ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2015 р.Справа № 924/1837/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Тракай, м. Харків

до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

м. Хмельницький

про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21 серпня 2015 року №94-р/к у справі №02-08/94-14 в частині вчинення ТОВ "Тракай" порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" і накладення штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №20 від 12.08.2015р.;

ОСОБА_3 за довіреністю від 14.07.2015р. №16

Рішення приймається 17.12.2015р., оскільки в засіданні суду 03.12.2015р. оголошувалась перерва.

В засіданні суду 17.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21 серпня 2015 року №94-р/к у справі №02-08/94-14 в частині вчинення ТОВ „Тракай порушення, передбаченого п.1 ст.50 та ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції і накладення штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.

Позивач не погоджується із прийнятим Хмельницьким ОТВ АМКУ рішенням, вважає останнє необґрунтованим, прийнятим із порушенням норм чинного законодавства, посилаючись на таке.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції передбачено, що антиконкурентними узгодженими діями вважається вчинення суб'єктами господарювання схо жих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Відповідно до ст.ст.5 та 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", антико-нкурентні узгоджені дії є різновидом узгоджених дій, які можуть здійснюватися шляхом укла дення угод між суб'єктами господарювання, прийняття їхніми об'єднаннями рішень або іншої погодженої поведінки (дії чи бездіяльності). Оскільки відповідно до ч.3 ст.6 вказаного Зако ну, схожі дії (бездіяльність) вважаються за певних умов різновидом антиконкурентних узго джених дій, такі антиконкурентні узгоджені схожі дії є узгодженими діями в розумінні ст.5 Закону і факт погодженості таких схожих дій має бути доведений.

Обов'язковою обставиною, яка має бути встановлена для кваліфікації дій суб'єктів гос подарювання, за ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції, є погодже ність (узгодженість) таких схожих дій між суб'єктами господарювання.

Відповідно до п.8.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 Ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповід них доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому спів-падінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку.

Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб'єкта го сподарювання об'єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об'єктивно (незалежно від суб'єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком об меженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

Таким чином, в рішенні органу Антимонопольного комітету України мають міститися докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання або ін шого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відпо відним органом ринку, протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні дина міку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвід ношення дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку.

Відповідно до визначення, даного в ст.1 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції, економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб'єктами господарю вання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господа рювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

При обґрунтуванні свого рішення відповідач, серед іншого, посилається на п.14 Постано ви Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 , який на думку позива ча, в частині необов'язковості з'ясування настання наслідків при кваліфікації дій суб'єктів господарювання як антиконкурентних узгоджених дій, не стосується розгляду справи щодо дій по зивача, оскільки перелік антиконкурентних узгоджених дій, про які йдеться мова у п.14 вище вказаної постанови обмежується випадками, чітко обумовленими п.2 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції, а саме якщо такі дії стосуються:

1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів;

2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними;

3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом това рів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за ін шими ознаками;

4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів;

5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб'єктів госпо дарювання, покупців, продавців;

6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб'єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції;

7) укладення угод за умови прийняття іншими суб'єктами господарювання додаткових зобо в'язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємни цькій діяльності не стосуються предмета цих угод;

8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб'єктів господарювання на ринку без об'єктивно виправданих на те причин.

Позивач зазначає, що відповідачем кваліфіковано дії позивача як антиконкурентні узгоджені дії з посиланням на п.3 ст.6 вищевказаного закону. Отже, підстави нео бов'язковості з'ясування настання наслідків при розгляді відповідачем справи про притягнення позивача до відповідальності відсутні.

Тож, стверджує, що при винесені рішення відповідач не з'ясував настання конкретних наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, не відобразив їх у рішенні.

Вказує, що при обґрунтуванні рішення лише відсутністю законодавчих підстав для проведення обов'язкової інвентаризації, відповідач відкинув можливість проведення інвентаризації у всіх інших випадках коли у підприємства виникають внутрішні обставини, за яких з'являється не обхідність проведення інвентаризації, зокрема таких як упорядкування обліку товарно-матеріальних цінностей.

Посилаючись на те, що нафтопродукти які реалізує позивач відносяться до нижчої цінової категорії порівняно із середньозваженими цінами у позивача сформувалось коло постійних споживачів, які могли потерпати від дій позивача, відповідач не провів під час розгляду справи аналізу цін пропозицій на товарному ринку.

При твердженні про сформоване коло постійних споживачів не взяв до уваги, що позивач не міг за такий короткий проміжок часу (з початку своєї діяльності - із 3 липня по 24 липня 2014р.) сформувати значну кількість власних покупців пального.

Крім того, відповідач не взяв до уваги, що постійні покупці нафтопродуктів під брендом „Авіас є покупцями скретч-карток та паливних карток ТОВ „ВТФ АВІАС і саме відпуск нафтопродуктів за вказаними довірчими документами позивачем не припинявся.

Також відповідач у своєму рішенні відобразив територіальні межі ринку Хмельницької області обмежив адміністративно-територіальними межами м. Хмельницького, трасою міжна родного значення М І2 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, трасою національного значення Н03 Житомир-Чернівці та трасою регіонального значення Р05 Городище-Рівне-Старокостянтинів, що не тотожно усьому ринку Хмельницької області.

Враховуючи, що проведення інвентаризації відбувалося лише 24-25 липня 2014 р., а дія льність позивача на ринку нафтопродуктів розпочалася з липня 2014 р., встановлення часових меж дослідження ринку 12 місяців 2014 року поширюється на більший період функціонування ринку, ніж той який був за участю на ньому позивача.

Таким чином, позивачем не встановлено вплив схожих дій позивача та ТОВ „Хелм на наявність чи можливість недопущення, усунення чи обмеження конкуренції на ринку роздріб ної реалізації нафтопродуктів в межах м. Хмельницької області, що є необхідною ознакою вчи нення антиконкурентних узгоджених дій відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 6 Закону України „Про за хист економічної конкуренції.

У рішенні відповідача також відсутні безспірні та беззаперечні докази, які б підтверджу вали факт домовленості позивача та ТОВ „Хелм щодо узгодженості дій на ринку.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ „Тракай вважає висновки, зроблені Адміністративною колегією Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у Рішенні №94-р/к від 21 серпня 2015 року у справі №02-08/92-14, безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам законодавства про захист економічної кон куренції.

Згідно з п.1. ст.59 Закону України „Про захист економічної конкуренції таке рі шення підлягає скасуванню на підставі не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими.

За таких обставин, позивач просить про задоволення позовних вимог.

Відповідач у поданому суду письмовому відзиві від 03.12.2015р. за вих.№01-28/05-3742 не погоджується із позовними вимогами, посилається на правомірність спірного рішення Адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.08.2015р. №94-р/к.

Відповідач зазначає, що в період із 24.07.2014р. по 25.07.2014р. на АЗС, АГЗС ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм одночасно було припинено реалізацію моторних бензинів, дизельного пального та скрапленого газу за готівкові кошти.

При цьому, одночасне припинення реалізації моторних бензинів, дизельного палива та скрапленого газу за готівкові кошти ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм вказує на ознаки схожості дій останніх.

ТОВ „Тракай (лист від 31.07.2014р. №32) повідомило, що припинення реалізації за готівку моторних бензинів, дизельного пального та скрапленого газу було здійснено у звязку із проведенням інвентаризації та надало відповідний наказ. Окрім того, ТОВ „Тракай зазначило, що отоварювання скретч-карток на АЗС здійснювалося в звичайному режимі.

Відповідно до наказу ТОВ „Тракай від 22.07.2014 №23 „Про часткове призупинення реалізації нафтопродуктів у зв'язку із проведенням інвентаризації на автозаправних станціях наказано призупинити реалізацію моторних бензинів, дизельного палива та скрапленого газу за готівку та оплату картками Visa, Маstеr Саrd та інших банківських карт із 24 по 25 липня на 22 АЗС товариства.

Листом від 31.07.2014р. №33 ТОВ „Хелм пояснило, що призупинення реалізації нафтопродуктів 24 та 25 липня 2014р. відбулося у зв'язку із проведенням інвентаризації на автозаправних станціях, про що було видано відповідний наказ. Отоварювання скретч-карток на АЗС субєкти господарювання здійснювалось в звичайному режимі.

Відповідно до наказу ТОВ „Хелм від 23.07.2014р. №30 „Про призупинення реалізації нафтопродуктів у зв'язку із проведенням інвентаризації на автозаправних станціях наказано призупинити реалізацію моторних бензинів, дизельного палива та скрапленого газу за готівку та оплату та банківськими картками з 24 по 25 липня на 25 АЗС товариства.

Відповідач вказує, що на вимогу Відділення ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм надали інформацію щодо обсягів реалізації нафтопродуктів, зокрема по скретч-карткам 24.07.2015р. та 25.07.2015р., відповідно до якої

При цьому, обсяги реалізації на АЗС та АГЗС ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм 24.07.2014р. та 25.07.2014р. знизилися, проте товариства продовжували здійснювати реалізацію нафтопродуктів через АЗС у цей період шляхом отоварювання скретч-карток.

За інформацією наданою відповідачами щодо обсягів реалізації, у липні 2014 року стрімкого зростання обсягів реалізації певних видів бензинів, дизельного пального або скрапленого газу, що могло призвести до різкого скорочення залишків не було.

Листами ТОВ „Тракай від 06.02.2015р. №14 та ТОВ „Хелм від 06.02.2015р. №20 повідомили, що на виконання наказів директорів підприємств на АЗС були створені комісії для проведення інвентаризації відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України №69 від 11.08.1994 року „Про Інструкцію по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, який був чинний станом на момент проведення інвентаризації (далі - Наказ).

Відповідач вказує, що відповідно до пункту 3 Наказу проведення інвентаризації є обов'язковим: а) при передачі майна державного підприємства в оренду, приватизації майна державного підприємства, перетворенні державного підприємства в акціонерне товариство, а також в інших випадках, передбачених законодавством;

б) перед складанням річної бухгалтерської звітності, крім майна, цінностей, коштів і зобов'язань, інвентаризація яких проводилась не раніше 1 жовтня звітного року. Інвентаризація будівель, споруд та інших нерухомих об'єктів основних фондів може проводитись один раз у три роки, а бібліотечних фондів - за рішенням керівника підприємства один раз на п'ять років або щорічно з охопленням інвентаризацією не менше 20 відсотків одиниць бібліотечного фонду з обов'язковим завершенням розпочатої інвентаризації цього майна в структурному підрозділі (у матеріально відповідальної особи) протягом тридцяти днів;

в) при зміні матеріально відповідальних осіб (на день прийому-передачі справ);

г) при встановленні фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів);

д) за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін, зазначений у належним чином оформленому документі зазначених органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа;

е) у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ);

є) при передачі підприємств та їх структурних підрозділів (на дату передачі). Інвентаризація може не проводитися у разі передачі підприємств та їх структурних підрозділів в межах одного органу, до сфери управління якого входять ці підприємства;

ж) у разі ліквідації підприємства.

Відповідач вказує, що у ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм були відсутні перелічені підстави для проведення обов'язкової інвентаризації, що підтверджується наказом ТОВ „Тракай від 22.07.2014р. №23 „Про часткове призупинення реалізації нафтопродуктів та наказом ТОВ „Хелм від 23.07.2014р. №30 „Про призупинення реалізації нафтопродуктів.

Окрім того, аналіз діяльності з роздрібної реалізації нафтопродуктів та скрапленого газу інших субєктів господарювання вказує на відсутність випадків припинення реалізації за готівкові кошти у 2014 році.

Таким чином, відповідач стверджує, що аналіз ситуації на регіональному ринку нафтопродуктів, наявність у ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм залишків, достатніх для здійснення реалізації нафтопродуктів, відсутність законодавчих підстав для обов'язкового проведення інвентаризації та припинення реалізації нафтопродуктів, спростовує наявність об'єктивних причин для одночасного припинення реалізації бензину, дизельного пального, скрапленого газу на АЗС та АГЗС ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм у період з 24.07.2014 року по 25.07.2014 року, при тому, що отоварення скретч-карток обома субєктами господарювання відбувалося у звичайному режимі.

Посилається на те, що згідно ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Тому, відповідач вважає, що одночасне припинення ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм реалізації за готівку бензинів, дизельного палива та скрапленого газу у один період з 24.07.2014 року по 25.07.2014 року через АЗС та АГЗС, які розташовані на території Хмельницької області та аналіз ситуації на ринку товару, який спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій є схожими діями на регіональних ринках роздрібної реалізації нафтопродуктів та скрапленого газу.

Відповідачем на адреси ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм направлялись подання з попередніми висновками у справі №02-08/92-14 від 24.06.2015 №08/148-п з, якими оператори були ознайомлені належним чином. У відповідь на подання з попередніми висновками ТОВ „Тракай (лист від 13.07.2015р. №84) повідомило, зокрема, що інвентаризація випадково співпала у часі із припиненням реалізації пального на АЗС належних ТОВ „Хелм. Це ж саме повідомило ТОВ „Хелм (лист від 13.07.2014 №97) стосовно ТОВ „Тракай.

Тому, відповідач вказує, що дії ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм, які полягають у одночасному припиненні у період з 24.07.2014 року по 25.07.2014 року реалізації моторних бензинів, дизельного палива та скрапленого газу за готівкові кошти, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.1 ст. 50 та ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції.

Тому, відповідач вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, тому у позові необхідно відмовити.

Представник позивача в засідання суду 17.12.2015р. прибув, позовні вимоги підтримав. У додатковому письмовому поясненні від 17.12.2015р. позивач вказує, що спірним рішенням дії позивача, які полягають у одночасному припиненні у період із 24.07.2014р. по 25.07.2014р. реалізації моторних бензинів, дизельного палива та скрапленого газу за готівкові кошти, без об'єктивно виправданих причин, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.1 ст.50 та ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Проте стверджує, що вищезгадане рішення відповідача не містить доказів того, що поведінка ТОВ „Тракай містить ознаки антиконкурентних узгоджених дій, оскільки у даному рішенні відсутні докази, що вказують на обмеження конкуренції на ринку внаслідок таких дії або іншого негативного впливу на стан конкуренції та період дії цього впливу.

З огляду на позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз.1, 3 п.п. 8.3, абз.2 п.14 постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 №15 „Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства позивач вважає, що відповідачем не доведено вчинення позивачем антиконкурентних узгоджених дій.

Таким чином, позивач вважає, що згідно з п.1. ст.59 Закону України „Про захист економічної конкуренції на підставі недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, спірне рішення №94-р/к підлягає скасуванню.

Представники відповідача в засідання суду 17.12.2015р. прибули, проти позову заперечили із підстав, викладених у відзиві, просять у позовів відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Хмельницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України м.Хмельницький є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 07.06.1993р., включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України згідно довідки Головного управління статистики у Хмельницькій області № 328299 від 03.11.2009 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Тракай, м. Харків як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно Виписки із ЄДР від 17.04.2015р.

На виконання доручення Антимонопольного комітету України від 25.07.2014р. №13-09/336 щодо дослідження фактів одночасного припинення роздрібної реалізації світлих нафтопродуктів за готівкові кошти Хмельницьким обласним територіальним відділенням АКУ було проведено дослідження ринку роздрібної реалізації високооктанових, низькооктанових бензинів, дизельного пального та скрапленого газу в територіальних межах Хмельницької області. Об'єктом для дослідження стали ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм.

Із матеріалів справи слідує, що за період із 24.07.2014 року по 25.07.2014 року на автозаправних станціях ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм одночасно було припинено реалізацію моторних бензинів, дизельного пального та скрапленого газу за готівкові кошти.

Листом від 31.07.2014 за вих.№32 ТОВ „Тракай надало інформацію про те, що припинення реалізації за готівку моторних бензинів, дизельного пальною та скрапленого газу було здійснено у зв'язку із проведенням інвентаризації. Проте, отоварювання скретч-карток на автозаправних станціях товариства здійснювалось у звичайному режимі.

Згідно наказу ТОВ „Тракай від 22.07.2014р. №23 „Про часткове призупинення реалізації нафтопродуктів було зазначено, що у звязку із проведенням інвентаризації на автозаправних станціях наказано призупинити реалізацію моторних бензинів, дизельного палива та скрапленого газу за готівку та оплату картками Visa, Master Card та інших банківських карт із 24 по 25 липня на 22-ох автозаправних станціях товариства.

Аналогічно, листом від 31.07.2014р. за вих.№33 ТОВ „Хелм повідомило Відділення про те, що призупинення реалізації нафтопродуктів з 24 та 25 липня 2014р. відбулось у зв'язку із проведенням інвентаризації на автозаправних станціях товариства. При цьому, отоварювання скретч-карток на АЗС суб'єкта господарювання здійснювалось в звичайному режимі.

Відповідно до наказу ТОВ „Хелм від 23.07.2014р. №30 „Про призупинення реалізації нафтопродуктів у зв'язку із проведенням інвентаризації на автозаправних станціях товариства наказано призупинити реалізацію моторних бензинів, дизельного палива та скрапленого газу за готівку та за банківськими картками із 24 по 25 липня на 25-ти автозаправних станціях товариства.

Згідно листів ТОВ Тракай (за вих.№14 від 06.02.2014р.) та ТОВ „Хелм (за вих.№14 від 06.02.2014р.), направленими на адресу Хмельницького обласного відділення АМК, слідує, що на виконання наказів директорів підприємств на АЗС були створені комісії для проведення інвентаризації відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України №69 від 11.08.1994р. „Про інструкцію по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків.

21.08.2015р. Адміністративною колегією Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято Рішення №94-р/к по справі №02-08/92-14 „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, відповідно до якого було вирішено:

ч.1 - визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю „Тракай та Товариства з обмеженою відповідальністю „Хелм, що полягають у одночасному припинен ні у період з 24.07.2014р. по 25.07.2014р. реалізації моторних бензинів, дизельного па лива та скрапленого газу за готівкові кошти, без об'єктивно виправданих причин, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.1 ст.50 та ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ри нку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ри нку спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Згідно ч.2 Рішення №94-р/к передбачено, що за вчинене порушення, зазначене у п.1 цього рішення, згідно з абзацом дру гим ч.2 ст. 52 Закону України „Про захист економічної конкуренції на Това риство з обмеженою відповідальністю „Тракай накласти штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Частиною 3 вказаного Рішення передбачено, що згідно з ч.3 ст. 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня його одержання. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України „Про захист економічної конкуренції рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржене до Господарського суду в двомісячний строк з дня його одержання. Відповідно до ч.8 ст. 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції протягом п'яти днів з дня сплати штрафів, необхідно надіслати до Відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

25.08.2015р. за вих.№01-27/01-2182 Рішення №94-р/к від 21.08.2015р. було направлено на адресу ТОВ „Таркай, м. Хмельницький та отримано останнім 21.09.2015р. згідно з інформації про вручення поштового відправлення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21 серпня 2015 року №94-р/к у справі №02-08/94-14 в частині вчинення ТОВ „Тракай порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції і накладення штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.

Досліджуючи надані докази, аналізуючи міркування та заперечення сторін, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується таке:

Господарський кодекс України встановлює відповідно до Конституції України правові основи господарської діяльності (господарювання), яка базується на різноманітності субєктів господарювання різних форм власності.

Стаття 1 Господарського кодексу України визначає предмет його регулювання, та зазначає, що Господарський кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Положеннями ст.3 Закону України „Про Антимонопольний комітет України №3659-XII від 26.11.1993р. (із змінами та доповненнями) визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; контроль за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст.22 Закону України „Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Їх невиконання тягне за собою передбачену законом відповідальність.

В ході вирішення справи судом встановлено, що Рішенням №94-р/к по справі №02-08/92-14 „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу прийнятим Хмельницьким обласним відділенням Антимонопольного комітету України, були вирішено: визнати дії ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм, що полягають у одночасному припинен ні у період з 24.07.2014р. по 25.07.2014р. реалізації моторних бензинів, дизельного па лива та скрапленого газу за готівкові кошти, без об'єктивно виправданих причин, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.1 ст.50 та ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ри нку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ри нку спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

При цьому, вказаним Рішенням №94-р/к було встановлено, за період з 24.07.2014 року по 25.07.2014 року на автозаправних станціях ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм одночасно було припинено реалізацію моторних бензинів, дизельного пального та скрапленого газу за готівкові кошти. Хоча, на момент припинення реалізації нафтопродуктів як ТОВ „Тракай, так і ТОВ „Хелм були достатньо забезпечені нафтопродуктами для проведення їх роздрібної реалізації, про що свідчать їх залишки станом на 24.07.2014р. та 25.07.2014р.

Посилання позивача на те, що припинення реалізації нафтопродуктів обумовлювалось необхідністю проведення інвентаризації (наказ №23 від 22.07.2014р.), судом до уваги не може бути прийнято, оскільки згідно вимог Наказу Міністерства фінансів України №69 від 11.08.1994р., яким затверджено Інструкцію по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків (наказ чинний на момент проведення інвентаризації), не передбачено обовязкового припинення реалізації під час проведення інвентаризації.

Відтак, судом приймається до уваги, що наявність у ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм залишків, достатніх для здійснення реалізації нафтопродуктів, відсутність законодавчих підстав для обов'язкового проведення інвентаризації та припинення реалізації нафтопродуктів, спростовує наявність об'єктивних причин для одночасного припинення реалізації ПММ на автозаправних станціях ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм у період з 24.07.2014 року по 25.07.2014 року.

Відтак, вказані дії субєктів підприємницької діяльності є узгодженими та антиконкурентними.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

При цьому, одночасне припинення ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм реалізації за готівку бензинів, дизельного палива та скрапленого газу у один період з 24.07.2014 року по 25.07.2014 року через АЗС та АГЗС, які розташовані на території Хмельницької області, та аналіз ситуації на ринку товару, який спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій, є схожими діями на регіональних ринках роздрібної реалізації нафтопродуктів та скрапленого газу.

У п.8.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року „Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства зазначено, що з урахуванням приписів ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції для кваліфікації дій (бездіяльності) суб'єктів господарювання на ринку товарів як антиконкурентних узгоджених дій у вигляді схожих дій (бездіяльність) на ринку товару (і які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції), не вимагається обов'язкове встановлення та доведення факту чи фактів формального узгодження зазначених дій, в тому числі укладення відповідної угоди (угод).

Це порушення установлюється за результатами такого аналізу органом Антимонопольного комітету України ситуації на ринку товару, який: свідчить про погодженість конкурентної поведінки суб'єктів господарювання; спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення зазначених дій. Пов'язані з наведеним обставини з'ясовуються і доводяться відповідним органом Антимонопольного комітету України.

Пунктом 8.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства передбачено, що антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України.

При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку.

Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб'єкта господарювання об'єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об'єктивно (незалежно від суб'єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

Зокрема, суд має з'ясовувати, чи зазначено в рішенні органу Антимонопольного комітету України докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвідношення дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, витрати суб'єкта господарювання, які впливають на вартість товару тощо.

При цьому саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб'єкта господарювання (зокрема, на специфіку відповідного товарного ринку; тривалість та вартість зберігання товару; час та вартість доставки; витрати на реалізацію товару тощо). На відповідний орган покладається обов'язок не лише доведення однотипної і одночасної (синхронної) поведінки суб'єктів господарювання на ринку, а й установлення шляхом економічного аналізу ринку (в тому числі, за необхідності, шляхом залучення спеціалістів та експертів) відсутності інших, крім попередньої змови, чинників (пояснень) паралельної поведінки таких суб'єктів господарювання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Вищого господарського суду України від 01.04.2015 року у справі № 922/3892/14 та від 21.04.2015 року у справі №922/3962/14).

Як вбачається із матеріалів справи, Хмельницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у оскаржуваному рішенні детально проаналізовано ситуацію на ринку роздрібної торгівлі світлими нафтопродуктами на території Хмельницької області, досліджено цінову поведінку операторів ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального та роздрібної торгівлі дизельним пальним у Хмельницькій області, здійснено аналіз обсягів регіональних ринків роздрібної реалізації нафтопродуктів протягом 2014 року та частки ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм у зазначених територіальних межах, обсяги залишків нафтопродуктів та обсяги їх реалізації ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм станом на 24.07.2014р. та 25.07.2014р.

Отже, зібрані відповідачем та описані докази у рішенні адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.08.2015 року №94-р/к у справі №02-08/94-14 в частині вчинення ТОВ „Тракай порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції свідчать про фактичне вчинення ТОВ „Тракай та ТОВ „Хелм антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Згідно ч.2, 3 ст.56 Закону України „Про захист економічної конкуренції рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного суду не подано, доводи позивача спростовані матеріалами справи.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 ГПК України).

Виходячи із змісту ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства та докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що у позові необхідно відмовити.

Згідно ст.49 ГПК України здійснені позивачем судові витрати по справі останньому не відшкодовуються у звязку із відмовою в позові.

Керуючись ст.ст.1, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Тракай, м. Харків до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Хмельницький про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21 серпня 2015 року №94-р/к у справі №02-08/94-14 в частині вчинення ТОВ "Тракай" порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" і накладення штрафу у розмірі 34 000,00 грн., відмовити.

Повне рішення складено 21.12.2015р.

Суддя В.В. Магера

Віддрук.3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Зарічанська, 5, м. Хмельницький, 29000) згідно заяви;

3 - відповідачу (вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29000) згідно заяви