РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015Справа №910/11854/15

За позовом Державного агентства резерву України

до Відкритого акціонерного товариства "Олександрійський завод "Агромаш" Кіровоградської області

про відшкодування вартості матеріальних цінностей, стягнення неустойки, ціна позу 728307,24 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Сущук Т.І.,

від відповідача: не з`явився,

СУТЬ СПОРУ :

у травні 2015 року Державне агентство резерву України звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що на відповідальне зберігання відповідача були закладені матеріальні цінності державного матеріального резерву вартістю 316448 грн.

Всупереч вимог Закону України "Про державний матеріальний резерв" відповідач не забезпечив збереження матеріальних цінностей, що знаходились у нього на зберіганні.

З урахуванням наведеного, а також того, що вказані матеріальні цінності були розброньовані, позивач на підставі ст.ст. 936, 942, 949, 954 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" просив задовольнити позов, стягнути з відповідача на свою користь 316448 грн. вартості відсутніх матеріальних цінностей, 316448 грн. штрафу та 95411,24 грн. пені.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач є зберігачем матеріальних цінностей державного резерву на підставі номенклатури накопичення № М-8с від 26 вересня 1990 р., доведеною підприємствам міністерством Украгропромреммаша.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі копіями номенклатури, актом огляду матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 14 травня 2014 р., поясненнями позивача.

Відповідно до вимог Закону України "Про державний матеріальний резерв", Положення про Державне агентство резерву України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 517 від 8 жовтня 2014 р. позивач є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 154 ЦК УРСР шляхом прийняття відповідачем майна державного резерву на зберігання між сторонами по справі виникли відносини з договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву, врегульовані Законом України "Про державний матеріальний резерв".

Зокрема, номенклатурою відповідачу було доведене мобілізаційне завдання щодо закладення до резерву 2 шт. насосних станції, 1 шт. пресу гідравлічного, 6 шт. перетворювачів, 2 шт. електроагрегата, 1 компл. агрегату зварювального, 5 шт. різаків вставних, 5 шт. пальників для ацетиленового зварювання, 5 шт. генераторів ацетиленових, 6 шт. верстатів заточних, 16 шт. кузов-фургонів на шасі "Камаз", що в указаних кількостях вже накопичені.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 11 Закону України "Про державний матеріальний резерв" підприємства, установи і організації всіх форм власності, яким встановлені мобілізаційні та інші спеціальні завдання, зобов`язані забезпечити розміщення, зберігання, своєчасне освіження, заміну, а також відпуск матеріальних цінностей із державного резерву згідно з зазначеними завданнями власними силами.

Згідно з п. 1 ст. 12 цього ж Закону державний резерв матеріальних цінностей є недоторканим і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України.

Отже, відповідач як відповідальний зберігач матеріальних цінностей державного матеріального резерву зобов`язаний був забезпечувати зберігання майна, яке знаходиться у нього на відповідальному зберіганні.

Поясненнями позивача, актом огляду матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 14 травня 2014 р. стверджується, що відповідач не забезпечив зберігання переданих йому 2 шт. насосних станції, 1 шт. пресу гідравлічного, 6 шт. перетворювачів, 2 шт. електроагрегата, 1 компл. агрегату зварювального, 5 шт. різаків вставних, 5 шт. пальників для ацетиленового зварювання, 5 шт. генераторів ацетиленових, 6 шт. верстатів заточних, 16 шт. кузов-фургонів на шасі "Камаз".

Доказів наявності у відповідача або ж реалізації останнім в установленому порядку вказаних цінностей державного матеріального резерву суду не надано.

Таким чином, відповідач не забезпечив збереження вищевказаних матеріальних цінностей і відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", ст. 949 ЦК України вони підлягали поверненню до державного матеріального резерву.

Згідно зs службовою запискою позивача № 0.62/61 від 3 липня 2014 р. та його розрахунком вартість вищевказаних матеріальних цінностей станом на день виявлення факту самовільного відчуження становила 316448 грн.

У відповідності до вимог п. 10 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" у разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці цінності, стягується штраф у розмірі 100 відсотків вартості виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження), а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожний день до повного повернення матеріальних цінностей.

З матеріалів справи, пояснень позивача слідує, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 36-рт від 15 січня 1999 р. відсутні у відповідача матеріальні цінності розброньовані.

Згідно з абз. 2 п. 10 ст. 14 вказаного Закону у разі недоцільності закладення і зберігання зазначених матеріальних цінностей або виключення їх з номенклатури, скасування мобілізаційного чи іншого спеціального завдання зазначені юридичні особи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, відшкодовують вартість відсутніх матеріальних цінностей державного резерву виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження) із сплатою пені до повного відшкодування вартості матеріальних цінностей.

За таких обставин, з відповідача стосовно до вимог п. 10 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" підлягає стягненню 316448 грн. вартості відсутніх матеріальних цінностей державного резерву, 316448 грн. штрафу, а також 95411,24 грн. заявленої пені.

Оскільки позов задоволено, позивач в установленому порядку звільнений від сплати судового збору, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Державного агентства резерву України задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Олександрійський завод "Агромаш" (28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Нагорна, 106, код 32282308) на користь Державного агентства резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28, код 37472392) 316448 грн. вартості відсутніх матеріальних цінностей державного резерву, 316448 грн. штрафу, 95411,24 грн. пені.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Олександрійський завод "Агромаш" (28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Нагорна, 106, код 32282308) у доход державного бюджету України 14566,14 грн. судового збору.

Рішення набирає законної відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар