РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/28775/15

За позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів"
про стягнення 1 032 247,52 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: Федонюк М.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" (надалі - відповідач) про стягнення 1032247,52 грн. заборгованості, з якої: 219493,20 грн. - пеня; 37888,43 грн. - 10% річних та 774865,89 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2015 порушено провадження у справі №910/28775/15 та призначено до розгляду на 14.12.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 14.12.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.12.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" (замовник) укладено Договір про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування №107/1-14, за умовами якого замовник замовляє і зобов'язується оплатити, а виконавець у порядку та на умовах, визначених цим договором, бере зобов'язання надавати замовнику послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (далі - послуги з АНО). Примітка: Аеронавігаційне обслуговування, що надається включає таки види: обслуговування повітряного руху, зв'язок, навігацію спостереження, метеорологічне обслуговування аеронавігації на маршруті відповідно до чинного Сертифіката провайдера аеронавігаційного обслуговування (п. 1.1. договору).

За умовами п. 3.1. договору розмір плати за послуги з АНО (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) визначено чинним законодавством України та публікується в АІП України, яка додатково включає також плату за послуги згідно з п. 2.1.2 договору.

Відповідно до п. 3.2. договору розрахунки розміру плати за послуги з АНО проводяться у порядку та за одиничними ставками плати за АНО) згідно з Додатком 1 до цього договору.

На підставі Реєстру виконаних польотів (Додаток 4) виконавець складає Акт здачі-приймання наданих аеронавігаційних послуг (Додаток 5) в двох екземплярах (п. 3.5. договору).

Згідно з п. 3.6. договору виконавець надсилає рекомендованим листом на поштову адресу замовника, вказану у розділі 9, два примірники Акта здачі-приймання наданих аеронавігаційних послуг (далі - Акт), підписані зі свого боку, Реєстр виконаних польотів до нього та виставлені рахунки-фактори на оплату за наданні послуги за АНО внутрішніх та міжнародних рейсів (Додатки 6 та 7).

Пунктом 3.8. договору сторони погодили, що строк, у межах якого має бути сплачений рахунок-фактура, становить десять робочих днів, починаючи від дня отримання його замовником. У разі отримання рахунка-фактури на оплату у неробочий день перебіг зазначеного строку починається з першого робочого дня.

Договір набуває чинності з 1 січня 2014 року та діє по 31 грудня 2014 року. У разі не укладення сторонами договору про надання послуг з АНО на строк після 31 грудня 2014 року договір може діяти для сторін за умови згоди на таке виконавця (п. 7.1. договору).

Спір у даній справі виник у зв'язку з порушенням, на думку позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" умов Договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування №107/1-14 від 01.01.2014, в частині своєчасної оплати за надані послуги.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами правочин є договором про надання послуг, а згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору №107/1-14 від 01.01.2014, позивач надав відповідачу послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден на загальну суму 3961494,67 грн., що підтверджується актами здачі-приймання аеронавігаційних послуг №736 від 30.11.2014 на суму 2181986,59 грн., №808 від 31.12.2014 на суму 149501,05 грн. та №807 від 31.12.2014 на суму 1630007,03 грн., які підписані представниками сторін без заперечень та скріплені печатками.

При цьому Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, відповідно до п. 3.6. договору, направляло рекомендованими листами на поштову адресу відповідача вищезазначені акти здачі-приймання наданих аеронавігаційних послуг, реєстри виконаних польотів та рахунки-фактури на оплату за наданні послуги.

Так, рахунок-фактура №736 на суму 2181986,59 грн. отримана відповідачем 10.12.2014, рахунок-фактура №808 на суму 149501,05 грн. та рахунок-фактура №807 на суму 1630007,03 грн. отримані 19.01.2015, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Натомість, як вбачається з платіжних доручень, доданих до позовної заяви, оплата за надані послуги здійснювалася Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" із порушенням строків, визначених договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом 4.1. сторони визначили, що за будь-який не сплачений у визначений строк рахунок-фактуру замовник сплачує виконавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Оскільки відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем за надані послуги, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 219493,20 грн. за період з 23.12.2014 по 16.04.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як визначено в п. 4.3. договору сторона, яка прострочила виконання грошового зобов'язання, повинна сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні проценти) за весь час прострочення, а також десять процентів річних від простроченої суми.

У зв'язку з тим, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов'язання, позивач нарахував та заявив до стягнення 10% річних в сумі 37888,43 грн. та інфляційні втрати в сумі 774865,89 грн. за період з 23.12.2014 по 16.04.2015.

Крім того, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України враховано, що відповідачем частково погашена сума заборгованості по пені, 10% річних та інфляційним втратам на загальну суму 292715,36 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та 10% річних, суд дійшов висновку що він є невірним, оскільки Державне підприємство обслуговування повітряного руху України неправильно визначило початок періоду заборгованості.

Так, за приписами ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день положення.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 67 Кодексу законів про працю України у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

Отже, з урахуванням вищезазначених норм законодавства, з відповідача підлягає до стягнення 36098,29 грн. 10% річних та 212251,58 грн. пені, тоді як в іншій частині вимог позивачу належить відмовити.

Разом з цим, за результатом перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити надані послуги в заявленому позивачем розмірі.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" (04071, м. Київ, вулиця Волоська, будинок 50/38, офіс 134; ) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08307, Київська обл., місто Бориспіль, АЕРОПОРТ; ) 212251 (двісті дванадцять тисяч двісті п'ятдесят одну) грн. 58 коп. пені, 36098 (тридцять шість тисяч дев'яносто вісім) грн. 29 коп. 10% річних, 774865 (сімсот сімдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят п'ять) грн. 89 коп. інфляційних втрат та 15348 (п'ятнадцять тисяч триста сорок вісім) грн. 24 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 18.12.15

Суддя О.А. Грєхова