ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.12.2015 Справа № 920/1662/15

за позовом Комунального підприємства Міськводоканал Сумської

міської ради, м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгівельно

виробнича компанія Промавтоматика, м. Суми,

про стягнення 1858 грн. 81 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 (довіреність № 8 від 05.01.2015 року);

Від відповідача не зявився;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2 095 грн. 91 коп., з яких: 1 083 грн. 35 коп. основного боргу за надані комунальні послуги з прийому стічних вод відповідно до договору № 3660 від 20.02.2013 року на прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями, 318 грн. 03 коп. пені, 629 грн. 55 коп. інфляційних збитків, 64 грн. 98 коп. 3% річних, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог № 22/13944 від 21.12.2015року, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1858 грн. 81 коп., з яких: 1 083 грн. 35 коп. основного боргу за надані комунальні послуги з прийому стічних вод відповідно до договору № 3660 від 20.02.2013 року на прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями, 80 грн. 93 коп. пені, 629 грн. 55 коп. інфляційних збитків, 64 грн. 98 коп. 3% річних, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Враховуючи передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог, суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не зявився, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до Спеціального витягу з ЄДРПОУ місцезнаходження відповідача: вул. Машинобудівельників, буд. 4, офіс 32, м. Суми, 40020.

Ухвала господарського суду Сумської області від 30.10.2015року про порушення провадження у справі № 920/1662/15, яка була надіслана відповідачу за вищевказаною адресою, повернута суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

20.02.2013року між сторонами укладено договір на прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 3660, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання приймати стічні води згідно межі розподілу, а відповідач, в свою чергу, зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги з водовідведення.

Відповідно до п. 3.4.6. договору, відповідач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Порядок розрахунків визначено сторонами у розділі 4 договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 4.1. договору).

Відповідач до 10-го числа поточного місяця здійснює передоплату в розмірі 100 відсотків із розрахунку за попередній місяць. Кінцевий розрахунок за послуги з водовідведення відповідач проводить до 5-го числа наступного місяця, виходячи з діючого тарифу та рахунку, що надається (п. 4.2. договору).

Платіжні документи за розрахунковий період відповідач забирає нарочним з 1 по 5 число, щоб уникнути конфліктів з питань оплати рахунків (п. 4.5. договору).

Кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається згідно розрахунку, який надає відповідач та становить 43,2 м3 на місяць.

Тарифи, діючі на час укладення договору за 1 м3:

- стічні води з ПДВ - 4,84 грн./м3;

- для скиду понаднормативних забруднень в систему каналізації міста - 1,87 грн./м3 (з ПДВ) згідно розрахунку КП «Міськводоканал», за встановлений факт залпового скиду забруднюючих речовин : Кк= 10 (18.70грн./м3).

У разі зміни тарифів, оплата відповідачем здійснюється за новими цінами згідно рахунку (п. 4.7., п. 4.8. договору).

При наявності заборгованості у відповідача згідно виставлених рахунків позивача, кошти, що надійшли від відповідача, зараховуються позивачем як погашення заборгованості за попередній період незалежно від вказаного у платіжному дорученні призначення платежу.

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі відповідач зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення позивачем розрахункового документу письмово повідомити про це позивача та у цей же термін направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова відповідача оплатити розрахунковий документ позивача вважатиметься безпідставною.

Пред'явлення претензії не припиняє оплату рахунків в повній сумі в установлений строк. При встановлені правомірності претензії залишок суми, одержаної позивачем зараховується погашенням послідуючих рахунків за воду (п. 4.9., п. 4.10. договору).

Факт надання позивачем відповідачу послуг за період з серпня по жовтень 2013 року загальною вартістю 2423 грн. 35 коп. підтверджується виставленими рахунками за водовідведення за вказаний період.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору не оплатив своєчасно та у повному обсязі надані послуги, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1083 грн. 35 коп.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 526, 629 Цивільного кодексу України, пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 530 цього ж Кодексу визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що факт надання позивачем послуг водовідведення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, при цьому відповідач не розрахувався за надані послуги своєчасно та у повному обсязі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Доказів незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг відповідачем не подано, такі докази в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати наданих позивачем послуг, правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1083 грн. 35 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. п. 5.3., 5.4. договору, у разі несвоєчасного перерахування коштів відповідачем за послуги водовідведення стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний прострочений день. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми боргу.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачу нараховано пеню в загальній сумі 80 грн. 93 коп. за період з 06.11.2013року по 30.04.2014року в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, виходячи з суми боргу за серпень-жовтень 2013року, з урахуванням часткових оплат.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12, п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Оскільки позивачем при розрахунку пені не враховано положень частини шостої статті 232 ГК України (період прострочення грошового зобовязання з оплати послуг, наданих у серпні 2013 року починається з 05.09.2013року, відповідно шестимісячний строк для нарахування пені закінчився 05.03.2014року, період прострочення грошового зобовязання з оплати послуг, наданих у вересні 2013 року - з 05.10.2013року, закінчення шестимісячного строку 05.04.2014року, період прострочення грошового зобовязання з оплати послуг, наданих у жовтні 2013 року з 05.11.2013року, закінчення шестимісячного строку 05.05.2014року), судом здійснено перерахунок пені, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, виходячи з суми боргу за серпень-жовтень 2013року, з урахуванням часткових оплат, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, згідно з яким загальний розмір пені складає 77 грн. 02 коп.

Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга:Закон Еліт 9.4.1. ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга», ТОВ «Ліга Закон», 2015 та долучений до матеріалів справи.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати 3% річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачу нараховано 3 % річних в загальній сумі 64 грн. 98 коп. та інфляційні збитки в загальній сумі 629 грн. 55 коп. за період з 06.09.2013року по 31.08.2015року, виходячи з суми боргу за серпень-жовтень 2013року, з урахуванням часткових оплат.

Перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати наданих послуг, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 77 грн. 02 коп. пені, 629 грн. 55 коп. інфляційних збитків, 64 грн. 98 коп. 3% річних.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 3 грн. 91 коп. - суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торгівельно виробнича компанія Промавтоматика (вул. Машинобудівельників, буд. 4, офіс 32, м. Суми, 40020, ) на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (вул. Білопільський шлях, буд. 9, м. Суми, 40009, код 03352455) 1083 грн. 35 коп. основного боргу, 77 грн. 02 коп. пені, 629 грн. 55 коп. інфляційних збитків, 64 грн. 98 коп. 3% річних, 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.12.2015року

Суддя Є.А. Жерьобкіна