ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року Справа № 912/3168/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К. (зміна складу колегії суддів на підставі розпорядження секретаря судової палати від 22.12.2015р.)

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1, дов. № б/н від 27.08.2015р.;

відповідача не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив», м.Кіровоград

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року по справі № 912/3168/15

за позовом Фермерського господарства «Павлівське Плюс», м.Павлівка Світловодського району Кіровоградської області

до Приватного акціонерного товариства «Креатив», м.Кіровоград

про стягнення 335 251,03 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2015 року у справі № 912/3168/15 (колегія суддів у складі: головуючий Шевчук О.Б., судді Болгар Н.В., Глушков М.С.) за позовом Фермерського господарства «Павлівське Плюс», м.Павлівка Світловодського району Кіровоградської області до Приватного акціонерного товариства «Креатив», м.Кіровоград про стягнення 335 251,03 грн. позов було задоволено повністю, стягнено з відповідача на користь позивача 335 251,03 грн. основного боргу, 6705,03грн. судового збору (а.с.75-77).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано фактом неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань по повній та своєчасній оплаті поставленого товару; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач ПрАТ «Креатив», м.Кіровоград, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення не надано оцінки тому факту, що позивачем були порушені умови договору, а саме, не передано повний пакет документів згідно з п.3.8 договору;

- крім того, господарським судом не була застосовані до спірних відносин ч.2 ст.613 ЦК України, отже, на думку скаржника, стягнення грошових коштів з нього на користь відповідача, що становлять 20% суми договору, є неправомірним, а його зобов`язання з оплати цієї суми лише відстрочене до надання позивачем повного пакету документів.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечував, посилався на відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, зазначаючи, що позивачем повністю виконаний обов`язок по поставці продукції, що підтверджено товарно-транспортними накладними; поставка здійснена відповідно до п.3.1 договору у транспортні засоби відповідача завантажені в приміщенні позивача, разом з товаром відповідачу передані товарно-транспортні накладні, що підтверджено відмітками в них представника відповідача, також разом з товаром відповідачу передано документи щодо якості товару, що підтверджено фактом прийняття товару відповідачем, а також розрахунком № 3/2 від 17.04.2015р., яким скориговані кількісні та вартісні показники до податкової накладної від 15.04.2015р., який зареєстрований в установленому порядку в ЄРПН та відповідно до якого зменшено ціну поставленого товару.

21.12.2015р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в зв»язку з неможливістю явки повноважного представника в судове засідання за станом здоров»я. Зазначене клопотання не задоволено колегією суддів, оскільки: по-перше, свідчить про належне повідомлення скаржника про час та місце судового засідання; по-друге, відповідач є юридичною особою з певною штатною чисельністю працівників та не був позбавлений права направити іншого представника в судове засідання або звернутись до інших фахівців в галузі права для надання юридичної допомоги.

Також, 21.12.2015р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про зупинення провадження у цій справі в зв»язку з порушенням провадження у справі № 912/4815/15 за позовом ПрАТ «Креатив» до ФГ «Павлівське Плюс» про визнання договору поставки № С14-02653 від 08.04.2015р. недійсним, яка, на думку скаржника нерозривно пов»язано з цією справою. Зазначене клопотання відповідача також не підлягає задоволенню, оскільки зазначені вимоги не були предметом розгляду суду першої інстанції, на день винесення оскаржуваного рішення (06.11.2015р.) справа № 912/4815/15 ще не була порушена, а суд апеляційної інстанції надає правову оцінку матеріалам справи на момент прийняття оскаржуваного судового рішення. Крім того, колегія суддів зазначає, що скаржник не позбавлений права звернутись до господарського суду Кіровоградської області з заявою в порядку ст..ст.112-113 ГПК України в разі задоволення його позову у справі № 912/4815/15.

Крім того, в судовому засіданні 22.12.2015р. представником позивача було надано копію рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015р. по справі № 912/3625/15 за позовом ПрАТ «Креатив» до ФГ «Павлівське Плюс» про розірвання договору поставки № С14-02653 від 08.04.2015р., яким в задоволенні позову ПрАТ «Креатив» було відмовлено в повному обсязі. Зазначене рішення господарського суду не оскаржено в апеляційному порядку жодною із сторін, тобто, воно набрало законної сили (ст.115 ГПК України), докази протилежного відсутні. Копію вищевказаного рішення, завірену господарським судом Кіровоградської області долучено до цієї справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Кіровоградської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2015р. між Фермерським господарством «Павівське Плюс», с.Павлівка Кіровоградської області («продавець» за договором, позивач по справі) та Приватним акціонерним товариством «Креатив» м.Кіровоград («покупець» за договором, відповідач по справі, скаржник) був укладений договір поставки № С14-02653, відповідно до якого «продавець» зобовязався поставити і передати у власність «покупця», а «покупець» зобов`язався прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2014 року на умовах цього договору (п.п.1.1 р.1 договору (а.с.15-16)).

Відповідно до п.3.1, 3.2 р.3 договору товар поставляється на умовах FCA франко - автомобіль (Правила Інкотермс 2010), за винятком застережень, прямо встановлених умовами договору за адресою: с. Павлівка, Світловодський район, Кіровоградська область; термін поставки товару - протягом 4-х днів після здійснення оплати «покупцем»; «продавець» зобов'язаний у письмовій формі за три календарних дні повідомити «покупця» про готовність поставки товару із зазначенням дати та місця поставки; після закінчення терміну поставки, «продавець» не звільняється від обов'язку поставити товар на суму отриманої передоплати; «покупець» має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання непоставленого товару, письмово попередивши про це «продавця»; обов`язок «продавця» щодо поставки товару є виконаним у повному обсязі з моменту отримання «покупцем» товару та документів, визначених в п.3.8, 3.9 договору; право власності на товар виникає у «покупця» з моменту завантаження товару в автотранспортний засіб, наданий «покупцем» на складі «продавця».

Пунктами 3.5, 3.6 р.3 договору передбачено, що обов'язок «продавця» щодо поставки товару є виконаним в повному обсязі з моменту отримання «покупцем» товару та документів визначених в пунктах 3.8, 3.9 договору; право власності на товар виникає у «покупця» з моменту завантаження товару в автотранспортний засіб, наданий «покупцем» на складі «продавця»; датою поставки товару є дата фактичного отримання товару «покупцем» в місці поставки відповідно до пункту 3.1 даного договору, що зазначається в товарно-транспортній накладній; для отримання товару «покупець» зобов'язаний надати «продавцю» довіреність на отримання товару.

Пунктами 3.8, 3.9, 3.10 р.3 договору сторони узгодили, що «продавець» при завантажені товару зобов'язаний надати «покупцю» товарно-транспортну накладну (три оригінальні примірники на кожен завантажений транспорт), якісне посвідчення (оригінал), документ про вміст токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів і радіонуклідів (оригінал або завірену копію); на вимогу «покупця» «продавець» зобов'язаний надати документ про проходження повірки ваг (завірену копію); «продавець» зобов'язаний надати оригінал видаткової накладної не пізніше наступного дня після отримання товару «покупцем»; «продавець» зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати отримання передплати, здійсненої згідно з цим Договором, зареєструвати належним чином складену та оформлену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних; у випадку повернення товару, зміни його вартості або виникнення інших обставин, які є підставою для коригування розміру сум податкового кредиту «покупця», «продавець» у випадках, визначених законодавством України, зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати виникнення таких обставин зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином складений та оформлений розрахунок коригування до відповідної податкової накладної; сторони домовились, що строки реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до них, встановлені даним пунктом, підлягають пріоритетному застосуванню перед відповідними строками, встановленими чинним законодавством, крім випадків, коли строки, встановлені законодавством, є меншими, ніж визначені даним пунктом договору.

Пунктом 4.1 р.4 договору сторони погодили, що кількість товару складає 190 тон (+/- 35 тонн за вибором «покупця»), ціна товару за одну тонну становить 10100,00 грн., в т.ч. ПДВ, орієнтована сума договору складає 1 919 000,00 грн.

Пунктами 5.1, 5.2 р.5 договору передбачено, що «покупець» зобов'язується здійснити оплату товару на умовах 80 % передоплати від розміру, вказаного в пункті 4.1 цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок «продавця» на підставі рахунку фактури; залишок коштів в розмірі 20% «покупець» сплачує на поточний рахунок «продавця» протягом 3-х робочих днів з дня отримання від «продавця» товару/партії товару та відомостей про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН на суму, що дорівнює 20% вартості поставленого товару та документів, передбачених пунктами 3.7, 3.8, 3.9 даного договору.

Пунктом 9.1 р.9 договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання всіх умов, передбачених даним договором.

08.04.2015р. між сторонами було підписано додаткову угоду № 1, відповідно до якої внесені зміни до п.п.4.2.1, 4.2.2, 4.2.6, 4.2.7, 4.2.8, 4.2.10 щодо розрахунку відсотку зменшення ціни в зв`язку з невідповідністю якісних показників, решта договору залишилась незмінною (а.с.17).

Докази визнання недійсним, розірвання, внесення будь-яких інших змін в встановленому законом порядку до договору поставки № С14-02653 від 08.04.2015р., відсутні в матеріалах справи, не надавались сторонами, зокрема, і скаржником в ході розгляду справи в судах обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

На виконання умов договору позивачем 09.04.2015р. були оформлені рахунки-фактури №№ 3, 4 на передплату товару (а.с.62-63), які були оплачені відповідачем за платіжним дорученням № 906 від 15.04.2015р. на суму 858 500,00 грн. та на суму 656 500,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку за 15.04.2015р., всього на загальну суму 1 515 000 грн. (з посиланням за соняшник згідно договору № С14-02653) (а.с.18-19)), що підтверджується вищевказаними документами, визнається обома сторонами.

16.04.2015р. та 17.04.2015р. позивачем було поставлено відповідачу товар за накладною № 3 від 17.04.2015р. на підставі довіреності відповідача № 1054 від 09.04.2015р. в кількості 183,45 тон на суму 1 850 251,03 грн., що підтверджується накладною, довіреністю, товарно-транспортними накладними (а.с.20-28).

Зазначені товарно-транспортні накладні, накладна № 3 підписані представником відповідача без будь-яких зауважень щодо якості, кількості, вартості товару.

Крім того, слід зазначити, що кількість поставки повністю відповідає умовам договору, оскільки договором обумовлена поставка 190 тон (+/- 35 тон), тобто коливання від 155 тон до 225 тон (п.4.1 договору).

Також на виконання п.3.10 р.3 договору позивачем були оформлені: 15.04.2015р. податкова накладна № 1/2 на суму 1 515 000 грн. та 17.04.2015р. податкова накладна № 2/2 на суму 335 251,03 грн., які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 20.04.2015р. за № НОМЕР_1 та 22.04.2015р. за № НОМЕР_2 (відповідно) (а.с.39-42)). Крім того, здійснене коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 1/2 розрахунком № 3/2, який також зареєстрований в ЄРПН 23.04.2015р. за № НОМЕР_3 (а.с.43-44).

17.04.2015р. позивачем був оформлений рахунок-фактура № 5 на оплату 335 251,03 грн. (а.с.64).

Відповідач по справі ПрАТ «Креатив» м.Кіровоград залишок заборгованості в сумі 335 251,03 грн. не сплатив, тому позивач в липні 2015 року звернувся до відповідача з претензією про оплату зазначеної суми заборгованості, яку отримано відповідачем 08.07.2015р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.29-30). При цьому в додатку до цієї претензії відповідачеві було надіслано податкові накладні № 1/2, 2/2.

ПрАТ «Креатив» відповіді на зазначену претензію не надав, залишок заборгованості не сплатив, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на липень 2015 року (а.с.38), підписаним обома сторонами без зауважень. Зазначені обставини і стали підставою звернення позивача з позовом до господарського суду (а.с.3-4).

В процесі розгляду справи, 22.09.2015р. позивач вдруге звернувся до відповідача з претензією про оплату решти заборгованості в сумі 335 251,03 грн. та направив відповідачу повторно рахунки на оплату (а.с.65-67). Зазначена претензія отримана відповідачем та залишена без відповіді.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України встановлено обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що товар був отриманий відповідачем без будь-яких зауважень, залишок заборгованості не оплачений до теперішнього часу, докази протилежного матеріали справи не містять, відповідно до договору строк оплати решти 20% товару здійснюється протягом 3-х робочих днів з дня отримання товару та реєстрації податкових накладних, тобто оплата мала бути здійснена не пізніше 28.04.2015р., відповідач за товар повністю не розрахувався, то господарським судом правомірно задоволено позов та стягнено з відповідача на користь позивача 335 251,03 грн. заборгованості.

Щодо доводів скаржника про недотримання позивачем п.3.8 договору про передання разом з товаром пакету супроводжувальних документів, а саме, якісного посвідчення, документів про вміст токсичних речовин, то вони не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки первинним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХVІ (зі змінами та доповненнями) є накладна № 3 від 17.04.2015р., товарно-транспортні накладні, які наявні в матеріалах справи, підписані обома сторонами без зауважень. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з приводу відсутності будь-яких супроводжувальних документів на товар, обумовлених договором, також у справі відсутні докази повернення товару або взяття його на відповідальне зберігання в зв`язку з неналежною якістю. Отже, суд апеляційної інстанції, керується «презумпцією належного виконання зобов`язань», передбаченого ч.5 ст.12 ЦК України та вважає, що зобов`язання позивача з поставки та передання повного пакету документів на товар виконано належним чином.

Щодо доводів скаржника про необхідність застосування до спірних відносин ст.613 ЦК України, неправомірність застосування ст.625 ЦК України, то вони також не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки продукція відповідачу поставлена, зазначене підтверджено необхідними первинними документами, а позивач в позові просив стягнути лише залишок заборгованості по договору в сумі 335 251,03 грн., жодних вимог щодо стягнення процентів, річних згідно зі ст.625 ЦК України позовна заява не містить.

За цих обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні господарського суду від 06.11.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» м.Кіровоград залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року у справі № 912/3168/15 - залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Кіровоградської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.12.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В. Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко