КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Справа№ 910/5723/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 10.11.2015 року по справі № 910/5723/15-г (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г (суддя Грєхова О.А.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Центренерго"

до спеціального Українсько-Латвійського підприємства

"Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю)

про стягнення 67 347,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до спільного Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) про стягнення витрат згідно договору №121/6 про закупівлю (поставку) товарів від 07.03.2012 року в загальній сумі 67 347,24 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г позов задоволено повністю. Стягнуто з спільного Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) на користь публічного акціонерного товариства "Центренерго" 67 347,24 грн. витрат за транспортування порожніх цистерн та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2015 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді - Майданевич А.Г., Сулім В.В., прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 02.07.2015 року.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/913/15 від 02.07.2015р. у зв'язку з перебуванням головуючого суддів (судді-доповідача) Гаврилюка О.М. на лікарняному та подальшим виходом у відпустку з 13.07.2015 року по 23.08.2015 року, відповідно до підпункту 2.3.50, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/5723/15-г.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) 02.07.2015 року передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 року прийнято апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г до провадження та розгляд апеляційної скарги призначено на 12.08.2015 року.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/1055/15 від 03.08.2015 року у зв'язку з перебуванням головуючого суддів (судді-доповідача) Скрипки І.М. у відпустці, відповідно до підпункту 2.3.50, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/5723/15-г.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) 03.08.2015 року передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В., Куксов В.В.

У зв'язку з перебуванням судді Куксов В.В. та Ільєнок Т.В. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/5723/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Сулім В.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року по справі № 910/5723/15-г прийнято апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) до провадження і призначено перегляд рішення на 15.09.2015 року.

15.09.2015 року від публічного акціонерного товариства "Центренерго" надійшли письмові доповнення.

У зв'язку з виходом суддів Куксова В.В. та Ільєнок Т.В. з відпустки розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/5723/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Куксов В.В. та Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року прийнято до провадження апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г зазначеною колегією.

У судовому засіданні призначеному на 15.09.2015 року оголошено перерву до 03.11.2015 року.

Враховуючи, що головуючий суддя Яковлєв М.Л. 03.11.2015 року перебуватиме на підвищенні кваліфікації в Національній школі суддів України, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року розгляд справи призначено на 10.11.2015 року.

У зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/5723/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 року прийнято до провадження апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г зазначеною колегією.

Представник відповідача у судовому засіданні, призначеному на 15.09.2015 року, надавав свої пояснення, якими підтримував доводи, що викладені в його апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 10.11.2015 року, не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду рішення доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представників відповідача, проти чого також не заперечує представник позивача, присутній у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року по справі № 910/5723/15-г - залишається без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2012 року між публічним акціонерним товариством "Центренерго" (покупець, позивач) та спільним Українсько-Латвійським підприємством "Хімімпекс" (товариством з обмеженою відповідальністю) (постачальник, відповідач) укладено договір про закупівлю (поставку) товарів №121/6 (а.с. 13-19, т. 1).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов укладеного договору постачальник зобов'язується поставити покупцю товари (продукцію) згідно умов договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору (п. 1.1, 1.2 договору).

За умовами п. 1.3. договору найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в Додатку до договору.

Відповідно до п. 1.5. договору умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку до договору, в якому зазначається місце, строк та (термін) поставки продукції (п.п. 3.1., 3.2. договору).

В додатку № 1 до договору про закупівлю (поставку) товарів № 121/6 від 07.03.2012 року (а.с. 20-21, т. 1) визначено, що загальна вартість продукції з ПДВ становить 4 300 452,00 грн.; умови розрахунків: протягом 30 банківських днів після підписання акту приймання-передачі продукції; постачальник здійснює поставку продукції залізницею на умовах поставки - DDP (Вуглегірська ТЕС, Зміївська ТЕС, Трипільська ТЕС), відповідно до Правил "Інкотермс 2000"; строк поставки: протягом 15 календарних днів з моменту отримання письмової заявки покупця з можливістю дострокової поставки; строк дії договору 31.12.2012 року.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку, зазначеного в додатку до договору (п. 12.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з березня 2012 року по липень 2012 року, зі станцій відправлення Баглій Придніпровської залізниці та Рожнятов Львівської залізниці відповідачем на ім'я одержувача, на адресу Вуглегірської ТЕС, Зміївської ТЕС, а також Трипільської ТЕС ПАТ "Центренерго", було відправлено залізничним транспортом товар (натрій гідроксид, а.с. 22-30, т. 1).

Відправлений відповідачем товар було отримано позивачем (а.с. 31-48, т. 1).

Після вивантаження вантажу, цистерни, у яких було відвантажено продукцію, повернуто власнику цих цистерн за залізничними накладними №№49264880, 49324890, 49830615, 49784796, 50531433, 51223717, 48813943, 48813307, 44615243, 44701274, 44715191, 44822476, 44903318, 44935989, 44987212, 43269281, 43841683, 44091403, 44108140, 32879926, 33140468, 33736570 та 34193011, в яких відправником зазначено, відповідно, Зміївську ТЕС, Трипільську ТЕС та Вуглегірську ТЕС, а одержувачем ПАТ "Дніпроазот" та у графі 20 зазначена наступна інформація: вагони-цистерни, що перевозяться на своїх осях, порожня власна цистерна, власник ТОВ "Азовевротранс", після перевезення натрію їдкого, що прибув по накладній (номер), злита повністю, дата, не очищена, направляється до пункту навантаження (а.с. 49-57, т. 1).

Між державним підприємством Донецька залізниця та позивачем укладено договір № 412/807 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізницею послуг від 01.01.2010 року (а.с. 58-60, т. 1).

Також між статутним територіально-галузевим об'єднанням "Південна залізниця" та позивачем укладено договір № 2267 про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.02.2010 року (а.с. 115-116, т. 1).

Також між державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-західна залізниця" та позивачем укладено договір № 2036103 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізницею послуг від 18.05.2010 року (а.с. 157-158, т. 1).

Як свідчать записи у графі 34 залізничних накладних за перевезення порожніх цистерн за вищезазначеними накладними до їх власника позивачем сплачено залізниці тариф у загальному розмірі 67 347,24 грн.

Публічним акціонерним товариством "Центренерго" надіслано відповідачу претензії із вимогою сплатити понесені збитки: від 27.01.2015 року № 8-08/397, від 02.02.2015 року № 25/75-557, від 24.02.2015 року № 10-897 (а.с. 164-178, т. 1).

Однак, зазначені претензії залишено без задоволення.

У зв'язку з чим, публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до спільного Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) про стягнення витрат згідно договору №121/6 про закупівлю (поставку) товарів від 07.03.2012 року в загальній сумі 67 347,24 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. А.3., А.6. DDP Правил «Інкотермс-2000» продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення. Якщо конкретної точки поставки не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати точку в межах названого місця призначення, яка найбільш задовольняє його цілям. Крім того, продавець несе всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності з ст. А 4.

Як було зазначено вище, відповідачем здійснено постачання позивачу продукції відповідно до договору № 121/6 залізничним транспортом у цистернах, які є власністю ТОВ "Азовевротранс".

Згідно із ст.1 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача.

Отже, внаслідок укладення саме такого договору залізничного перевезення у вищезазначених цистернах, які є власністю ТОВ "Азовевротранс", позивач став одержувачем вантажу, на якого нормами транспортного законодавства покладені відповідні обов'язки.

Статтею 46 Статуту залізниць України встановлено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання установлюються Правилами.

Відповідно до п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтрансу України від 25.02.99 № 113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458, за час перебування на під'їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься; якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

При цьому слід зазначити, що перебування чужих порожніх цистерн перешкоджає здійсненню належним чином господарської діяльності, що є порушенням права суб'єкта господарювання.

За викладених обставин немає підстав для висновку, що відповідачем при виконанні договору № 121/6 були враховані інтереси позивача та було забезпечено загальногосподарський інтерес, як це передбачено в ч. 2 ст. 193 ГК України.

Таким чином, внаслідок здійснення відповідачем постачання продукції згідно із договором № 121/6 у цистернах, які належать ТОВ "Азовевротранс", позивач змушений був відправити зазначені порожні цистерни їх власнику, за що сплатив залізниці тариф у розмірі 67 347,24 грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Договором № 121/6 не передбачено умови про те, що на позивача покладається обов'язок по поверненню, після вивантаження, порожніх цистерн їх власнику, так само не передбачено й умови про покладення на позивача витрат по сплаті залізничного тарифу за повернення порожніх цистерн.

Відповідно до договору № 121/6 грошове зобов'язання позивача, як покупця продукції, обмежувалось оплатою вартості одержаної продукції, отже, відповідно до умов договору № 121/6 продукція повинна була бути поставлена у цистернах, які належать залізниці, й порожні цистерни були б повернуті на станцію призначення без понесення додаткових витрат на їх повернення власнику.

Отже, відповідач своїми діями спричинив позивачу збитки у вигляді додаткових витрат по сплаті залізничного тарифу, у зв'язку з необхідністю повернення порожніх цистерн, та ці дії є такими, що порушують установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів; кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів; права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Оскільки, відповідачем оплата не здійснена, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилань скаржника на те, що позивач добровільно, на власний розсуд перевіз порожні цистерни, то вони колегією суддів до уваги не беруться, оскільки суперечать матеріалам справи та нормам транспортного законодавства, оскільки з моменту одержання позивачем вантажу, на останнього покладаються обов'язки по своєчасному розвантаженню перевізних засобів та поверненню їх власнику, а перебування порожніх цистерн після вивантаження у позивача потягнуло б за собою додаткові витрати.

Доводи скаржника про обов'язок відповідача нести витрати тільки до моменту поставки товару, не відповідають вимогам ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України.

Крім того, факт спричинення позивачу збитків, внаслідок понесення додаткових витрат на сплату залізниці тарифу за повернення порожніх цистерн у вищезазначеному розмірі, підтверджений наявними у справі документами, які є належними доказами, також доведена матеріалами справи вина відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та спричиненням збитку і відповідачем не вжито заходів по зменшенню збитків, натомість своєчасне повернення порожніх цистерн позивачем мінімалізувало додаткові витрати по їх зберіганню.

Внаслідок цього, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.02.2015 року № 910/15966/14.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г - залишається без змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу спеціального Українсько-Латвійського підприємства "Хімімпекс" (Товариство з обмеженою відповідальністю) на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі № 910/5723/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/5723/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

А.Г. Майданевич