ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Справа № 915/1988/15

м. Миколаїв

Позивач: Державне підприємство Морський торговельний порт Южний (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13), код 04704790

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ФОРСАЖ (54030, м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 7), код 31882072

Про: стягнення 39 898 грн. 90 коп.

суддя Фролов В. Д.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_1 довіреність № 05-18/03 від 05.01.2015

ОСОБА_2 довіреність № 05-18/19 від 17.02.2015

Від відповідача - представник не зявився

Державне підприємство Морський торговельний порт Южний (далі-Позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСАЖ (далі-Відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 38 680 грн. 90 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилався на норми ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 30.11.2015 р. порушено провадження у справі, а її розгляд призначено на 16.12.2015 р. о 10 год. 50 хв.

У судовому засіданні 16.12.2015 р. клопотання позивача від 15.12.2015 про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено на 28.12.2015 об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Ухвала господарського суду від 30.11.2015 про порушення провадження у справі, направлена на адресу відповідача: вул. Нікольська, буд. 7, м. Миколаїв, повернулась до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання». Як вбачається із ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСАЖ, є вул. Нікольська, буд. 7, м. Миколаїв. Тобто, ухвала суду направлялась на правильну адресу Відповідача.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справу докази, суд встановив:

19.11.2012 між позивачем та відповідачем укладено Договір № СД/ТХ-286 (підряд на виконання робіт) (надалі Договір), відповідно до якого Відповідач зобовязується на власний ризик виконати за плату відповідно до умов Договору за завданням Позивача роботи з капітального ремонту караульного приміщення ДП МТП Южний , а Позивач зобовязаний прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах, викладених в Договорі.

Відповідно до п.4.1 Договору загальна ціна за цим Договором становить 813 481 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 20% - 135 580 грн. 20 коп. та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх обґрунтованих витрат Відповідача, які повязані з цим Договором. Загальна ціна робіт за цим Договором визначена на основі Договірної ціни, яка є додатком № 1 та невідємною частиною Договору.

Додатковою угодою до Договору від 05.02.2013 № 13435/42 сторони досягли згоди про зміну обсягів робіт та загальної ціни робіт за Договором шляхом викласти п. 4.1 в нові редакції, а саме: загальна ціна робіт за цим Договором становить 887 652 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20% - 147 942 грн. 00 коп. та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх обґрунтованих витрат Відповідача, які повязані з цим Договором. Загальна ціна робіт за цим Договором визначена на основі Договірної ціни, яка є додатком № 1 та невідємною частиною Договору.

Позивач зазначає, що 07.02.2014 Державною фіскальною інспекцією в Одеській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП МТП Южний за період з 01.04.2012 по 30.09.2013, за результатами якої складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності ДП МТП Южний № 05-11/9 (а.с.68-71).

Ревізією встановлено, що в порушення п.3.3.10.1 «Правил визначення вартості будівництва» ДБН Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 року № 174 (зі змінами та доповненнями), п. 4.1 Договору підряду № СД/ТХ-286 від 19.11.2012, по актах ф. № КБ-2в ТОВ ФОРСАЖ встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 38 680 грн. 90 коп. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати ДП МТП Южний підрядній організації ТОВ ФОРСАЖ вказаних коштів, чим завдало шкоди Позивачу на загальну суму 38 680 грн. 90 коп.

13.03.2014 Державною фіскальною інспекцією в Одеській області Позивачу предявлено Вимогу № 15-05-23-14/2722 про усунення фінансових порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності та зобовязано Позивача стягнути з Відповідача зайво сплачені кошти у розмірі 38 680 грн. 90 коп. (а.с. 72-75).

27.10.2015 Позивачем направлено Відповідачу лист-вимогу № 6146/01/102/15 про повернення на рахунок ДП МТП Южний в строк до 09.11.2015 зайво сплачені кошти в розмірі 38 680 грн. 90 коп. (а.с.80-82).

При зверненні з позовною заявою Позивач посилався на норми статті 1212 Цивільного кодексу України та просив суд стягнути з Відповідача безпідставно набуті кошти.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, Відповідач отримав грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству.

Отже, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався Позивач як на підставу позовних вимог. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов Державного підприємства Морський торговельний порт Южний до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСАЖ про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 38 680 грн. 90 коп., є безпідставним, отже, таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись положення ст.49 ГПК України, суд покладає судові витрати на позивача.

У судовому засідання 30.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 33,34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 28.12.2015

Суддя В.Д. Фролов