ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 915/2014/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 - дов. №03-11/564 від 21.12.2015,

представника відповідача: ОСОБА_3 дов.№1/04.02-10 від 05.01.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фінансового управління Баштанської районної державної адміністрації

(56101, Миколаївська обл., м.Баштанка, вул.Баштанської республіки, 37),

до відповідача: Баштанської районної ради

(56101, Миколаївська обл., м.Баштанка, вул.Баштанської республіки, 37),

про: визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Фінансового управління Баштанської районної державної адміністрації звернулось до господарського суду з позовними вимогами про визнання права власності на обєкт нерухомості гараж загальною площею 18 кв.м, розташований за адресою: Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Баштанської Республіки, 37.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 1976 року на балансі фінансового управління Баштанської райдержадміністрації перебуває гараж загальною площею 18 квадратних метрів, який розташований за адресою: 56101, Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Баштанської республіки, 37. В ході проведення комплексної ревізії Держфінінспекцією в Миколаївській області було виявлено, що право власності на нежитлові будівлі, в т.ч. на будівлю гаражу, загальною площею 18 кв.м по вул.Баштанської республіки, 37, що перебуває на балансі фінансового управління Баштанської райдержадміністрації та є його власністю, зареєстровано за територіальною громадою міста та сіл Баштанськогого району в особі Баштанськоїї районної ради на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.06.2011 САВ №971414. Відповідно до поетажного плану БТІ, блок гаражів загальною площею 191,7 кв.м складається з 5 блоків, кожен з яких, в свою чергу поділено на 2 гаражі (всього 10 гаражів), з яких до другого блоку (35,5 кв.м.) відноситься гараж загальною площею 18 кв.м, який знаходиться на балансі Фінансового управління та введено в експлуатацію з 1976 року. Тобто, в порушення діючого законодавства України була проведена робота по оформленню будівлі гаражу до комунальної власності територіальної громади Баштанського району, тоді як будівля перебуває на балансі фінансового управління райдержадміністрації і є державною власністю. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що Баштанською районною радою, в порушення вимог п.1.ст.321 та п.п.1, 2 ст.331 Цивільного кодексу України, а також вимог Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», в частині відсутності прав власності на нерухоме майно, яке було побудовано та введено в експлуатацію фінансовим управлінням райдержадміністрації у 1976 році, оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно та здійснено державну реєстрацію прав власності на вищезазначене майно, гараж загальною площею 18 кв.м.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, вказуючи на те, що ч.2 ст.328, ст..329 Цивільного кодексу України право власності юридичної особи вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом

На підставі рішення районної ради від 11.10.2002 №1 «Про погодження на прийняття адміністративного будинку, топкової і гаражів райдержадміністрації у спільну власність територіальних громад міста, сіл Баштанського району» райдержадміністрацією було передано за актом приймання-передачі від 29.11.2002 та накладній №88 від 29.11.2002 до спільної власності територіальних громад міста, сіл Баштанського району гаражі на 6 і 7 блоків, у тому числі і спірну площу частини гаража 18 кв.м, що стало підставою взяття на баланс Баштанською районною радою та оформлення свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 22.06.2012. Передачу у власність відповідного обєкту було здійснено згідно з Порядком, визначеним Законом України №147/98-ВР від 03.03.1998 «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності», за ініціативи райдержадміністрації. Знаходження частини гаража на балансі фінансового управління

райдержадміністрації не є підставою набуття права. власності, а лише фіксує факт обліку майна, користування ним та його утримання. Спірний гараж площею 18 кв.м, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на право державної власності на нього не була виділена окремим

обєктом як частина гаража, що має одні двері, окрім того, відсутня перегородка. Спірна частина площі гаража знаходиться у середині секції блоку гаражів і не є цілим обєктом, яким може являтися окрема секція гаражу, і яка є предметом передачі згідно зі ст..2 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності».Крім того, згідно з технічною документацією блоки автогаражів під інвентарним номером МІ було введено в експлуатацію у 1974 році, а відповідно до позовної заяви, гараж, гараж на який претендує Фінансове управління введено в експлуатацію у 1976 році.

Під час розгляду справи представники сторін підтримали позиції викладені у позовній заяві та запереченнях проти позову.

У судовому засіданні 22.12.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набуття права власності на новостворене майно та обєкти незавершеного будівництва регулюється ст.331 ЦК України, частина 2 якої передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано суду доказів будівництва Фінансовим управлінням або Баштанською районною державною адміністрацією та введення у експлуатацію обєкту нерухомості гаража, загальною площею 18 кв.м, розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Баштанської Республіки, 37.

Саме лише перебування зазначеного майна на балансі Фінансового управління не може свідчити про наявність у нього права власності на спірне майно.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконкому Баштанської міської ради №46 від 28.02.2003, Баштанській міській раді видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.06.2011 САВ №971414 на адміністративний будинок з допоміжними будівлями та спорудами за адресою Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Баштанської Республіки, 37, у т.ч. на блок гаражів, до яких, згідно пояснень сторін, входить і спірний гараж.

Таким чином, на даний час право власності на оспорювань позивачем майно зареєстровано за іншою особою.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненню. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, при наявності чинного акту індивідуальної дії, якими за Баштанською міською радою оформлено право власності на спірне майно, вимоги про визнання права власності на це майно за іншою особою, в даному випадку за Фінансовим управлінням Баштанської районної державної адміністрації, є передчасними.

Тому в задоволенні позовних вимог частині слід відмовити.

Судовий збір, у відповідності до ст..49 ГПК України, підлягає покладенню не позивача.

Керуючись ст.ст.33, 34, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 28 грудня 2015 року.

Суддя М.В.Мавродієва