ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.16р. Справа № 904/10648/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Диксон", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 372,69 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 9 968,08 грн. пені, 503,65 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Задорожний С.О., довіреність № 131-К-Н-О від 16.01.2015 року, представник

Від відповідача:не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Диксон" заборгованості на суму 12 844,42 грн., з яких:

- 2 372,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 9 968,08 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором;

- 503,65 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

18.03.2011 року відповідачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої останній приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом складають договір банківського обслуговування № б/н від 18.03.2011 року. На виконання умов договору банківського обслуговування № б/н від 18.03.2011 року позивач надав відповідачу кредитний ліміт у сумі 13 000,00 грн. зі сплатою річних за користування кредитом: у разі обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця - за ставкою 0% річних; у разі обнулення дебетового сальдо протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню - за ставкою 36% річних; у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня - за ставкою 56% річних.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином умови договору банківського обслуговування № б/н від 18.03.2011 року не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 13.11.2015 року виникла заборгованість 2 372,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 503,65 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. За порушення зобов'язань за договором позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 9 968,08 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.12.2015 року.

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 57 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 14.12.2015 року порушено провадження у справі з призначення справи до розгляду в засіданні на 20.01.2015 року, після чого розгляд справи відкладався до 02.02.2016 року.

У судовому засіданні 02.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.03.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Диксон" (далі - клієнт, відповідач) і публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (далі - банк, позивач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку із зразком підпису.

Згідно вказаної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 18.03.2011 року (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до договору станом на 18.03.2011 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 6036 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови).

Згідно з пунктом 3.2.1.1.16 Умов під час укладання договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода") (п. 3.2.1.1.8. Умов).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань Сторонами за цим Договором (п. 3.2.1.6.1. Умов).

На виконання умов договору № б/н банківського обслуговування від 18.03.2011 року публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" надавалися товариству з обмеженою відповідальністю "Диксон" кредитні кошти у межах встановленого ліміту: з 18.03.2011 року - у сумі 13 000,00 грн., які використовувалися клієнтом, що підтверджується банківською випискою з рахунку № 6036 за період з 02.06.2011 року по 13.11.2015 року (а.с. 36 том 1).

Відповідно до розділу 3.2.1.4. Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом із моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню") розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.17. Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки утримувачем є сам власник поточного рахунку, або на будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Господарським судом Дніпропетровської області 01.08.2013 по справі № 904/3802/13 було винесено рішення за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Диксон" в якому суд задовольнив позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 18.03.2011 року у сумі 24 570,96 грн., яка складається з:

- 11 191,92 грн. - заборгованості за кредитом;

- 8 410,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3 659,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 1 309,49 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, позовні вимоги задоволенні в повному обсязі.

16.08.13 року господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення господарського суду від 01.08.2013 року видано наказ про примусове виконання.

Таким чином публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" повторно звернулось до суду та просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Диксон" різницю за договором № б/н від 18.03.2011 року, яка утворилася після винесення судового рішення, а саме заборгованості у сумі 12 844,42грн. з яких:

- 2 372,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 9 968,08 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 503,65 - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору № б/н банківського обслуговування від 18.03.2011 року, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 13.11.2015 року зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 2 372,69грн., пені у сумі 9 968,08 грн., а також заборгованість по комісії за користуванням кредитом у сумі 503,65 грн.

Доказів сплати процентів за користування кредитом у сумі 2 372,69 грн., комісії у сумі 503,65 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 9 968,08 грн. відповідач суду не надав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Позивачем заявлена до стягнення з відповідача заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 2 372,69 грн. за загальний період з 22.02.2013 року по 13.11.2015 року та заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 503,65 грн. за період з 22.02.2013 року по 13.11.2015 року.

З огляду на приписи договору № б/н банківського обслуговування від 18.03.2011 року та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення процентів за користування кредитом у сумі 2 372,69 грн., сплати комісії у сумі 503,65 грн. є таким, що настав.

Доказів сплати процентів за користування кредитом у сумі 2 372,69 грн., комісії у сумі 503,65 грн. відповідач суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 2 372,69 грн., комісії у сумі 503,65 грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Позивачем заявлена до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язання у сумі 9 968,08 грн. за період з 22.02.2013 року по 13.11.2015 року.

Пеня нарахована відповідно до умов договору та підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 2 372,69 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 503,65 грн., пеня у сумі 9 968,08 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 218,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Диксон" (49083, м. Дніпропетровськ, проспект Воронцова, будинок 73, кімната 704 ідентифікаційний код 35446491) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 2 372,69 грн., пеню у сумі 9 968,08 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом у сумі 503,65 грн., судовий збір у сумі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.02.2016 року.

Суддя Е.М. Бондарєв