Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

24 грудня 2015 року Справа № 927/1359/15

Позивач: Чернігівська районна рада Чернігівської області

вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14017

Відповідач: Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14017

Предмет спору: про стягнення 3913,99 грн.

Суддя Мурашко І.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, доручення № 01-03/203 від 05.03.2015 р., представник

від відповідача: ОСОБА_2, розпорядження № 87ос від 10.08.2010 р., керівник

Суд виносить рішення після оголошеної перерви у судовому засіданні 22.12.2015 р. відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 24.12.2015 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Чернігівською районною радою Чернігівської області заявлено позов, з урахуванням заяви від 22.12.2015 р. (а.с.105), до Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про стягнення 3913,99 грн., з яких 3555,00 грн. витрати по відшкодуванню вартості комунальних послуг з теплопостачання, 121,39 грн. пені, 139,68 грн. трьох відсотків річних, 20,82 грн. інфляційних втрат, 77,10 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на приписи ст. ст. 614, 623 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224-226, 228 Господарського кодексу України.

Відповідач відзивом на позов та представник відповідача у судовому засіданні 22.12.2015 р. позовні вимоги в частині відшкодування вартості комунальних послуг з теплопостачання визнав, причину несплати пояснив відсутністю коштів, зазначивши, що служба у справах дітей райдержадміністрації Чернігівської області фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Проти нарахування та стягнення пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат заперечив, зазначивши про відсутність своєї вини в неналежному виконання зобовязань перед позивачем (а.с.54).

В судовому засіданні 22.12.2015 р. було оголошено перерву до 24.12.2015 р. на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. Відповідач після оголошеної перерви у судове засідання 24.12.2015 р. не зявився, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.121).

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2011 року між Чернігівською районною радою (орендодавець) та Службою у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації (орендар) укладено договір оренди № 15 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівською району та перебуває в управлінні Чернігівської районної ради (а.с.18-22), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення (надалі майно) в будівлі, що є обєктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебуває в оперативному управлінні районної ради і знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 48. Предмет оренди - приміщення з трьох кімнат, які знаходяться на четвертому поверсі 4-х поверхової будівлі, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 63,1 кв.м., корисною площею 39,2 кв.м., що не мають окремого входу. Майно передається в оренду з метою розміщення служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (п.п. 1.1 1.2 договору).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.08.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 18.08.2008 року за № 221, обєкт нерухомості, розташований за адресою Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченко, 48, знаходиться в комунальній власності територіальної громади сіл та селищ Чернігівського району (а.с.32).

Відповідно до п. 5.1.6 договору оренди орендар зобовязався протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з орендодавцем договір відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

На виконання п. 5.1.6 договору оренди 03 січня 2012 року між Чернігівською районною радою та Службою у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації укладено договір про відшкодування витрат комунальних послуг орендодавцю (а.с.23-25), за умовами якого позивач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі з 3 кімнат, які знаходяться на 4 поверсі 4-х поверхової будівлі, загальною площею 63,1 кв.м, корисною площею 39,2 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 48, що знаходяться на балансі Чернігівської районної ради (п. 1.1 договору від 03.01.2012 р.).

За приписами п.п. 1.2-1.3 договору від 03.01.2012 р. відшкодування витрат проводиться в звязку з виконанням умов договору оренди нерухомого майна, укладеного між орендодавцем та орендарем. Приміщення забезпечені централізованим електро-, тепло-, водопостачанням, підключені до каналізації. Внутрішні електричні та сантехнічні системи та обладнання знаходяться в діючому стані.

У відповідності до п. 2.1 договору орендодавець здійснює оплату за теплову енергію, електроенергію, водопостачання та послуги звязку і виставляє орендарю для оплати рахунки та акти.

Додатковою угодою № 1 за червень 2012 р. (а.с.28-29) до договору № б/н від 03.01.2012 р. пункт 2.1 вказаного договору викладено в новій редакції, згідно якого орендодавець здійснює оплату вартості комунальних послуг, включаючи споживання електричної енергії, опалення, водоспоживання та водовідведення, вивіз побутових відходів та їх знешкодження, послуги звязку, Інтернету, експлуатаційні витрати (на утримання адмінбудівлі, охорону тощо) і виставляє орендарю рахунки та складає відповідні акти для оплати зазначених послуг.

Виходячи з розділу 7 договору № б/н від 03.01.2012 р. цей договір укладений строком на 1 рік, що діє з 03.01.2012 року по 31.12.2012 р. включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були виставлені відповідачу акти - рахунки на оплату вартості послуг з теплопостачання за період з січня 2012 р. по грудень 2012 р. № 16 від 23.01.2012 р. на суму 898,00 грн. (за січень 2012 р.), № 79 від 22.02.2012 р. на суму 1768,00 грн. (за лютий 2012 р.), № 147 від 22.03.2012 р. на суму 1154,00 грн. (за березень 2012 р.), № 225 від 23.04.2012 р. на суму 681,00 грн. (за квітень 2012 р.), № 610 від 26.10.2012 р. на суму 170,00 грн. (за жовтень 2012 р.), № 675 від 21.11.2012 р. на суму 624,00 грн. (за листопад 2012 р.), № 763 від 21.12.2012 р. на суму 1020,00 грн. (за грудень 2012 р.) (а.с. 130-140). Загальна вартість наданих послуг з теплопостачання у період з січня 2012 р. по грудень 2012 р. складає 6315,00 грн.

Відповідач частково оплатив вартість наданих послуг на загальну суму 2760,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 34 від 16.02.2012 р., № 183 від 14.03.2012 р., № 293 від 12.04.2012 р., № 392 від 14.05.2012 р., № 628 від 13.07.2012 р., № 696 від 07.08.2012 р., № 417 від 23.10.2012 р., № 478 від 08.11.2012 р., № 476 від 08.11.2012 р., № 477 від 08.11.2012 р., № 483 від 12.11.2012 р.

В іншій частині за надані послуги з теплопостачання в сумі 3555,00 грн. ( 6315,00 грн. 2760,00 грн.) відповідач не розрахувався, доказів сплати до суду не надав.

Заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання в сумі 3555,00 грн. також підтверджується актом від 31.10.2014 р. звіряння розрахунків за відшкодування послуг теплопостачання (а.с.106), з якого вбачається що заборгованість відповідача по оплаті вартості послуг з теплопостачання перед позивачем станом на 01.01.2013 р. складає 3555,00 грн.

Крім того, актом № 7-24/1 від 22.01.2014 р. ревізії фінансово господарської діяльності Чернігівської районної ради за період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 р. встановлено, що станом на 01.01.2013 р. в обліку позивача рахувалась прострочена кредиторська заборгованість перед ПАТ «Облтеплокомуненерго» за спожите продовж 2012 року теплопостачання у сумі 123202,23 грн., що складалась із заборгованості орендарів (91%) по відшкодуванню Чернігівській районній раді спожитих ними комунальних послуг, у тому числі, служби у справах дітей Чернігівської РДА 3555,00 грн. (а.с.69-90).

Пунктом 2.3 договору № б/н від 03.01.2012 р. сторони визначили, що відповідач зобовязаний сплачувати фактичні витрати за користування (теплопостачання, водопостачання, електроенергії, послуги звязку) згідно виставлених рахунків, актів орендодавця до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Додатковою угодою № 1 за червень 2012 р. (а.с.28-29) до договору № б/н від 03.01.2012 р. пункт 2.3 вказаного договору викладено в новій редакції, а саме: орендар зобовязався сплачувати витрати, що зазначені в п. 2.2 згідно виставлених рахунків, актів орендодавцем до 25 числа поточного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з листами вимогами від 04.09.2014 р. № 01-03/678 (а.с. 64), та від 09.06.2015 р. № 01-03/462 (а.с.66), згідно яких просив останнього погасити наявну заборгованість в сумі 3555,00 грн. по оплаті вартості послуг з теплопостачання, що надавались відповідачу на протязі 2012 року.

Відповідач листами від 30.09.2014 р. № 01-27/681-1 (а.с.65) та від 06.07.2015 р. № 01-18/302 (а.с.67) надавав відповіді на звернення позивача, зазначивши про неможливість погашення наявної заборгованості по оплаті вартості комунальних послуг з теплопостачання, у звязку з відсутністю коштів, пояснивши, що служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації фінансується виключно за рахунок Державного бюджету України.

У відповідності зі cт. 193 Господарського кодексу України та cт. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач порушив умови договору за комунальні послуги з теплопостачання своєчасно в повному обсязі не розрахувався. Кошти в сумі 3555,00 грн. за надані послуги з теплопостачання за період з січня 2012 р. по грудень 2012 р., позивачу не відшкодував.

На момент винесення рішення відповідач доказів сплати на суму 3555,00 грн. до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3555,00 грн. відшкодування вартості спожитих послуг з теплопостачання за період з січня 2012 р. по грудень 2012 р., включно, є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст. ст. 546, 547, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 2.3 договору № б/н від 03.01.2012 р. сторони погодили, що при несвоєчасному внесенні плати орендар сплачує пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожний день прострочки.

Позивачем заявлено до стягнення 121,39 грн. пені, 139,68 грн. трьох відсотків річних, 20,82 грн. інфляційних втрат, що розраховані останнім виходячи із періодів стягнення визначених рішенням господарського суду Чернігівської області від 15.10.2013 р. по справі № 927/1161/13, а саме, пені в сумі 121,39 грн. за період з 10.09.2012 р. по 31.05.2013 р., включно, трьох відсотків річних в сумі 139,68 грн. за період з 03.04.2012 р. по 20.08.2013 р. та інфляційних втрат в сумі 20,82 грн. за період з 02.09.2012 р. по 31.05.2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що пункт 2.3 договору № б/н від 03.01.2012 р., яким було передбачено право позивача на нарахування та стягнення пені за неналежне виконання грошових зобовязань, викладено сторонами в новій редакції згідно додаткової угоди № 1 за червень 2012 р.(а.с.28-29), згідно якої право на нарахування та стягнення пені у позивача відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 121,39 грн. за період з 10.09.2012 р. по 31.05.2013 р., включно, задоволенню не підлягають, оскільки з червня 2012 р. позивач права на нарахування та стягнення пені за неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором № б/н від 03.01.2012 р., - не мав.

Позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних за період з 03.04.2012 р. по 20.08.2013 р. та інфляційних втрат за період з 02.09.2012 р. по 31.05.2013 р. підлягають частковому задоволенню в сумі 136,22 грн. та 13,11 грн., відповідно, враховуючи проведений судом перерахунок зазначених нарахувань на підставі актів рахунків на оплату вартості наданих послуг та часткових сплат відповідача.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної або іншої заяви передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява подана до господарського суду Чернігівської області 29.10.2015 р., про що свідчить відмітка канцелярії суду про прийняття позовної заяви.

У відповідності до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 р.) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ціна заявленого позову складає 3913,99 грн. Таким чином, розмір судового збору за подання даного позову складає 1218,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 р. ).

Позивачем за подання даної позовної заяви сплачено 1827,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1103 від 02.10.2015 р. Таким чином, останнім надлишково сплачений судовий збір в сумі 609,00 грн.

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору, внесеного у більшому розмірі ніж встановлено законом, повертається за клопотанням особи, що його сплатила.

Клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору позивачем не заявлено.

Судові витрати по сплаті судового збору по справі № 927/1359/15 покладаються на сторони пропорційно обсягу задоволеним вимогам з урахуванням ст. 49 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1152,72 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути зі Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (14027, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченка, 48, , р/р 3568 в ГУДКУ Чернігівської області, МФО 853592) на користь Чернігівської районної ради Чернігівської області (14027, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченка, 48 , р/р 1249 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) 3555,00 грн. як відшкодування вартості комунальних послуг з теплопостачання, 136,22 грн. трьох відсотків річних, 13,11 грн. інфляційних втрат, 1152,72 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 25.12.2015р.

Суддя І.Г. Мурашко