підроблені.

Зважаючи на викладене, представником відповідача в суді першої інстанції було подано клопотання про призначення у справі почеркознавчої та судово-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2014 у справі №910/21777/14 було призначено почеркознавчу та технічну судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлені наступні питання: 1. Чи виконано підпис на видатковій накладній та товарно-транспортній накладній № 0000041 М від 04 липня 2014 року в графі "Отримав(ла)" ОСОБА_2? 2. Чи нанесено відтиски печатки від імені Приватного підприємства "Твін" на видатковій накладній та товарно-транспортній накладній №0000041 М від 04 липня 2014 року печаткою Приватного підприємства "Твін"?

Як свідчать матеріали справи, судовим експертом до суду першої інстанції були подані клопотання про надання оригіналів документів та матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів, а саме оригіналів видаткової накладної та товарно-транспортної накладної № 0000041М від 04 липня 2014 року та додаткові матеріали - вільні зразки підпису ОСОБА_2, які містяться в документах, що посвідчують його особу, договорах, банківських рахунках і т.д.

Відповідачем витребувані документи були надані та була здійснена оплата рахунку за проведення експертизи.

В свою чергу, позивач не надав оригінали документів, які мали бути об'єктом дослідження, а саме оригінал видаткової накладної та товарно-транспортної накладної № 0000041М від 04 липня 2014 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, оригінали вказаних документів неодноразово витребовувались судом першої інстанції.

За наведених обставин, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз були надіслані повідомлення про неможливість дачі висновку судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів від 30.03.2015 № 1855/15-32/1856/1857/15-33, від 21.07.2015 № 7628/15-33, від 23.07.2015 № 7626/7627/15-32, оскільки клопотання експерта про надання оригіналів документів, стосовно яких в ухвалі поставлені питання, залишилось невиконаним.

Під час апеляційного провадження, ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 та від 25.11.2015 було зобов'язано позивача надати суду оригінали видаткової накладної № 0000041 М від 04.07.2014 та товарно-транспортної накладної № Р 41М від 04.07.2014.

Однак, витребувані судом оригінали документів позивач не надав, при цьому повідомив, що у нього відсутні оригінали видаткової накладної № 0000041 М від 04.07.2014 та товарно-транспортної накладної № Р41М від 04.07.2014, у зв'язку з чим надати суду оригінали зазначених документів не має можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з положеннями статті 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивач на вимоги суду не надав оригіналів видаткової накладної № 0000041 М від 04.07.2014 та товарно-транспортної накладної № Р 41М від 04.07.2014, поставку товару за якою відповідач заперечує.

В матеріалах справи наявний Акт звірки взаємних розрахунків за період липень 2014 року за договором № 11/06/14 від 11.06.2014, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, згідно з яким перший продаж було здійснено 07.07.2014 на суму 25 636,06 грн. У вказаному акті відсутні відомості про поставку 04.07.2014 на суму 35283,48 грн.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факт поставки товару за видатковою накладною № 0000041М від 04 липня 2014 року на суму 35283,48 грн.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що позивач надавав суду першої інстанції оригінал видаткової накладної № 0000041 М від 04.07.2014, який був досліджений судом та повернутий позивачу, спростовуються наявними матеріалами справи, оскільки в протоколах судових засідань відсутні відомості про те, що позивач надавав і суд першої інстанції досліджував оригінал видаткової накладної № 0000041 М від 04.07.2014.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується, що позивач поставив відповідачу товар згідно видаткових накладних: № 71 від 07.07.2014 на суму 25636,06 грн.; № 60М від 08.07.2014 на суму 46465,66 грн.; № 112 від 19.07.2014 на суму 14014,81 грн. та №0000188 від 19.08.2014 на суму 88249,50 грн., а всього на загальну суму 174 366,03 грн.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником до виконання замовлення покупця, здійснюється на умовах відстрочки платежу на 14 календарних днів.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого товару виконав частково на суму 100 366,03 грн., у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 74000,00 грн. (174 366,03 грн. - 100 366,03 = 74000,00 грн.). Вказана заборгованість визнана відповідачем у відзиві на позов.

З огляду на зазначене, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем боргу, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 74 000,00 грн., а не на суму 74 083,00 грн., як помилково зазначив суд першої інстанції. В решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Відповідач в суді першої інстанції просив покласти на позивача судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи, сплачені відповідачем у розмірі 8 923,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У пункті 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до наведених правових норм, підлягають розподілу господарським судом витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Оскільки, судова експертиза у даній справі, призначена місцевим господарським судом, не була проведена, про що свідчать повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість дачі висновку судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів від 30.03.2015 № 1855/15-32/1856/1857/15-33, від 21.07.2015 № 7628/15-33, від 23.07.2015 № 7626/7627/15-32, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про покладення на позивача 8 923,60 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутись до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про повернення сплачених грошових коштів, у зв'язку з тим, що експертиза не була проведена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 у справі №910/21777/14 підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 у справі №910/21777/14 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2015 у справі №910/21777/14 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

« Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Твін" (м. Київ, вул. Вербицького, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська м'ясна технологічна компанія" (Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Хотів, вул. Шевченка, 72а; ) 74 000,00 грн. (сімдесят чотири тисячі гривень 00 коп.) боргу та 1480,00 грн. (одну тисячу чотириста вісімдесят гривень 00 коп.) судового збору.

В решті вимог у позові відмовити.»

3. Матеріали справи №910/21777/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік