РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/25559/15

За позовомТовариства обмеженою відповідальністю «Інвест-Курорт-1»
доПриватного акціонерного товариства «Телесистеми України»
простягнення 27 304,87 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Ільяна Ю.В.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Курорт-1» (надалі - ТОВ «Інвест-Курорт-1») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (надалі - ПАТ «Телесистеми України») про стягнення 27 304,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору оренди №16/2012 від 01.09.2012 р. орендодавець передав відповідачу у строкове платне користування майно, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по внесенню орендної плати не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 23 919,41 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 3 149,54 грн. та 3% річних у розмірі 235,92 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 04.11.2015 р.

В судовому засіданні 03.11.2015 р. представником позивача подано до суду клопотання про накладення арешту на рахунки відповідача, яке залишене судом без розгляду з огляду на несплату позивачем судового збору за подання даного клопотання в порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Ухвалами господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. та 30.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 30.11.2015 р. та 14.12.2015 р. відповідно у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, на виконання вимог суду надала додаткові пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №578.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2012 р. між ТОВ «Інвест-Курорт-1» (орендодавець) та ПАТ «Телесистеми України» (орендар) був укладений договір оренди №16/2012 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування ділянку технічного поверху (майно) спального корпусу (літ. З) загальною площею 9 кв.м, що знаходиться за адресою: 65062, м. Одеса, вул. Каманіна, 2/2 для розміщення телекомунікаційного обладнання орендаря. Вказане майно знаходиться на балансі орендодавця.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, визначений у цьому договорі, але не раніше дати погодження договору оренди та підписання акту приймання-передачі майна, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.5 Договору орендар проводить оплату орендних платежів на поточний рахунок орендодавця шляхом щомісячних перерахувань до 25 числа поточного місяця.

За актом приймання-передачі в оренду приміщення на технічному поверсі спального корпусу (літ. З) від 01.09.2012 р. орендодавець передав орендарю спірне нежитлове приміщення.

Додатковою угодою від 01.04.2014 р. до Договору сторони визначили розмір орендної плати на рівні 4 000,00 грн. з ПДВ, а також виклали п. 3.5 в наступній редакції: орендар проводить оплату орендних платежів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 робочих днів з дати отримання рахунку за поточний місяць.

Додатковою угодою №2 від 30.09.2014 р. до Договору сторони встановили строк дії Договору до 30.09.2015 р. включно.

Листом №15/ПдТУ/0083 від 17.08.2015 р. відповідач просив позивача вважати Договір достроково розірваним з 17.09.2015 р. та визнав існування заборгованості з орендної плати у розмірі 23 919,41 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 23 919,41 грн.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем в оренду, прийняття відповідачем та користування ним спірними приміщеннями за Договором у період з 01.09.2012 р. по 16.09.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.5 Договору орендар проводить оплату орендних платежів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 робочих днів з дати отримання рахунку за поточний місяць.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 3.5 Договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату протягом 5 робочих днів з дати отримання рахунку за поточний місяць.

Листом №15/ПдТУ/0083 від 17.08.2015 р. відповідач просив позивача вважати Договір достроково розірваним з 17.09.2015 р. та визнав існування заборгованості з орендної плати у розмірі 23 919,41 грн.

Таким чином, з урахуванням розміру заявлених позовних вимог, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання зі сплати орендної плати у розмірі 23 919,41 грн. на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі Договору у розмірі 23 919,41 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ПАТ «Телесистеми України» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Інвест-Курорт-1» про стягнення з ПАТ «Телесистеми України» заборгованості у розмірі 23 919,41 грн. є правомірними та обґрунтованим.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 3 149,54 грн. та 3% річних у розмірі 235,92 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 26.05.2015 р. по 22.09.2015 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.9 Договору визначено, що орендна плата, а також інші платежі, передбачені п. 3.8, внесені несвоєчасно або не в повному обсязі, стягуються з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи дату оплати.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 149,54 грн. та 3% річних у розмірі 235,92 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ «Телесистеми України» на користь ТОВ «Інвест-Курорт-1» заборгованості у розмірі 23 919,41 грн., пені у розмірі 3 149,54 грн. та 3% річних у розмірі 235,92 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства обмеженою відповідальністю «Інвест-Курорт-1» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 7; ідентифікаційний код 22599262) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Інвест-Курорт-1» (65062, м. Одеса, вул. Каманіна, 2/2; ідентифікаційний код 36436196) заборгованість у розмірі 23 919 (двадцять три тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 41 коп., пеню у розмірі 3 149 (три тисячі сто сорок дев'ять) грн. 54 коп., 3% річних у розмірі 235 (двісті тридцять п'ять) грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.12.2015 р.

Суддя В.П. Босий