ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 грудня 2015 року Справа № 911/398/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області
на ухвалувід 16.09.2015 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 911/398/15 господарського суду Київської області
про банкрутствотовариства з обмеженою відповідальністю "Балтимор ЛТД ", с. Петропавловська Борщагівка Київської області
ліквідатор Бойко А.Г., с. Переяславське Київської області

ВСТАНОВИВ :

Подана 25.11.2015 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області (далі - заявник) касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 у справі № 911/398/15 не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, далі - Закон) визначено ставку судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду в обсязі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається, заявником не надано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги та одночасно заявлено клопотання про звільнення від його сплати. У якості підстави для звільнення від сплати судового збору заявник вказує на відсутність відповідного бюджетного фінансування.

У той же час за нормою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою, зокрема, звільнити її від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної скарги є орган доходів і зборів, який з 01.09.2015 Законом позбавлений пільг щодо сплати судового збору. Однак разом з тим у п.2 Прикінцевих положень Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечення відповідного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Невиконання центральним органом виконавчої влади законодавчо встановленого обов'язку щодо фінансування відповідних державних органів само по собі не може бути підставою для вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Також згідно з ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що вона подана з пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, у якому скарга направлена до Київського апеляційного господарського суду - 25.11.2015.

Касаційна скарга містить клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для її подання, яке мотивоване тим, що заявник не отримував копії оскаржуваної ухвали. У той же час у порушення вимог ст. 33 ГПК України заявник не надав жодних доказів у підтвердження наведених обставин (зокрема, довідку поштового відділення про ненадходження кореспонденції).

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку. При цьому, виходячи зі змісту згаданої статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Враховуючи, що ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваної заявником ухвали суду апеляційної інстанції від 16.09.2015 була отримана ним в межах строку, встановленого ст. 87 ГПК України, а саме 28.09.2015, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 228, том 2).

Проте касаційна скарга подана через два місяця після прийняття ухвали, тобто зі значним пропуском встановленого процесуального строку. При жодних обставин, які б об'єктивно свідчили про неможливість своєчасного звернення з касаційною скаргою за умови своєчасного отримання її копії, заявником не зазначено.

Таким чином, колегія суддів, не визнавши наведенні в клопотанні причини пропуску встановленого законом процесуального строку для звернення з касаційною скаргою поважними, відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про відновлення цього строку.

У зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" ст. ст. 53, 86, 110 п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Київській області в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для звернення з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 у справі № 911/398/15.

2. Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Київській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 у справі № 911/398/15.

3. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 у справі № 911/398/15 повернути її заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич