ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 922/4175/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Хачатрян В.С., суддя Черленяк М.І.

при секретарі - Довбиш А.Ю.

за участю

прокурора Ногіної О.М. посвідчення № 032167 від 11.02.2015 року

представників сторін:

1-го відповідача ОСОБА_1 за дорученням № 08-11/1604/2-15 від 09.04.2015 року

2-го відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача (вх. № 4457 Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2015 року у справі

за позовом Прокурора м.Харкова, м. Харків

до 1. Харківської міської ради, м. Харків

2. Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Ермітаж, м.Харків

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13 серпня 2015 року (суддя Денисюк Т.С.) позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано п.19.2 додатку 1 до рішення 34 сесії 5 скликання Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування від 24.06.2009 № 136/09. Стягнуто з Харківської міської ради на користь державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору (а.с.65-70).

1-й відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2015 року скасувати. Вказує на те, що Рішення 34 сесії 5 скликання Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування від 24.06.2009 № 136/09 прийняте у відповідності до норм чинного законодавства. Також зазначає, що прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави та не обґрунтував необхідності захисту таких інтересів (а.с.77-90).

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному зясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства, просить рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказує на те, що Рішення Харківської міської ради прийнято в порушення вимог ст. 41 Земельного кодексу України, ст. ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу та Примірного статуту, оскільки Харківська міська рада при вирішенні питання про надання ОК ЖБК Ермітаж безоплатно земельної ділянки не з'ясувапа правовий статус, мету та підстави створення цього кооперативу відповідно до ЖК та Примірного статуту (а.с.144-151).

2-й відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, направлена на його адресу ухвала суду повернута поштовим відділенням з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги належне повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представника 2-го відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

10.12.2015 року апеляційна скарга по справі слухалась по суті та у судовому засіданні оголошено перерву до 14.12.2015 року.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення господарський суд зазначив, що статтею 41 Земельного кодексу України передбачено можливість безоплатної передачі земельних ділянок у власність юридичної особи для здійснення житлового будівництва за умови, що така особа створена як житлово-будівельний кооператив, а тому при вирішенні питання щодо безоплатного надання земельної ділянки в порядку, визначеному наведеною нормою, слід враховувати саме мету створення кооперативу, яка має відповідати встановленим вимогам до порядку створення такого кооперативу.

Відповідно до ст. 133 Житлового Кодексу України, ст. 135 Житлового Кодексу України та абз. 1 п. 8 Примірного статуту громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу (далі -ЖБК) і одержати в ньому квартиру; до членів ЖБК приймаються громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і які потребують поліпшення житлових умов. матеріали справи свідчать про те, що ОК ЖБК Ермітаж створено із порушенням вищевказаних норм. З п.1.1.Статуту вбачається, що Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Ермітаж створений в організаційно-правовій формі обслуговуючого кооперативу. Відповідно до ст. 2 Закону України Про кооперацію, обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом обєднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Таким чином, ОК ЖБК Ермітаж фактично не є житлово-будівельним кооперативом в розумінні вимог глави 5 ЖК України та ст. 41 ЗК України. Вказаний кооператив фактично є обслуговуючим, його фактична мета створення, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам до житлово-будівельного кооперативу. Стаття 41 Земельного кодексу України, на підставі якої було ухвалене спірне рішення, передбачає можливість надання земельних ділянок не обслуговуючим, а лише житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам. Як вбачається зі статуту ОК ЖБК Ермітаж та протоколів загальних зборів засновників, кооператив не створено при виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів, при підприємстві, установі чи організації, що суперечить ст. 137 ЖК України. Також всупереч ч. 6 ст. 137 ЖК та абз. 2 п. 4 Примірного статуту рішення про створення ОК ЖБК Ермітаж та список членів кооперативу не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради, при тому, що статут кооперативу зареєстровано саме в цій місцевій раді. Відповідач не надав суду жодного доказу того, що члени кооперативу на момент його створення, потребували поліпшення житлових умов, що суперечить вимогам ст. 135 ЖК України та абз. І п.8 Примірного статуту. Вимога щодо необхідності поліпшення житлових умов повинна бути передбачена у матеріалах реєстраційної справи та статутних документах. Вивчення зазначених документів ОК ЖБК Ермітаж встановлено, що відповідні відомості у них відсутні. На підставі наведеного, господарський суд дійшов висновку про те, що спірне рішення (п. 19.2 додатку 1 до рішення 34 сесії 5 скликання Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення обєктів містобудування №136/09 від 24.06.2009) є незаконним (а.с.65-70).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2009 року Харківської міської ради Харківської області прийнято Рішення 34 сесії 5 скликання Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування, яким затверджено проекти відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам, зазначеним у додатках та надано юридичним та фізичним особам, зазначеним у додатках, земельні ділянки та надано згоду на розроблення містобудівних обґрунтувань для розміщення обєктів (а.с.45,46).

Відповідно до п. 19.2 Додатку 1 до вказаного Рішення ОК ЖБК Ермітаж" () надано у власність земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,14 га для будівництва та подальшої експлуатації житлового будинку по вул. Клочківській у 421 мкр.

Прокурор звернувся з позовом про визнання незаконним та скасування п.19.2 додатку 1 до вказаного Рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам ст. 41 Земельного кодексу України, ст.ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №186 від 30.04.1985 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво в суді інтересів держави та громадянина у випадках, визначених законом.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, підставою для представництва прокуратурою у суді інтересів громадянина або держави полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, а також інші форми представництва.Прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь - якій стадії судочинства, в порядку передбаченому процесуальним законом.

Згідно з ч.2 ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Про обов'язок прокурора зазначити у позовній заяві про відсутність такого органу також вказано в абз. 4 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 7 Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам (у редакції, викладеній у пункті 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 №2 Про внесення до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України доповнень і змін, що стосуються участі прокурора у судовому процесі).

У даному позові такий орган відсутній, оскільки особа, яка наділена територіальною громадою міста відповідними повноваженнями у даному випадку виступає у якості відповідача.

Частиною 3 ст. 2 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інших інтересів держави та обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

У ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" зазначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. У постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 2 від 16.01.2013 року зазначено, що системний аналіз приписів статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" і норм ГПК (зокрема, статті 29 та пункту 6 частини першої статті 81) свідчить про наявність у прокурора права на звернення до господарського суду з позовом в інтересах громадянина (в тому числі фізичної особи-підприємця) за наявності підтверджених належними доказами підстав, передбачених частиною другою статті 36-1 названого Закону.

З позовної заяви вбачається, що прокурор зазначає про необхідность вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної землі із власності відповідача. Про наявність суспільної проблеми свідчить той факт, що земельна ділянка, яка не може бути передана у приватну власність, була передана у приватну власність кооперативу для забудови. Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у власність держави земельної ділянки, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересам и та необхідності дотримання прав власників.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.1 ст. 144 Конституції України зазначено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень Харківської міської ради, у тому числі, віднесено розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Положеннями ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до п. 19.2 Додатку 1 до Рішення Харківської міської ради Харківської області 34 сесії 5 скликання від 24.06.2009 року ОК ЖБК Ермітаж" () надано у власність земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,14 га для будівництва та подальшої експлуатації житлового будинку по вул. Клочківській у 421 мкр. (а.с.45,46).

Згідно з ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

З позовної заяви вбачається, що прокурор зазначає про необхідність вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної землі із власності відповідача.

Прокурором не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів виконання Рішення Харківської міської ради Харківської області 34 сесії 5 скликання від 24.06.2009 року, а саме доказів набуття права власності на спірну земельну ділянку ОК ЖБК Ермітаж".

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у п.19.1. Додатку №1 Рішення Харківської міської ради Харківської області 34 сесії 5 скликання від 24.06.2009 року зазначено про припинення ТОВ ІБК «ВБК» права користування земельною ділянкою площею 0,266 га по вул. Клочківській, 26 в 421 мкр., за його добровільною відмовою (а.с.46).

Проте, під час розгляду справи у суду апеляційної інстанції прокурором надано ОСОБА_2 Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області № 132/0/64-15 від 02.11.2015 року, яким повідомлено про те, що в управлінні Держгеокадастру у м.харкові Харківської області станом на 29.12.2012 року на земельну ділянку за адресою: м.Харків по вул. Клочківській, 26 в 421 мкр. обліковується договір оренди землі від 11.03.2008 року № 29 за ТОВ ІБК «ВБК» площею 0,2664 (а.с.168).

У судовому засіданні представником Харківської міської ради надано Акт № 2179/15 обстеження земельної ділянки по вул. Клочковській,26 в 421 мкр., з якого вбачається, що Обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка по вул. Клочківській (буд. № 26) в 421 мкр. площею, орієнтовно, 0,1400 га частково огороджена, будівництво ОК ЖБК Ермітаж" не розпочато та не ведеться, на земельній ділянці розташовані спортивний та дитячий майданчик. Право користування земельною ділянкою по вул. Клочківській (буд. № 26) в 421 мкр. в установлену порядку не переоформлено (а.с.171).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ОК 05.06.2012 року ЖБК Ермітаж" здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи (а.с.16,17).

Вказані обставини свідчать про те, що п.19.1. Додатку №1 Рішення Харківської міської ради Харківської області 34 сесії 5 скликання від 24.06.2009 року не виконувався та і в подальшому не буде виконаний.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що прокурор не довів обставин, повязаних з порушенням інтересів територіальної громади та не обгрунтував необхідність захисту таких інтересів, а саме необхідность вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної землі із власності відповідача.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що прокурор не довів обставин на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, у звязку з чим позовна вимога про скасування п.19.1. Додатку №1 Рішення Харківської міської ради Харківської області 34 сесії 5 скликання від 24.06.2009 року задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги 1-го відповідача у звязку з недоведеністю позивачем обставин справи та скасування рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2015 року з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 2 ст. 104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу 1-го відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 13 серпня 2015 року у справі № 922/4175/15 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовлено.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 16.12.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Хачатрян В.С.

Суддя Черленяк М.І.