ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.10.2015р. Справа № 6/62

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Подколзіної Л.Д., при секретарі судового засідання Паніної Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за скаргою: Відкритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний комбінат" м. Макіївка Донецької області

до органу виконання: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

про розгляд скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

по справі за позовом: Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» м. Макіївка Донецької області

про стягнення 11 048 129,25 грн.

за участі представників сторін:

від позивача (стягувача)- не з'явився

від відповідача (скаржника) ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 25 від 30.12.2014р.

від органу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 20-22/172 від 28.04.2015р.

Рішенням господарського суду від 04.04.2005р. у справі № 6/62 позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ, до Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат», м. Макіївка Донецької області, про стягнення 11 048 129,25 грн. задоволено частково.

27 серпня 2015 року до господарського суду Донецької області надійшла скарга Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» м. Макіївка Донецької області на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, в якій боржник просить суд визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, щодо винесення постанови від 09.06.2015р. ВП № 11804099 про арешт коштів боржника в межах суми 10 326 672,93 грн. на користь Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ, та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування своїх вимог та незаконності винесення постанови про арешт коштів боржника скаржник посилається на те, що постанова порушує норми матеріального права, якими встановлено порядок застосування обмежень щодо розпорядження майном в процедурі санації боржника, а також порушує норми матеріального права, які встановлюють пріоритетне право суду у справі про банкрутство накладати арешт на майно боржника. На думку скаржника оскаржувана постанова порушує встановлений порядок звернення стягнень на майно підприємств із державною часткою у статутному фонді.

Крім того, звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду Донецької області від 19.11.2001р. у справі №35/1-1-б введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, виконавче провадження повинно здійснюватися із урахуванням особливостей процедури банкрутства, тобто без арешту коштів боржника, які знаходяться на банківських рахунках, оскільки такий арешт паралізує роботу господарського субєкта і позбавляє можливості застосування до нього заходів реабілітаційного характеру.

При цьому посилається на ст.ст. 12, 14, 17, 18, 20, 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України (надалі по тексту ГПК України).

18 вересня 2015 року від стягувача, Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ, через канцелярію суду надійшло заперечення на скаргу Вх. № 11590/15, в якому проти задоволення скарги заперечує та вважає, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України накладено арешт на кошти боржника в межах повноважень, наданих йому законодавством. Оскільки термін виконання його вимог, щодо яких здійснюється виконавче провадження, настав вже після введення мораторію, у звязку з чим мораторій на вимоги стягувача не поширюється. Тому допускається вчинення дій із примусового виконання рішення про стягнення поточної заборгованості відносно боржника, що перебуває в стадії санації. Крім того, зазначив, що дія мораторію, встановлена ч.1 ст.1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», не поширюється на застосування примусової реалізації майна для погашення заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз Україна» та її дочірніми підприємствами, що здійснювали постачання природного газу на підставі ліцензії, а порядок реалізації майна встановлюється Кабінетом Міністрів України. Та у звязку з тим, що боржником рішення суду у передбачений Законом України «Про виконавчу службу» строк самостійно не виконане, державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

26 жовтня 2015 року через канцелярію суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, надійшли заперечення на скаргу Вх. № 16786/15, в яких просить суд у задоволенні скарги Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» м. Макіївка Донецької області, відмовити у повному обсязі та наполягає на тому, що постанова про арешт коштів боржника від 09.06.2015р. винесена у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та скасуванню не підлягає.

26 жовтня 2015 року через канцелярію суду від Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» м. Макіївка Донецької області, надійшли додаткові пояснення до скарги, в яких боржник зазначив, що застосування заходів із примусового виконання рішення повинно здійснюватись з урахуванням особливостей процедури санації, а висновок стягувача про правомірність оскаржуваної постанови зроблено із порушенням принципу дії норм закону у часі. Крім того, скаржником вказано, що посилання стягувача на наявність у нього статусу державного підприємства не спростовує висновку про неправомірність постанови органу ДВС про арешт грошових коштів, винесеною в інтересах стягувача з порушенням норм законодавства України про банкрутство.

Заперечення органу Державної виконавчої служби на скаргу та додаткові пояснення боржника до скарги судом розглянуті та залучені до матеріалів справи.

Стягувач у судове засідання не з'явився та причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу в порядку ст.121-2 ГПК України за відсутності представника стягувача, оскільки наявних матеріалів цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого представника стягувача істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши представника боржника та представника органу Державної виконавчої служби, суд

ВСТАНОВИВ:

За матеріалами справи, ухвалою арбітражного суду Донецької області від 21.04.1997р. за заявою Донецької регіональної компанії по постачанню металопродукції порушена справа № 35/1-1-б про банкрутство ВАТ «ММК».

Ухвалою господарського суду від 19.11.2001р. введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Донецької області по справі № 35/1-1-б від 17.01.2002р. відкрито процедуру санації ВАТ "Макіївський металургійний комбінат".

Надалі, відповідно до плану заходів з відновлення фінансово-економічного становища ВАТ «ММК», передбачених Розпорядженням КМУ від 14.04.2004р. № 225-р розроблений план санації ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» (надалі «План санації»), з подальшим його погодженням уповноваженими органами державної влади, комітетом кредиторів ОСОБА_3 та затвердженням ухвалою господарського суду м. Києва від 09.09.2004р. у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2015р. процедура санації продовжена з 22.05.2012р. по 22.11.2015р.

Частина 5 статті 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає, що за наслідками розгляду звіту керуючого санацією комітет кредиторів приймає рішення про звернення до господарського суду з клопотанням щодо: припинення процедури санації у зв'язку з виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника; продовження встановленого строку процедури санації; припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; припинення процедури санації і укладення мирової угоди.

У матеріалах даної справи відсутні будь-які докази припинення процедури санації на вищевказаних підставах. Заяв від сторін з повідомленням про припинення судом процедури санації до господарського суду не надходило.

Господарський суд Донецької області виніс рішення від 04.04.2005р. у справі № 6/62, яким позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ, до Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат», м. Макіївка Донецької області, про стягнення 11 048 129,25 грн. задовольнив частково. Стягувачеві виданий наказ від 15.04.2005р. для пред'явлення до виконавчої служби. Тобто, грошові вимоги позивача до відповідача, який знаходиться в процедурі банкрутства, виникли після порушення справи про банкрутство, тому є поточними.

27 травня 2005 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 11804099 з виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 6/62. На підставі п.8 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, 17.06.2005р. винесена постанова про зупинення виконавчого провадження, оскільки ухвалою арбітражного суду Донецької області від 21.04.1997р. порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат», м. Макіївка Донецької області.

07 вересня 2012 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, виконавче провадження з примусового виконання наказу від 15.04.2005р. ВП № 11804099 у справі № 6/62 поновлено.

09 червня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, винесена постанова ВП № 11804099 про арешт коштів боржника на підставі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим Відкрите акціонерне товариство «Макіївський металургійний комбінат», м. Макіївка Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії органу ДВС.

Вказану постанову від 09.06.2015р. ВП № 11804099 господарський суд Донецької області вважає такою, що не відповідає чинному законодавству, а отже скарга Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат», м. Макіївка Донецької області підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі по тексту Закон) санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника;

мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно частини 4 статті 17 Закону про банкрутство арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені в межах процедури санації, у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Таким чином, відповідно до положень Закону про банкрутство, який у даному випадку є спеціальним законом та має пріоритет перед іншим законодавством, з моменту введення процедури санації розпорядження майном боржника відбувається в порядку, визначеному планом санації, який містить відповідні заходи щодо відновлення платоспроможності боржника та виконання якого забезпечує фінансове оздоровлення боржника, запобігає визнанню боржника банкрутом і його ліквідації.

Звернення стягнення на майно боржника повинно здійснюватись із урахуванням особливостей процедури банкрутства, оскільки застосування таких заходів може привести до зупинення роботи господарюючого суб'єкта, а також до позбавлення можливості застосування до нього відповідних заходів реабілітаційного характеру.

Отже, постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, про арешт коштів боржника унеможливлює здійснення заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, передбачених планом санації, та, відповідно, суперечить інтересам конкурсних кредиторів.

Відповідно до п.12 ст.21 Закону розрахунки з кредиторами, вимоги яких включені до реєстру, проводяться керуючим санацією починаючи з дати, зазначеної у затвердженому господарським судом плану санації, в порядку черговості, установленому статтею 31 цього Закону.

Тобто, Законом не передбачено в процедурі санації проведення розрахунків з кредиторами, які не включені до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів.

Пунктом 11 цієї ж статті Закону передбачено, якщо розрахунки з кредиторами не проведено у строки, передбачені планом санації, господарський суд у разі відсутності клопотання комітету кредиторів про продовження термінів, передбачених планом санації, і внесення відповідних змін до плану санації визнає боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Згідно п.1 абз.8 ст.23 Закону вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтись тільки в межах ліквідаційної процедури.

Тобто, законодавець вказаними вище правовими нормами Закону створює сприятливий режим боржнику в процедурі санації з метою відновлення його платоспроможності та реанімації господарюючого суб'єкта. Крім цього, вказані норми Закону передбачають погашення в процедурі санації вимог виключно кредиторів, які включені до реєстру, в т.ч. конкурсних. Поточні кредитори мають право заявляти вимоги до боржника тільки після припинення процедури санації, визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Звернення стягнення на майно та кошти боржника (в т.ч. арешт коштів та інших цінностей) в процедурі санації органом ДВС без погодження цього питання з керуючим санацією з метою задоволення вимог поточних кредиторів не тільки перешкоджає виконанню плану санації, який націлений на погашення вимог реєстрових кредиторів, а й в будь-якому разі суперечить матеріальним інтересам конкурсних кредиторів, оскільки прямо впливатиме на кількість коштів на рахунках боржника та строк виконання плану санації щодо погашення вимог конкурсних кредиторів.

Тобто, примусове задоволення грошових вимог поточних кредиторів, що виникли із зобов'язань, в які боржник вступав вже знаходячись в процедурі санації, раніше ніж задоволення грошових вимог конкурсних кредиторів, у яких вимоги до боржника виникли до порушення провадження у справі про банкрутство (до 1997 року), не є правомірним.

Більше того, постанова органом ДВС про арешт коштів боржника прийнята у порушення накладеної судом у справі про банкрутство заборони будь-яким особам, окрім керуючого санацією, вчиняти дії щодо майнових активів боржника.

За такими обставинами суд вважає скаргу правомірною, а тому скаргу Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат», м. Макіївка Донецької області, слід задовольнити, а саме: - визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, щодо винесення постанови від 09.06.2015р. ВП № 11804099 про арешт коштів боржника в межах суми 10 326 672,93 грн. на користь Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ, під час примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 6/62 від 15.04.2005р.; - скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, від 09.06.2015р. ВП № 11804099 про арешт коштів боржника в межах суми 10 326 672,93 грн. на користь Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Відкритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний комбінат" м. Макіївка Донецької області задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, щодо винесення постанови від 09.06.2015р. ВП № 11804099 про арешт коштів боржника в межах суми 10 326 672,93 грн. на користь Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ, під час примусового виконання наказу господарського суду Донецької області у справі № 6/62 від 15.04.2005р.

3. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, від 09.06.2015р. ВП № 11804099 про арешт коштів боржника в межах суми 10 326 672,93 грн. на користь Дочірньої компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна», м. Київ.

Суддя Л.Д. Подколзіна