ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р. Справа № 911/4372/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не зявились;

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мясопереробне підприємство "Агроторговий Дім", м. Тараща, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-2", м. Вишгород, Київська область

про стягнення 119 000, 86 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Мясопереробне підприємство "Агроторговий Дім" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ "КРАЙ-2" про стягнення 53 032, 78 грн основної заборгованості, 22 482, 99 грн пені, 39 579, 55 грн інфляційних збитків, 3 905, 54 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати у повному обсязі за товар згідно договору поставки № 291 від 15.04.2011 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.09.2015 р. порушено провадження у справі № 911/4372/15 за позовом ТОВ "Мясопереробне підприємство "Агроторговий Дім" до ТОВ "КРАЙ-2" про стягнення 119 000, 86 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 21.10.2015 р.

21.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 04.11.2015 р.

04.11.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 18.11.2015 р.

18.11.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 02.12.2015 р.

01.12.2015 р. до загальної канцелярії господарського суду від позивача надійшло клопотання про приєднання письмових доказів вих. № 74 від 01.12.2015 р. на вимогу суду, що приєднані судом до матеріалів справи.

02.12.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 16.12.2015 р.

16.12.2015 р. представники позивача та відповідача у судове засідання не зявились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили, відповідач відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав. Обовязок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 07300, АДРЕСА_1, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 291, згідно умов п. 1.1. якого постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця (додаток № 1) та товаросупровідною документацією, які складають невідємну частину цього договору, на умовах цього договору. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі Специфікації, затвердженої сторонами та діючої на дату замовлення, в якій наведено список товарів, що поставляються за цим договором, та їх ціни, яка є невідємною частиною цього договору (додаток № 2).

Згідно п. 3.1. договору постачальник поставляє, а покупець оплачує товари за цінами, зазначеними у Специфікації (додаток № 2), затвердженої сторонами.

Відповідно до п. 3.3. договору покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у ст. 9 цього договору протягом терміну платежу, визначеного у п. 1.1. Додатку № 3 за умови, що сума платежу не менше 50, 00 грн.

Пунктом 8.1. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір укладений строком до 31.12.2012 р. Строк дії цього договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж на 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію.

15.04.2011 р. між сторонами було підписано Додаток № 1, Додаток № 2, Додаток № 3, Додаток № 4, Додаток № 5, Додаток № 6 до договору поставки № 291 від 15.04.2011 р.

15.04.2011 р. між сторонами було підписано Протокол розбіжностей № 1 до договору поставки № 291 від 15.04.2011 р., згідно п. 1. якого сторони вирішили:

- пункт 1.1. Додатку № 3 викласти в наступній редакції: покупець оплачує поставлені товари з відстрочкою платежу 10 банківських днів з дня поставки за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені накладні та інші документи на адресу покупця, яка вказана в статті 9, протягом не більше, ніж 7 днів з дня поставки. Якщо постачальник не надасть накладні та документи вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документів;

- пункти 1.2., 1.4., 1.5. Додатку № 3 виключити;

- пункт 2.1. Додатку № 3 замінити 10 % на 1 %;

- пункт 1.3. Додатку № 3 доповнити за згодою сторін;

- пункт 2.5. Додатку № 3 виключити.

На виконання умов договору позивачем протягом березня 2013 р.-березня 2014 р.р. було передано у власність (поставлено) відповідачу товар на загальну суму 278 004, 56 грн, що підтверджується видатковою накладною № 450 від 01.03.2013 р., видатковою накладною № 1047 від 27.05.2013 р., видатковою накладною № 1110 від 04.06.2013 р., видатковою накладною № 1129 від 05.06.2013 р., видатковою накладною № 1482 від 31.07.2013 р., видатковою накладною № 1483 від 31.07.2013 р., видатковою накладною № 1723 від 01.09.2013 р., видатковою накладною № 2082 від 18.10.2013 р., видатковою накладною № 2132 від 25.10.2013 р., видатковою накладною № 2214 від 08.11.2013 р., видатковою накладною № 505 від 18.03.2014 р., видатковою накладною № 506 від 18.03.2014 р., видатковою накладною № 507 від 18.03.2014 р., видатковою накладною № 526 від 22.03.2014 р., наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по оплаті отриманого товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 225 000, 00 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача за 15.07.2013 р., 26.11.2013 р., 22.11.2013 р., 21.11.2013 р., 18.11.2013 р., 14.11.2013 р., 14.10.2013 р., 03.10.2013 р., 12.09.2013 р., 02.09.2013 р., наявними у матеріалах справи.

У квітні 2015 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 34 від 23.04.2015 р., у якій просив перерахувати заборгованість у розмірі 53 032, 78 грн. Факт направлення претензії підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 25.04.2015 р.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 53 004, 56 грн, що підтверджується договором поставки № 291 від 15.04.2011 р., видатковою накладною № 450 від 01.03.2013 р., видатковою накладною № 1047 від 27.05.2013 р., видатковою накладною № 1110 від 04.06.2013 р., видатковою накладною № 1129 від 05.06.2013 р., видатковою накладною № 1482 від 31.07.2013 р., видатковою накладною № 1483 від 31.07.2013 р., видатковою накладною № 1723 від 01.09.2013 р., видатковою накладною № 2082 від 18.10.2013 р., видатковою накладною № 2132 від 25.10.2013 р., видатковою накладною № 2214 від 08.11.2013 р., видатковою накладною № 505 від 18.03.2014 р., видатковою накладною № 506 від 18.03.2014 р., видатковою накладною № 507 від 18.03.2014 р., видатковою накладною № 526 від 22.03.2014 р., виписками з банківського рахунку позивача за 15.07.2013 р., 26.11.2013 р., 22.11.2013 р., 21.11.2013 р., 18.11.2013 р., 14.11.2013 р., 14.10.2013 р., 03.10.2013 р., 12.09.2013 р., 02.09.2013 р., наявними у матеріалах справи.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 53 004, 56 грн за договором поставки № 291 від 15.04.2011 р.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором поставки № 291 від 15.04.2015 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 13.08.2014 р. по 13.08.2015 р. всього на загальну суму 22 482, 99 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.8. договору передбачено, що за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним та не відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

період заборгованості - з 13.08.2014 р. по 18.09.2014 р., сума основної заборгованості 14 789, 09 грн, кількість днів заборгованості 37 днів, розмір облікової ставки НБУ 12, 50 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
14789.0913.08.2014 - 18.09.20143712.5000 %0.068 %*374.79
14 789, 09 грн х 12, 50 % х 2 х 37/365 = 374, 79 грн

період заборгованості - з 13.08.2014 р. по 22.09.2014 р., сума основної заборгованості 4 128, 04 грн, кількість днів заборгованості 41 день, розмір облікової ставки НБУ 12, 50 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4128.0413.08.2014 - 22.09.20144112.5000 %0.068 %*115.92
4 128, 04 грн х 12, 50 % х 2 х 41/365 = 115, 92 грн

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди становить 490, 71 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 01.03.2013 р. по 13.08.2015 р. всього на загальну суму 39 579, 55 грн та 3 905, 54 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.03.2013 - 13.08.201553004.561.74639541.4092545.96
53 004, 56 грн х 1, 746 = 92 545, 96 грн; 92 545, 96 грн 53 003, 56 грн = 39 541, 40 грн.

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості згідно договору у вищевказаний період становить 39 541, 40 грн. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 39 541, 40 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості наступний:

період заборгованості - з 01.03.2013 р. по 13.08.2015 р., сума основної заборгованості 53 004, 56 грн, кількість днів заборгованості 896 днів.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
53004.5601.03.2013 - 13.08.20158963 %3903.46
53 004, 56 грн х 0, 03 % х 896/365 = 3 903, 46 грн.

Отже, загальний розмір 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період становить 3 903, 46 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 3 903, 46 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати на послуги адвоката у розмірі 5 950, 05 грн.

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, повязані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських обєднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною пятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини пятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Понесені позивачем витрати на послуги адвоката у розмірі 5 950, 05 грн підтверджуються договором № 41/21/2012 про надання юридичних послуг від 10.04.2012 р., укладеним між ТОВ "Мясопереробне підприємство "Агроторговий Дім" та адвокатом ОСОБА_1, додатковою угодою № 47/2015 р. до договору про надання юридичних послуг № 79/21/2012 р. від 31.05.2012 р., актом виконаних робіт від 01.09.2015 р., квитанцією № 12306439-1 про здійснення касової операції від 01.09.2015 р. на суму 5 950, 10 грн, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 3207/10 від 18.01.2007 р., наявними у матеріалах справи.

Судові витрати (у тому числі витрати на послуги адвоката) відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-2" (ідентифікаційний код 35231874) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мясопереробне підприємство "Агроторговий Дім" (ідентифікаційний код 30739904) 53 004 (пятдесят три тисячі чотири) грн 56 (пятдесят шість) коп. основної заборгованості, 490 (чотириста девяносто) грн 71 (сімдесят одна) коп. пені, 39 541 (тридцять девять тисяч пятсот сорок одна) грн 40 (сорок) коп. інфляційних збитків, 3 903 (три тисячі девятсот три) грн 46 (сорок шість) коп. 3 % річних та судові витрати 1 454 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн 10 (шістдесят сім) коп. судового збору та 4 847 (чотири тисячі вісімсот сорок сім) грн 01 (одна) коп. витрат на послуги адвоката.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

30 грудня 2015 р.