ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року Справа № 904/8487/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Пруднікова В.В., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Однорог О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №26 від 13.10.2015р., представник;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015р. у справі № 904/8487/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБУС ВСП",

м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК

ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ",

м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 1495377 грн 95 коп, пені в розмірі 372591 грн 64 коп, 3% річних у розмірі 36045 грн 60 коп. та інфляційної складової у розмірі 609258 грн 47 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015р. у справі №904/8487/15 (суддя Новікова Р.Г.) позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобус ВСП" борг 1 495 377 грн 95 коп, пеню 363 391 грн 00 коп, 3% річних 36 045 грн 60 коп, інфляційні втрати 609 258 грн 47 коп та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, - 37 561 грн 10 коп. В решті позовних вимог відмовлено з огляду на невірний розрахунок пені.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 10.11.2015р. скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що датою поставки товару вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Позивачем. Оскільки, видаткові накладні не містять дати поставки - отримання товару, то відповідно до вимог ст. 251 Цивільного кодексу України відсутня подія, що має юридичне значення та впливає на початок перебігу строку на оплату. Зазначив, що дата видаткової накладної не може вважатися датою отримання продукції, оскільки є обов`язковим реквізитом документа, а не датою здійснення господарської операції. Таким чином, прострочення зобов`язання по оплаті відсутнє, а факт порушення Відповідачем строку на виконання грошового зобов`язання не доведений.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив з огляду на її безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що заборгованість Відповідача підтверджується наявними у справі доказами, а видаткові накладні про отримання товару підписані обома сторонами без жодних зауважень та додаткових позначок, тому підтверджують факт вчинення господарської операції саме в дні їх складання. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю представника в інших судових процесах.

Зважаючи на те, що коло представників юридичної особи відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України не обмежено, та сам керівник безпосередньо здійснює представництво товариства; справа в господарському суді Дніпропетровської області була призначена на 11-30 год, що не перешкоджало представнику апелянта взяти участь у розгляді цієї справи; враховуючи, що наявних доказів достатньо для вирішення спору, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що 25.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобус ВСП" як постачальником (надалі Позивач) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" як покупцем (надалі Відповідач) був підписаний договір №14-16/460-КП (далі - Договір) строком дії з моменту підписання до 31.12.2014р., а в разі невиконання зобов`язань до повного їх виконання сторонами.

Відповідно до п.1.1. Договору Позивач зобов`язався поставити Відповідачу, а Відповідач зобов'язався прийняти і оплатити продукцію та/або обладнання виробничо - технічного призначення в асортименті, кількості, у строки, за ціною та якісними характеристиками, узгодженими сторонами в Договорі та специфікаціях, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з положеннями пункту 5.1 Договору загальна сума договору визначається сумою всіх специфікацій, але не повинна перевищувати 30 000 000 грн з врахуванням ПДВ.

Відповідно до пункту 4.1, 4.4 Договору поставка продукції виконується партіями, датою поставки вважається дата про приймання продукції, вказана представником Відповідача на відповідних товаро - супровідних документах, наданих Позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами до Договору були підписані специфікації від 25.07.2014р. щодо поставки продукції (шайби, болти, підкладки, клеми) на суму 209 114,18 грн та від 11.09.2014р. щодо поставки рейок Р-65 б/у закуп на суму 1 762 034,09 грн.

На виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу за період з 28.07.2014р. по 10.10.2014р. зазначену продукцію на загальну суму 1966 965,74 грн, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000088 від 28.07.2014р. на суму 186 712,19 грн, №РН-0000108 від 16.09.2014р. на суму 137 163,00 грн, №РН-0000113 від 17.09.2014р. на суму 147 712,60 грн, №РН-0000115 від 22.09.2014р. на суму 147 712,60 грн, №РН-0000118 від 23.09.2014р. на суму 147 712,60 грн, №РН-0000119 від 23.09.2014р. на суму 147 712,60 грн, №РН-0000116 від 23.09.2014р. на суму 168 811,61 грн, №РН-0000124 від 29.09.2014р. на суму 147 238,09 грн, №РН-0000125 від 29.09.2014р. на суму 147 238,09 грн, №РН-0000126 від 30.09.2014р. на суму 147 238,09 грн, №РН-0000127 від 01.10.2014р. на суму 147 238,09 грн, №РН-0000129 від 03.10.2014р. та №РН-0000132 від 10.10.2014р. на суму по 147 238,09 грн кожна. Видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін без зауважень та будь-яких додаткових написів, проти чого сторони не заперечують.

Пунктом 5.3 Договору та специфікаціями передбачено, що розрахунки за продукцію, що поставляється за цим договором, виконуються Відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача на 60 календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції. У випадку, якщо строк оплати випав на вихідний/неплатіжний день, оплата виконується наступного банківського дня.

Враховуючи викладене, останнім днем оплати видаткових накладних є наступний:

за видатковою накладною №РН-0000088 від 28.07.2014р. - 25.09.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000108 від 16.09.2014р. - 14.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000113 від 17.09.2014р. - 15.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000115 від 22.09.2014р. - 20.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000118 від 23.09.2014р. - 21.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000119 від 23.09.2014р. - 21.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000116 від 23.09.2014р. 21.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000124 від 29.09.2014р. - 27.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000125 від 29.09.2014р. - 27.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000126 від 30.09.2014р. - 28.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000127 від 01.10.2014р. - 30.11.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000129 від 03.10.2014р. - 01.12.2014р.;

за видатковою накладною №РН-0000132 від 10.10.2014р. - 08.12.2014р.

Відповідач у визначені строки та у повному обсязі за продукцію не розрахувався. Здійснив оплату частково за видатковою накладною №РН-0000088 від 28.07.2014р. в сумі 62 151,18 грн (21.10.2014р) та в сумі 124 561,01 грн (03.12.2014р.), за видатковою накладною №РН-0000108 від 16.09.2014р. в сумі 137 163,00 грн (14.01.2015р.), за видатковою накладною №РН-0000113 від 17.09.2014р. в сумі 147 712,60 грн (01.04.2015р).

Заборгованість за Договором становить 1 495 377 грн 95 коп. Доказів сплати її на час розгляду справи сторонами не надано. Відповідач наявну суму заборгованості не заперечує.

Зі встановленого судом слідує, що укладений сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення містить і ст.265 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно неналежного виконання Договору Відповідачем в частині своєчасної оплати одержаного товару та наявності правових підстав для стягнення заборгованості у сумі 1 495 377,95 грн.

Твердження скаржника щодо відсутності прострочення оплати з його боку колегією суддів відхиляються, оскільки в разі не зазначення сторонами у видатковій накладній дати одержання продукції, датою її одержання є дата складання та підписання самої накладної як первинного документа, що засвідчує здійснення господарської операції. На видаткових накладних про отримання продукції представник відповідача не зазначив іншої дати її одержання, ніж та, що була вказана у відповідній накладній. Крім того, по вищезазначеним видатковим накладним Позивачем у день здійснення господарської операції по кожній з них були складені та зареєстровані податкові накладні, що підтверджується наявними копіями в матеріалах справи; а Відповідачем факт отримання продукції не заперечується.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Пунктом 6.7 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості несплаченої продукції.

На підставі зазначеного пункту Договору Позивачем було нараховано пеню за період з 10.12.2014р. по 10.06.2015р. в сумі 372 591 грн 64 коп.

Проте, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, пеня підлягає задоволенню частково за загальний період з 10.12.2014р. по 08.06.2015р. в сумі 363 391,00 грн. В решті позовні вимоги про стягнення пені є безпідставними.

Згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 3% річних за період з 10.12.2014р. по 14.09.2015р. в сумі 36 045 грн 60 коп та інфляційних втрат з врахуванням індексу інфляції за грудень 2014 року - вересень 2015 року в сумі 609 258 грн 47 коп є правомірними та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015р. у справі № 904/8487/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 24.12.2015р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя В.В. Прудніков

Суддя Е.В. Орєшкіна