ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа № 925/1760/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» про стягнення 262745 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 120 від 30.09.2011 року, 17890 грн. 23 коп. інфляційних втрат, 244854 грн. 77 коп. 3% річних за період прострочення з 15.01.2013 по 24.02.2014 року, що разом складає 262745 грн., та відшкодування понесених судових витрат.

Відповідач подав письмовий відзив на позов (а.с. 49-51), у якому позов визнав частково, заперечував проти задоволення вимог в частині стягнення інфляційних втрат, в частині вимог про стягнення 3% річних визнав на загальну суму 18123 грн. 47 коп. за період прострочення з 15.01.2013 по 13.02.2013 року. Заперечення вмотивовано неправильним визначенням позивачем періоду прострочення внаслідок неврахування висновків, встановлених рішенням господарського суду Черкаської області від 23.04.2013 року у справі № 925/202/13-г. Крім того, представник відповідача просив розстрочити виконання рішення суду на один рік у даній справі, пославшись на важкий фінансовий стан підприємства.

Представник позивача в судовому засіданні позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, проти розстрочення виконання рішення суду заперечував, представник відповідача позовні вимоги визнав частково з мотивів, викладених у відзиві на позов, наполягав на задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

30.09.2011 року позивачем - Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», як продавцем, та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», як покупцем, був укладений договір № 120 купівлі-продажу природного газу (далі Договір, а.с. 20-24).

Відповідно до п. 1.1 Договору, продавець зобов'язався поставити у власність покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», далі - газ), для потреб субєктів господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (в обсягах природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, надалі Споживачам), а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього Договору.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Додатковими угодами до Договору № 1, № 2 та № 3 сторони викладали у новій редакції пункт 5.2 Договору щодо ціни газу (а.с. 25-27).

На виконання умов Договору позивач поставив протягом жовтня 2011 - березня 2012 року, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 23710,646 тис. м. куб. на загальну суму 28 919 357 грн. 37 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31.10.2011 року на суму 1 892 231,56 грн.; від 30.11.2011 року на суму 4 467 770,12 грн.; від 31.12.2011 року на суму 4 381 072,92 грн.; від 31.01.2012 року на суму 6 201 157,22 грн.; від 29.02.2012 року на суму 7 411 729,57 грн.; від 31.03.2012 року на суму 4 565 395,98 грн.

Відповідач свої зобов'язання за договором поставки природного газу виконав з порушенням умов п. 6.1 Договору, за поставлений природний газ розрахувався не вчасно.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.04.2013 року у справі № 925/202/13-г, яке набрало законної сили, частково задоволено позов публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», стягнуто з відкритого акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 107843 грн. 29 коп. інфляційних, 480315 грн. 99 коп. 3 % річних, 1629933 грн. 20 коп. пені та 68820 грн. судового збору. У частині стягнення 7350075 грн. 65 коп. основного боргу, що виник із договору купівлі-продажу природного газу № 120 від 30.09.2011 року, провадження у справі припинене на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Із мотивувальної частини рішення суду вбачається, що в цій частині вимог сторони самі врегулювали спір шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог після звернення позивача з позовом до суду, спірне зобовязання було припинене шляхом проведення взаємозаліку згідно з заявою відповідача від 14.02.2013 року № 745/29.

Згідно з розрахунком позивача, спірні суми інфляційних втрат і 3% річних, вимога про стягнення яких є предметом спору у даній справі, нараховані, відповідно, 17 890 грн. 23 коп. інфляційних втрат за період з квітня 2012 року по лютий 2014 року, 244 854 грн. 77 коп. 3% річних за період з 15.01.2013 року по 24.02.2014 року.

Таким чином, спірні зобов'язальні відносини виникли між сторонами на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 120 від 30.09.2011 року. Договір є укладеним, виконаний сторонами, вимоги позивача і заперечення відповідача ґрунтуються на правах і обов'язках сторін цього договору.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із рішення господарського суду Черкаської області від 23.04.2013 року у справі № 925/202/13-г вбачається, що зобовязання відповідача щодо оплати вартості газу, поставленого в лютому (2784679 грн. 67 коп.) і березні (4565395 грн. 98 коп.) 2012 року на загальну суму 7350075 грн. 65 коп. по договору купівлі-продажу природного газу № 120 від 30.09.2011 року, припинились 14.02.2013 року, цим рішенням суду вирішено спір між сторонами щодо стягнення пені, інфляційних втрат і 3% річних на суму прострочення за період прострочення по 14.01.2013 року включно. Отже, враховуючи обставини, встановлені рішенням господарського суду Черкаської області від 23.04.2013 року у справі № 925/202/13-г, розрахунок позивача до позову, період прострочення відповідача становить з 15.01.2013 по 14.02.2013 року.

За розрахунком суду за зазначений період прострочення розмір 3% річних складає (6866,33+11257,14) 18123 грн. 47 коп., інфляційних втрат (5569,36+9130,79) 14700 грн. 15 коп. і в такому розмірі позов підлягає задоволенню.

Обґрунтовуючи клопотання про розстрочку виконання рішення суду, відповідач в особі свого представника зазначив, що у зв'язку з нестабільною економічною ситуацією в України, значними темпами припинення суб'єктами господарювання своєї діяльності, на даний час склалася негативна ситуація для діяльності ПАТ «Черкасигаз». За результатами господарської діяльності протягом 9-ти місяців 2015 року товариство має збитки, що становлять понад 60 млн. гривень. Одноразове стягнення коштів за рішенням, яке буде прийняте в даній справі, призведе до ще більшого погіршення фінансового стану товариства.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За змістом ч. 3 ст. 193 ГК, ст. 529 ЦК України, управнена сторона має право не приймати виконання зобовязання частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Приймаючи до уваги норми п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України, ч. 3 ст. 193 ГК, ст. 529 ЦК України, розяснення Пленуму Вищого господарського суду України, викладені в п. 7.2 постанови від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», заперечення представника позивача проти задоволення клопотання відповідача, суд наявності саме виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його виконання неможливим не вбачає, тому клопотання відповідача вважає необґрунтованим і в його задоволенні йому відмовляє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до встановлених обставин справи та приписів законодавства суд частково надає перевагу запереченням відповідача, позов задовольняє частково, в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду відмовляє.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме 492 грн. 25 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», місцезнаходження: вул. Громова, б. 142, м. Черкаси, 18000, код 03361402 на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», місцезнаходження: вул. ОСОБА_3, б. 6, м. Київ, 01001, код 20077720 - 14700 грн. 15 коп. інфляційних втрат, 18123 грн. 47 коп. 3% річних та 492 грн. 25 коп. судового збору.

В задоволенні позову в частині решти вимог про стягнення 3190 грн. 08 коп. інфляційних втрат і 226731 грн. 30 коп. 3% річних, 3448 грн. 92 коп. судового збору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 18.01.2016 року.

Суддя В.М. Грачов