Господарський суд Чернігівської області
=========================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2015 року Справа № 927/1433/15

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Облтеплокомуненерго

14000, вул. Комсомольська,55-Б, м. Чернігів;

до відповідача: Управління містобудування та архітектури

Чернігівської обласної державної адміністрації

14013, вул. Г.Полуботка,б.70, м. Чернігів;

предмет спору: стягнення 12610,87 грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1В.( дов. №10 від 02.01.2015р.)- провідний юрисконсульт;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 3 від 03.12.2015 - юрисконсульт;

вс т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Облтеплокомуненерго звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації про стягнення з відповідача заборгованості за договором №1-0819 від 01.01.2006р. на постачання теплової енергії в сумі 7810,16 грн. основного боргу, 443,46 грн. 3%річних та 4357,25 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.11.2015р. розгляд справи призначено на 14.12.2015р., після чого в судовому засіданні оголошувалась перерва до 21.12.2015р.

До початку судового засідання 08.12.2015 від відповідача через загальний відділ документального забезпечення Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив на позов № 04-10/610 від 03.12.2015. Відповідно до поданого відзиву відповідач визнає суму основної заборгованості в розмірі 7810,16грн. та заперечує щодо задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних в розмірі 443,46 грн. та інфляційних в розмірі 4357,25 грн. Також відповідач зазначає, що частково визнає заборгованість у звязку з тим, що в період з жовтня по грудень 2013 року його дії були виконанням рішення господарського суду від 09.09.2013 по справі №927/961/13.

Крім того, у відзиві на позов відповідач просить відстрочити виконання рішення суду, щодо сплати ним заборгованості за надані послуги в розмірі 7810,16 грн. на другий квартал 2016 року.

Представник позивач щодо відстрочки виконання рішення суду заперечує в повному обсязі.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 19 Закону України „Про теплопостачання та Закону України „Про житлово-комунальні послуги передбачено обовязковість укладення в письмовій формі договору на постачання теплової енергії на опалення та гарячої води.

01.01.2006. між ВАТ Облтеплокомуненерго та Управлінням містобудування архітектури облдержадміністрації (Споживач) укладено договір на постачання теплової енергії № 1-0819 (далі Договір №1).

Відповідно до статуту, затвердженого протоколом загальних зборів №18 від 11.03.2011, ВАТ Облтеплокомуненерго було перейменовано у ПАТ Облтеплокомуненерго.

Додатковими угодами від 01.02.2012 (далі - Додаткова угода від 01.02.2012) та від 01.09.2012 ( далі - Додаткова угода від 01.09.2012) Договір було доповнено п.2.4., п.3.2.25., п.3.2.26., п.4.1.8.,п. 4.1.9.,п.5.7., п.6.11., п.6.12., а також внесено зміни до Договору, а саме до пунктів 1.2., 1.3., 5.1., 5.3.,5.4., 5.6., 6.2., 6.4., 6.5., та виключено п. 5.7., 6.2.2., 6.3 Договору.

01.11.2013 між ПАТ «Облтеплокомуненерго та Управлінням містобудування та архітектури облдержадміністрації був переукладений договір №1-0819 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії ( далі- Договір №2).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За юридичною природою вказаний Договір є договором енергопостачання.

У відповідності до положень ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до п.1.1. Договору №1 та Договору №2, Виробник (Теплопостачальна організація - позивач) взяв на себе зобовязання виробляти, транспортувати та постачати Споживачу теплову енергію для опалення та підігріву води, а Споживач зобовязується сплачувати Теплопостачальній організації за теплову енергію за встановленими тарифами/двоставковими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно п.2.1 Договору, теплова енергія виробляється, транспортується, постачається Споживачам для обєктів перерахованих у Додатку №1, який є невід'ємною частиною договору на опалення, гаряче водопостачання та технологічні потреби.

Так, Додатком №1 до Договору №1 визначено опалювальний об'єкт: м. Чернігів, вул. Г.Полуботка, 70 (адмін. приміщення) площею 197,58 м.кв, а за Додатком №1 до Договору №2 визначено опалювальний об'єкт: м. Чернігів, вул. Г.Полуботка, 70 (адмін. приміщення) площею 248,20 м.кв.

Додатковою угодою від 16.03.2011 до Договору №1, площа опалювального обєкту змінилася та складає 248,20кв.м., що є 0,1061% від загальної площі будівлі.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Позивач, на виконання умов Договору, поставив відповідачу в період з жовтня 2013 по грудень 2013р. теплову енергію на загальну суму 7810,16 грн.

Відповідач проти факту отримання ним послуг не заперечував.

У відповідності до п.6.2. Договору №1 (зі змінами за Додатковою угодою від 01.09.2012) та до п.6.2. Договору №2 розрахунки за теплову енергію здійснюються за розрахунковою одиницею гігакалорією.

Відповідно п.5.1. Договору №1 (зі змінами за Додатковою угодою від 01.09.2012) та Договору №2, облік споживання теплової енергії проводиться за показниками засобів (приладів) обліку або розрахунковим методом у відповідності до даних вказаних у Додатку № 1 до Договору встановлених норм споживання (витрат) теплової енергії/води тощо (при розрахунку кількості спожитої теплової енергії на підігрів води), а також з урахуванням вимог діючих нормативно правових актів України (норм, правил і таке інше) в сфері теплопостачання та «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько побутові потреби в Україні» затверджених Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 року.

Згідно п.5.6. Договору №1 (зі змінами за Додатковою угодою від 01.09.2012) та п.5.5. Договору №2, кількість (обсяг) спожитої теплової енергії (наданих послуг) визначається за показаннями засобів (приладів) обліку або, при їх відсутності, несправності або пропуску споживачем строків проведення державної метрологічної повірки або на період відсутності засобу (приладу) обліку повязаної з проведенням держаної метрологічної повірки розрахунковим методом у відповідності до даних вказаних в у додатку № 1 до Договору, встановлених норм спожитої теплової енергії/води тощо (при розрахунку кількості спожитої теплової енергії на підігрів води), а також з урахуванням вимог діючих нормативно правових актів України (норм, правил іі таке інше) в сфері теплопостачання та Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні».

Відповідно до п.6.1 Договору №1 та Договору №2, розрахунки за теплову енергію Споживач здійснює щомісячно у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженими в установленому порядку тарифом та згідно з умовами договору. За письмовою згодою сторін можливі інші форми розрахунків, які не заборонені чинним законодавством.

Відповідно до постанови №167 Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 тариф на теплову енергію для бюджетних установ по м.Чернігів встановлений за 1Гкал 788,00грн.(без ПДВ).

Рахунки-фактури на оплату за постачання теплової енергії за №1-0819 від 23.10.2013 на суму 707,42 грн., №1-0819 від 20.11.2013 на суму 1995,72грн. та №1-0819 від 18.12.2013 на суму 5107,02 грн. направлялись на адресу відповідача.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, крім випадку, коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Згідно п. п. 6.4. Договору№1 (зі змінами за Додатковою угодою від 01.09.2012) та п. 6.3. Договору №2, розрахунки Споживача з Теплопостачальником за надані послуги здійснюються щомісячно згідно з показаннями приладів обліку або, при відсутності приладів обліку, розрахунковим методом у відповідності та з врахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом та згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 20 числа попереднього місяця і триває до 19 числа звітного місяця. При цьому сторони домовилися про таке: у місяці, в якому розпочинається опалювальний період, для розрахунків за теплову енергію, що постачається для опалення, розрахунковий період починає свій перебіг з дати початку опалювального періоду (визначається рішенням виконавчих органів відповідних органів місцевого самоврядування або органами виконавчої державної влади) та закінчується 19 числа звітного місяця. У місяці, в якому закінчується опалювальний період, для розрахунків за теплову енергію, що поставляється для опалення, розрахунковий період закінчується датою закінчення опалювального періоду (визначається рішенням виконавчих орачів відповідних органів місцевого самоврядування або органами державної виконавчої влади).

П.6.5. Договору №1 (зі змінами за Додатковою угодою від 01.09.2012) та п. 6.4. Договору №2 передбачено, що розрахунки за теплову енергію споживач здійснює згідно умов цього Договору щомісячно до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, не залежно від того чи є 1-ше число місяця вихідним, святковим чи робочим днем.

Відповідач не виконав свої зобовязання перед позивачем щодо оплати отриманих послуг за Договором №1 та №2.

Таким чином, основна заборгованість відповідача перед позивачем за жовтень-грудень 2013р. становить 7810,16 грн.

Відповідно до ст.22 ГПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Відповідач визнав позов частково, а саме в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 7810,16 грн.

Враховуючи вищенаведені факти, судом встановлена наявність основної заборгованості за отримані послуги у відповідача перед позивачем в сумі 7810,16 грн., що належним чином доведено, документально підтверджено, а отже господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 02.11.2013 по 11.11.2015 в сумі 443,46грн. та інфляційних за період з 02.11.2013 по 30.06.2015 в сумі 4357,25 грн.

Нарахування 3% річних за період з 02.11.2013 по 11.11.2015 в сумі 443,46грн. та інфляційних за період з 02.11.2013 по 30.06.2015 в сумі 4357,25 грн. відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, а тому таки вимоги підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідачем заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення суду, щодо сплати ним заборгованості за надані послуги в розмірі 7810,16грн. на другий квартал 2016 року.

Представник позивача проти вказаного клопотання заперечив.

Згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Виходячи зі змісту зазначеної статті обовязковою умовою надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення є наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до вимог п.7.2. постанови Пленуми Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 р., вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до приписів ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обовязок доказування обставин щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення покладається на особу, яка звертається із заявою про надання відстрочки чи розстрочки рішення.

Частиною 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано доказів, які підтверджують наявність виняткових обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Виходячи з вищевикладеного, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про відстрочку виконання рішення суду.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації (14013, вул.Г.Полуботка, б.70, м.Чернігів, р/р 0142 в ГУ ДКСУ в Чернігівській обл., МФО 853592, ) на користь Публічного акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (14000, вул. Комсомольська, 55-Б, р/р 0264 в ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 353553, ) 7810,16 грн. основної заборгованості.

3. Стягнути з Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації (14013, вул.Г.Полуботка, б.70, м.Чернігів, р/р 0142 в ГУ ДКСУ в Чернігівській обл., МФО 853592, ) на користь Публічного акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (14000, вул. Комсомольська, 55-Б, р/р 0042 в ПАТ Укрінбанк, МФО 300142, ) 443,46грн. 3% річних, 4357,25 грн. інфляційних, а також 1218,00грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 28 грудня 2015року.

7Суддя ОСОБА_3