ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

29 грудня 2015 р. Справа № 902/1552/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50)

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентиф. номер НОМЕР_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 253832,98 грн.

за участю секретаря судового засідання Здорик Я.С.

представники сторін не з'явилися

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором № б/н від 12.04.2013р. в розмірі 253832,98 грн, з яких: 95111,37 грн - заборгованість за кредитом, 80068,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 78653,20 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Ухвалою суду від 30.11.2015 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/1552/15 та призначено її до розгляду на 17.12.2015 р.

Ухвалою суду від 17.12.2015 року відкладено розгляд справи на 28.12.2015 року.

В судовому засіданні 28.12.2015р. оголошено перерву на 29.12.2015р.

Представники сторін в судове засідання 29.12.2015р. не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи під розпис.

До суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить долучити до матеріалів справи додаткові докази та провести розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Заявою № б/н від 28.12.2015р. відповідач позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі за наявними в ній матеріалами.

Беручи до уваги приписи ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду сторін або їх представників, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

12.04.2013 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (Банк, позивач) з заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якої Банком було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2.

За умовами Заяви від 12.04.2013 р. клієнт банку, підписавши дану заяву погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку www.pb.ua, Тарифами банку, які разом із цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Також у Заяві вказано, що з її підписанням Клієнт банку, у порядку чинного законодавства засвідчує згоду на ведення з Банком документообігу, інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, що отриманий в порядку який передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Клієнт банку підписавши заяву від 12.04.2013 р. підтвердив, що він приєднуються та зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між Банком та Клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інші Інтернет/SMS-ресурс, зазначений Банком).

Сторони за заявою від 12.04.2013 р. також погодили, що при укладенні договорів, а також додаткових угод до них Банк та Клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки банку і підпису особи, уповноваженої підписувати договори та угоди до них від імені Банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

Після підписання заяви від 12.04.2013 р. клієнту було надано право користування послугами банку, зокрема, послугою "Гарантований платіж", яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів банку, тобто в кредит.

Розділами 3.1.1, 3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг регламентований порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж».

Послугу «Гарантований платіж» ПАТ КБ «Приватбанк» надає за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і ПАТ КБ «Приватбанк». Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ «Приватбанк» заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ «Приватбанк» зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ «Приватбанк» як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарському договорі, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов).

Після отримання ПАТ КБ «Приватбанк» за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки, ПАТ КБ «Приватбанк» розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.76. Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ «Приватбанк» відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ «Приватбанк» відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку заяві від 12.04.2013р. , суд дійшов висновку, що між сторонами при обопільному підписанні вказаної заяви виникли правовідносини, що підпадають під регулювання наступних статей чинного законодавства.

Згідно із ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У ч.1 ст.1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Отже, суд приходить до того висновку, що Умови та правила надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач, підписавши заяву від 12.04.2013р., містить істотні умови договору банківського обслуговування, у тому числі щодо надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач почав користуватися послугою "Гарантований платіж" з 05.07.2013р. шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24.

Позивач зобов'язання за договором виконав належним чином, своєчасним проведенням гарантованих платежів ініційованих клієнтом відповідно до оформлених заявок № 12 від 05.07.2013р., № 14 від 17.07.2013, №37 від 28.08.2013, № 38 від 29.08.2013р., № 46 від 14.09.2013р., № 53 від 02.12.2013, №65 від 20.10.2013, № 71 від 23.10.2013р., № 74 від 29.10.2013р., № 94 від 14.11.2013, №107 від 26.11.2013, № 114 від 29.11.2013р., № 120 від 13.12.2013р., № 130 від 30.12.2013, №138 від 04.01.2014, № 142 від 17.01.2014р., № 143 від 10.01.2014р., № 145 від 21.01.2014, №164 від 18.02.2014, № 161 від 15.02.2014р., № 181 від 26.02.2014р., № 182 від 26.02.2014, №191 від 19.03.2014, № 192 від 19.03.2014р., що підтверджується випискою по рахунку № 0578 за період з 05.07.2013 по 16.12.2015, копіями заявок на Гарантований платіж.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 скориставшись послугою «Гарантований платіж», прострочив виконання грошових зобов'язань та не погасив заборгованість по кредиту у встановлені договором строки.

21.10.2015 позивачем відповідачу була направлена претензія від 12.10.2015 з вимогою сплатити заборгованість за кредитною послугою «Гарантований платіж» за договором банківського обслуговування № б/н від 12.04.2013 року, яка останнім залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи те, що відповідачем вказана заборгованість не сплачена, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 12.04.2013р. в розмірі 253832,98 грн, з яких: 95111,37 грн - заборгованість за кредитом, 80068,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 78653,20 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Станом на день розгляду справи в суді, відповідач не надав суду доказів здійснення з позивачем розрахунків по сумі заборгованості за кредитом в розмірі 95111,37 грн та заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 80068,41 грн, які нараховані за період з 25.03.2014 по 23.10.2015, а тому дані вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та правомірні.

Також судом розглянуто вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 78653,20 грн пені, нарахованої за період з 11.08.2014р. по 23.10.2015р. за несвоєчасне виконання зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, в результаті чого суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Вимогами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

В силу ч.ч. 1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов визначено, що у випадку порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.3.3.9.3 даного Договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.2.2., 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 даного Договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6 даного договору, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в Заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.3.2.2.10.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3. даного договору здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом.

Оскільки відповідачем допущено прострочення виконання своїх зобов'язань за договором щодо повернення кредитних коштів за послугою «Гарантований платіж» та сплати процентів за користування кредитними коштами, наведені порушення відповідачем своїх зобов'язань є підставами для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, що обумовлено як ст.ст. 549, 611, 610, 612 Цивільного кодексу України, так і п. 3.2.2.10.1 Умов.

Перевіркою правильності розрахунку пені за прострочення погашення кредиту та процентів за користування кредитом, судом не виявлено помилок, що свідчить про обґрунтованість заявленої до стягнення суми в розмірі 78653,20 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду будь-яких належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом та пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

29.12.2015 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 4-5, 22, 32, 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентиф. номер НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) 95111,37 грн заборгованості за кредитом, 80068,41 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 78653,20 грн пені, 3807,49 грн відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

3. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Повне рішення складено 30 грудня 2015 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)