ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.12.2015 Справа № 908/6106/15

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши позовні матеріали
за позовом Державного підприємства Дослідне господарство Забойщик Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (85544, с. Розлив Великоновосілківського району Донецької області, вул. Леніна, буд.32)

до відповідача ОСОБА_1 олійних культур Національної академії аграрних наук України (70417, с. Сонячне Запорізького району Запорізької області, вул. Інститутська, 1)

про стягнення 108979, 51 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява №117 від 01.12.2015р. (вх. №6751/09-05/15 від 16.12.2015р.) Державного підприємства Дослідне господарство Забойщик Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, с. Розлив Великоновосілківського району Донецької області до ОСОБА_1 олійних культур Національної академії аграрних наук України, с. Сонячне Запорізького району Запорізької області про стягнення 108979, 51 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2015 р. справу № 908/6106/15 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

У відповідності до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, якщо обєднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Статтею 54 ГПК України встановлено, що зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати вказаним нормам закону.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

З 01.11.2011 р. набув чинності Закон України Про судовий збір № 02/163-48 від 08.07.2011 р. (із відповідними змінами), відповідно до ч. 1 ст. 4 якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про судовий збір судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, і включається до складу судових витрат.

Зокрема, згідно ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати, станом на 01.01.2015р. становить 1 218, 00 грн.

У відповідності до вимог ГПК України сплата судового збору є обовязковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору (п. 3 ч. 1).

У відповідності до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви.

До матеріалів позовної заяви додане платіжне доручення №452 від 25.09.2015 року на суму 22 804 грн. 80 коп. До матеріалів позовної заяви також додана довідка-розрахунок про сплату судового збору до позовної заяви № 117 від 01.12.15 у якій позивач зазначає, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.11.2015 року становить 1 520 319 грн. 94 коп. Позивачем сплачено судовий збір за всієї суми заборгованості при подачі позовної заяви № 93 від 30.09.2015 року у сумі 22 804 грн. 80 коп. платіжним дорученням № 452 від 25.09.2015 року. У звязку з ухвалою господарського суду Запорізької області про повернення позовної заяви по справі №908/5294/15, позивачем враховані зауваження суду та подаються до суду 4 позовні заяви на загальну суму 1520319 грн. 94 коп., доказом сплати судового збору по яким є платіжне доручення № 452 від 25.09.2015 року в сумі 22 804 грн. 80 коп.

При цьому, суд зауважує, що згідно чинного законодавства судовий збір, оскільки інше не передбачено законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви. А особливості автоматизованої системи розподілу судових справ суду надають можливість зарахувати судовий збір, сплачений одним платіжним дорученням, лише за перше внесеною позовною заявою.

Отже, судовий збір, сплачений платіжним дорученням № 452 від 25.09.2015 року на суму 22 804 грн. 80 коп., був зарахований автоматизованою системою за перше внесеною позовною заявою (№ 115 від 01.12.2015 р.), якій присвоєно номер справи 908/6103/15, про що в автоматизованій системі є відповідне підтвердження. Зазначена позовна заява прийнята до розгляду іншим суддею і в рамках цієї справи можливе повернення надлишку судового збору, згідно чинного законодавства.

Отже, сплата одним платіжним дорученням судового збору за 4 різними позовними заявами не є належним доказом сплати судового збору за дану позовну заяву № 117 від 01.12.2015 року.

Відповідно до ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути обєднано кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предметом даного позову є вимоги Державного підприємства Дослідне господарство Забойщик Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення з ОСОБА_1 олійних культур НААК України заборгованості в сумі 108979, 51 грн. яка виходячи зі змісту позовної заяви, виникла через неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за наступними договорами: № 15-03 від 15.04.11 р. та № 03/09-3 від 30.12.10р. та №03/09 від 03.09.2012р.

Виходячі зі змісту позовної заяви, між позивачем та відповідачем правовідносини виникли на підставі двох різних договорів, тобто позовні вимоги за різними договорами не повязані ані підставами виникнення, ані поданими доказами.

Для вирішення даної справи по суті необхідно досліджувати умови кожного договору окремо, докази його виконання, надавати оцінку правовідносинам сторін за кожним договором, встановлювати факти невиконання зобовязань за кожним договором.

Крім того, періоди виникнення боргу за вказаними вище вимогами також різняться.

Відтак, заявлені вимоги мають різні підстави виникнення та не повязані між собою належними засобами доказування і не можуть бути обєднані в одне провадження.

Таким чином, всупереч ч. 1 ст. 58 ГПК України, в одній позовній заяві обєднано кілька вимог, не звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Отже, поєднання вимог про стягнення боргу за договорами № 15-03 від 15.04.11 р. та № 03/09-3 від 30.12.10р. та №03/09 від 03.09.2012р., укладених між позивачем та відповідачем, перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєвим чином ускладнить вирішення справи по суті.

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Таким чином, суд повертає позовну заяву без розгляду, оскільки в даному випадку, об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та може суттєво утруднити вирішення спору.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства Дослідне господарство Забойщик Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, с. Розлив Великоновосілківського району Донецької області до ОСОБА_1 олійних культур Національної академії аграрних наук України, с. Сонячне Запорізького району Запорізької області про стягнення 108979, 51 грн. та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: на 60-х аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення №452 від 25.09.2015 року.

Суддя Н.Г.Зінченко