ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.06.2015р. Справа № 917/1046/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", вул. Л.Толстого, 87, м. Лубни, 37500

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства фірми "ТДК", вул. Зарічна, 40, м. Фастів, Київська область, 08500

про визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення третейського суду

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність. № 31 від 21.04.15р.

від відповідача: не з'явився

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству "Лубнипропансервіс" на час розгляду даної справи відчужувати нерухоме майно - частину будівель та споруд (газонаповнюючий склад літ. Б: склад 1 пл. 46,1 кв.м, склад 2 пл. 82,2 кв.м, склад 3 пл. 88,8 кв.м, усього по літері Б - 217,1 кв.м, резервуари літ. №1, №2, №3, № 4, частина огорожі літ. №7, №8 довжиною 253 п.м), які знаходяться за адресою: Полтавська область, Пирятинський район, м. Пирятин, вул. Сумська, 16.

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається у будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Тобто, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, відтак необхідною умовою вжиття вказаних заходів є достатньо обґрунтоване припущення, що їх невжиття утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення (зокрема, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання судового рішення).

Як роз'яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2012р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову") особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою; з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову за змістом ст. 32 ГПК України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Докази, у відповідності зі ст. 34 ГПК України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості. При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що ПП "Лубнипропансервіс" здійснює дії щодо подальшого відчуження спірного нерухомого майна, про що свідчать оголошення про продаж, розміщені в засобах масової інформації та в мережі Інтернет.

Проте, із поданої суду копії зазначеного оголошення не вбачається, що на продаж виставлене саме те майно, яке є предметом розгляду у даній справі.

У даному випадку позивачем не подано доказів та не обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя Сірош Д.М.