ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 грудня 2015 р. Справа № 918/1190/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Підприємства об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль"

до відповідача ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне"

про стягнення в сумі 138 860 грн. 59 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 02.06.2015р.).

Від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №422 від 14.07.2015р.).

Суть спору: Підприємство об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль" звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне" про стягнення 136 873 грн. 12 коп. заборгованості, 127 грн. 50 коп. пені, 764 грн. 99 коп. 3% річних та 1 094 грн. 98 коп. інфляційних.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2014 р. Обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт "Рівне" та Підприємство об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль" уклали договір №01/14 про правове обслуговування та посередництво, у відповідності до якого було надано комплекс послуг з правового обслуговування та представництва, однак оплату за надані послуги Обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт "Рівне" не здійснило, всупереч умовам договору.

Ухвалою суду від 21.10.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.11.2015р.

Ухвалою суду від 17.11.2015р. розгляд справи відкладено на 03.12.2015р.

03.12.2015р. представник відповідача, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог. Вказує, що жодних завдань відповідно до умов договору №01/14 про правове обслуговування та представництво від 29.10.2014р. не надавалося, більше того представництво інтересів ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне" по судових справах №910/26748/14 та №910/28299/14 здійснювали органи прокуратури.

В судовому засіданні 03.12.2015р. оголошувалась перерва до 17.12.2015р.

Ухвалою суду від 17.12.2015р. розгляд справи відкладено на 28.12.2015р.

23.12.2015р. позивач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав письмові пояснення, в яких вказує, що Обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт "Рівне" звернулось до Підприємства об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль" за отриманням комплексу юридичних послуг у 2014 році. Вказує, що таке співробітництво щодо надання послуг з правового обслуговування та представництва триває ще з 2013 року, коли за успішного надання комплексу послуг були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне" в аналогічних господарських спорах з ТОВ "Авіакомпанія "Аеровіз" та ТОВ "Авіаоптім".

28.12.2015р. відповідач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав письмові пояснення, в яких вказує, що позивачем не підтверджено юридичний факт надання послуг на виконання договору №01/14, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які акти завершення етапу робіт по договору на надання юридичних послуг, відсутні повідомлення про необхідність одержання комплексу юридичних послуг, та відсутні будь-які докази узгодження обсягу запитуваних юридичних послуг.

В судовому засіданні 28.12.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві та з урахуванням письмових пояснень, у свою чергу, представник відповідача заперечив позовні вимоги за підстав вказаних у відзиві.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2014р. Підприємством об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль" (надалі Виконавець) та ОСОБА_1 комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт "Рівне" було укладено Договір №01/14 про правове обслуговування та представництво (надані Договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець бере на себе зобовязання з надання замовнику комплексу юридичних послуг, повязаних із стягненням заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Аеровіз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаоптім", а замовник зобовязується здійснювати оплату таких послуг.

У відповідності до п. 1.2. Договору, до складу комплексу юридичних послуг, що надаються за цим договором, включаються:

а) ведення претензійно-правової роботи за матеріалами, які надає замовник;

б) представництво у встановленому порядку інтересів замовника в судах України та в інших оранах, що стосуються веденої справи;

в) ведення справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанціях;

г) представництво інтересів замовника у виконавчому провадженні по даній справі.

Згідно з п. 2.1. Договору, юридичні послуги оплачуються замовником у формі передоплати, якщо не зазначено іншого.

Вартість послуг за договором становить:

- 5% від суми позову за позовне провадження та сплачується протягом тридцять днів з дня підписання цього договору;

- замовник бере на себе зобовязання оплатити всі судові витрати, що необхідні для виконання доручень;

- в разі позитивного рішення в судові інстанції по справі на користь замовника премія виконавця становить 5% від суми задоволених позовних вимог, та повинна бути сплачена протягом тридцяти днів з моменту набрання законної сили рішенням суду;

- на стадії виконавчого провадження вартість послуг виконавця становить 3% від розміру стягнених на користь замовника коштів.

Відповідно до п. 2.4. Договору, після виконання виконавцем кожного етапу робіт підписується акт завершення етапу робіт по договору на надання юридичних послуг. Виконавець приступає до роботи після підписання договору.

У разі несвоєчасної оплати юридичних послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення (п. 6.5. Договору).

Згідно з п. 7.1. Договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання, укладений терміном на один календарний рік. Якщо ні одна з сторін за один календарний місяць до закінчення терміну дії договору не заявить про його припинення, договір продовжує свою дію на той же термін та на таких самих умовах.

Договір підписано директором Підприємства об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль" та директором ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне", скріплено відбитками печаток сторін.(а.с. 8-9).

З матеріалів справи вбачається, що Підприємство об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль" вчинило дії, спрямовані на виконання Договору, а саме надало послуги з правового обслуговування та представництва, в результаті яких було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Аеровіз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаоптім" на загальну суму 1 368 731 грн. 17 коп., про що свідчать: електронне листування та копії матеріалів справ №910/26748/14 та №910/28299/14 (а.с. 68-157).

Як свідчать матеріали справи, 29.07.2015р. позивачем на адресу відповідача направлено акт №ОУ-01/14-1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 136 873 грн. 12 коп. Відповідач, в свою чергу, відповіді чи підписаного акту на адресу позивача не направив (а.с. 10-11).

Пропозиція сплатити 136 873 грн. 12 коп. заборгованості за договором, яка вбачається з Вимоги від 13.08.2015р. залишена відповідачем без відповіді та задоволення.(а.с. 12-13).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 136 873 грн. 12 коп.

У відповідності до п. 6.5. договору та ст. 625 ЦК України позивач нарахував пеню в розмірі 127 грн. 50 коп., 3% річних в розмірі 764 грн. 99 коп. та інфляційні втрати в розмірі 1 094 грн. 98 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Стаття 526 ЦК України, що кореспондується із ст. 193 ГК України встановлюють, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір є обовязковим для виконання сторонами.(ст.629 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.(ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що вартість послуг за договором становить 5% від суми позову за позовне провадження та сплачується протягом тридцять днів з дня підписання цього договору, а у разі позитивного рішення в судові інстанції по справі на користь замовника премія виконавця становить 5% від суми задоволених позовних вимог, та повинна бути сплачена протягом тридцяти днів з моменту набрання законної сили рішенням суду. Така умова договору не суперечить вищенаведеним нормам законодавства та узгоджується із свободою договору, встановленою ст.627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Окрім того, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за Договором, дійсність якого відповідачем не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що послуги з правового обслуговування та представництва фактично надані уповноваженим представником позивача, що стверджується електронним листуванням, а також вбачається із адресованих суду звернень, протоколів судових засідань, ухвал та рішень судів по справах №910/26748/14 та №910/28299/14, за результатами розгляду яких було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Аеровіз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаоптім" на загальну суму 1 368 731 грн. 17 коп. (а.с. 68-157).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 136 873 грн. 12 коп., обрахованих як 5% від суми позову за позовне провадження та 5% від суми задоволених позовних вимог, стверджується Договором та іншими матеріалами справи, а відтак, підлягають задоволенню.

Крім того, у поданій позовній заяві позивач просить стягнути пеню, 3% річних та інфляційні втрати. При прийнятті рішення в цій частині, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати юридичних послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочення

При цьому, розмір пені, передбачений статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Перевіривши розрахунок позовних вимог, судом встановлено, що розмір пені нарахованої на суму боргу в розмірі 136 873 грн. 12 коп. за період з 06.08.2015р. по 12.10.2015р. становить 13 589 грн. 81 коп., однак враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог, суд задовольняє заявлену позивачем вимогу про стягнення 127 грн. 50 коп. пені.

Як визначено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 764 грн. 99 коп. та 1 094 грн. 98 коп. інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок, суд встановив, що розрахунок заявлених до стягнення 3% річних містить арифметичні помилки. Так, нараховані позивачем за період з 06.08.2015р. по 12.10.2015р. 3% річних становить 764 грн. 46 коп., які є обґрунтованими та підлягають до стягнення.

Щодо вимог про стягнення інфляції за період з 06.08.2015 року по 31.08.2015 року в сумі 1 094 грн. 98 коп. суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Поняття дефляції наведене в "Методологічних положеннях щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін", затверджених наказом Державного комітету статистики України від 14.11.2006 №519, та у "ОСОБА_2 розрахунку базового індексу споживчих цін", затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 №265, згідно яких розраховується індекс споживчих цін, тобто індекс інфляції.

Дефляція - це зниження загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу (на відміну від інфляція зростання).

Так, в серпні 2015 року інфляційні втрати мали відємне значення -1 094 грн. 98 коп. Таким чином, стягнення з відповідача інфляційних втрат, які за розрахунком позивача складають 1 094 грн. 98 коп. задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведеного, в частині стягнення з відповідача 00 грн. 53 коп. 3% річних та 1 094 грн. 98 коп. - інфляційних втрат суд відмовляє.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 136 873 грн. 12 коп. заборгованості, 127 грн. 50 коп. пені та 764 грн. 46 коп. 3% річних є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у даній справі покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно з ч.1 ст.49 ГПК України в сумі 2 066 грн. 48 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Рівне" (35360, Рівненська область, Рівненський район, село Велика Омеляна, вулиця Авіаторів, будинок 5А, ) на користь Підприємства об'єднання громадян "Консалтингова компанія "Добробут" Всеукраїнської громадської організації "Жінок інвалідів та сімей, в яких виховуються діти інваліди "Асоль" (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 121, офіс 112, ) - 136 873 грн. 12 коп. заборгованості, 127 грн. 50 коп. пені, 764 грн. 46 коп. 3% річних та 2 066 грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею 31 грудня 2015р..

Суддя Горплюк А.М.