ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 923/1283/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів: Савицького Я.Ф., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 16.12.2015 р.:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС МАРІН"

на рішення господарського суду Херсонської області від 06.10.2015 року

по справі № 923/1283/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС МАРІН"

до відповідача: Приватного Херсонського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіям "Херсонтурист"

про визнання недійсним договору та стягнення 635319,78 грн.

У судовому засіданні 16.12.2015 р. згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КАІС МАРІН" (далі - ТОВ "КАІС МАРІН", позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного Херсонського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіям "Херсонтурист" (далі - ПХОАТ "Херсонтурист", відповідач) про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна туристичної бази "Чорномор", що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Набережна, буд. 5, укладеного 21.04.2011 р. між позивачем та відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., зареєстрованого під № 715; стягнення з відповідача на свою користь 635319,78 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 661 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 06.10.2015 р. по справі № 923/1283/15 (суддя Александрова Л.І.) позов задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу майна туристичної бази "Чо рномор", укладений 21.04.2011 р. між Херсонським обласним ЗАТ по туризму та екскурсіям "Херсонтурист" та ТОВ "Каіс Марін", посвідчений приватним нотарі усом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. за реєстровим № 715; стягнуто з відповідача на користь позивача 576250 грн. основного боргу.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "КАІС МАРІН" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 06.10.2015 р., задовольнивши позов повністю. При цьому, скаржник вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а викладені у даному рішенні висновки не відповідають обставинам справи.

Представники ТОВ "КАІС МАРІН" та ПХОАТ "Херсонтурист", будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судових засідань, що підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими повідомленнями з відмітками підприємства поштового зв'язку про вручення поштових відправлень, не скористались своїм процесуальним правом прийняти учать у судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 21 квітня 2011 року між Херсонським обласним акціонерним закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях "Херсонтурист" (продавець), правонаступником якого є відповідач, та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАІС МАРІН" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю, а покупець зобов'язався прийняти і сплатити за нерухоме майно із туристичної бази "Чорномор" - спальний корпус літ. "Г" площею забудови 65,9 кв.м., спальний корпус літ. "Д" площею забудови 65,9 кв.м., спальний корпус літ "Е" площею забудови 65,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, вулиця Набережна, будинок 5, визначену цим договором грошову суму. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. (зареєстровано в реєстрі за № 715).

Згідно п. 3 договору ціна відчужуваного нерухомого майна склала 576 250 грн., яку позивач повністю сплатив відповідачу шляхом безготівкового перерахунку на його розрахунковий рахунок.

На замовлення позивача Херсонським державним БТІ був виготовлений технічний паспорт від 06 травня 2011 року і видано витяг про державну реєстрацію права власності на придбані об'єкти нерухомості.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 р. у справі № 5024/1416/2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 р., позов прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задоволено: визнано за державою в особі Фонду державного майна України, 01133, м. Київ, , право власності на майно, розташоване в Скадовському районі, смт. Лазурне, вул. Набережна, 5, що складається, у тому числі, з майна ТОВ "Каіс Марін" (позивач): спального корпусу літ. "Т", 65,9 кв.м; спальний корпус літ."Д", 65,9м2; спальний корпус літ."Е", 65,9 кв.м; витребувано з незаконного володіння майно ТОВ "Каіс Марін" (позивач): спального корпусу літ. "Т", 65,9 кв.м; спальний корпус літ."Д", 65,9 кв.м; спа льний корпус літ."Е", 65,9 кв.м.

Зазначене судове рішення мотивоване, зокрема, тим, що 21.04.2011 р. Херсонським обласним ЗАТ по туризму та екскурсіях "Херсонтурист" та ТОВ "Каіс Марін" укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ "Каіс Марін"" придбало у Херсонського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях "Херсонтурист" нерухоме майно туристичної бази "Чорномор" (частину бази) - спальний корпус літ."Г", площею забудови 65,9 м2; спальний корпус літ."Д", площею забудови 65,5 м2; спальний корпус літ. "Е", площею забудови 65,9 м2, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Набережна, буд. 5.

Проте, на момент передачі зазначеного майна від Херсонського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях "Херсонтурист" у власність ТОВ "Каіс Марін" воно перебувало у державній власності.

Оскільки спірний об'єкт мав статус державної (загальнодержавної) власності, то здійснення будь-яких дій щодо зміни власника цього майна є неправомірним.

За таких обставин, майно туристичної бази "Чорномор" могло бути відчужене виключно за згоди Фонду державного майна України, оскільки на момент передачі майна від ЗАТ "Укрпрофтур" у власність Херсонському ЗАТ "Херсонтурист" воно перебувало у державній власності. Відповідно, Херсонське обласне ЗАТ по туризму екскурсіях "Херсонтурист" поза межами волевиявлення Фонду державного майна України та в порушення його прав незаконно набуло майно у власність, частини майна продало на користь ТОВ "Жемчужина", ТОВ "Каіс Марін", ПП "Власта-Агро".

На виконання зазначеної постанови Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 р. у справі № 5024/1416/2011 господарським судом Херсонської області 29.01.2015 р. був виданий наказ № 5024/1416/2011 про примусове виконання рі шення суду.

На підставі зазначеного наказу відділом державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції Херсонської області були вилучені з незаконного володіння позивача: спальний корпус літ."Г", площею 65,9 кв.м, спальний корпус літ."Д", площею 65,5 кв.м, спальний корпус літ. "Е", площею 65,9 кв.м, що розташовані по вул. Набережній, буд. 5 у смт. Лазурне, Скадовського району Херсонської області, та передані Фонду державного майна України згідно акту вилучення у боржника пред метів, зазначених у рішенні суду, та передачі їх стягувачу від 24.04.2015 р., та винесено у зв'язку з цим постанову від 24.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження за наказом № 5024/1416/2011 господарського суду Херсонської області.

Таким чином, нерухоме майно, яке було придбане позивачем у відповідача за договором купівлі-продажу від 21 квітня 2011 р., було вилучено за рішенням суду на користь держави, у зв'язку з тим, що відповідач не мав права його відчужувати, оскільки не був власником цього майна.

Про відсутність у відповідача повноважень на розпорядження майном тури стичної бази "Чорномор" позивач не знав, оскільки дана обставина була встановлена при розгляді справи № 5024/1416/2011, тобто, у січні 2015 року, а в момент укладення сторонами договору купівлі-продажу від 21 квітня 2011 р. повнова ження відповідача та приналежність йому відчужуваного майна були перевірені нотаріусом на підставі відповідних належним чином оформлених документів.

За змістом ч. 1 ст. 317, ст. 658 ЦК України право продажу майна належить виключно власникові цього майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додер жання яких є необхідним для чинності правочину, є, зокрема, відповідність його змісту цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Порушення цих вимог є підставою згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України недійсності правочину.

Оскільки під час розгляду справи № 5024/1416/2011 господарськими судами встановлено, що відповідач не мав права продавати майно туристичної бази "Чорномор", так як не був його власником, то спірний договір був укладений в порушення положень чинного законодавства, що є підставою для визнання даного договору недійсним.

За таких обставин, місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовну вимогу про визнання договору купівлі-продажу від 21 квітня 2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. за реєстровим № 715, недійсним.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ТОВ "КАІС МАРІН" 635319,78 грн. збитків, з яких: 576 250 грн. - плата за придбану частину об'єктів нерухомого майна туристичної бази "Чорномор" згідно договору купівлі-продажу від 21.04.2011 р., 59069,78 грн. - платежі згідно кредитного договору № СКК-150411/01-00 від 15.04.2011 р., укладеного з ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", яке надало позивачу кредит для оплати вищевказаного об'єкта нерухомості (16 % річних, 1 % комісії від суми кредиту), судова колегія зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у поку пця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової (деліктної) відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною 1 зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відшкодування збитків можливе лише за наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права, завдання збитків та причинний зв'язок між порушенням права та збитками. Сукупність наведених умов утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник; об'єктом-правовідносини по зобов'язаннях; об'єктивною стороною - протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, наявність збитків у майновій сфері кредитора, а також причинний зв'язок між противоправною поведінкою боржника і збитками; суб'єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї противоправної поведінки і її наслідків. Відсутність хоча б одного з перелічених вище елементів звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих ним на себе зобов'язань, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Розглянувши позовну вимогу про стягнення збитків у сумі 576 250 грн., що становить вартість нерухомого майна, придбаного ТОВ "КАІС МАРІН" за спірним договором купівлі-продажу, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що у зв'язку із вилученням за згаданим вище судовим рішенням придбаного нерухомого майна ТОВ "Каіс Марін" (покупця) на користь третьої особи - держави в особи Фонду державного майна України на підставах, що виникли до про дажу цього майна, про наявність яких ТОВ "Каіс Марін" не знало і не могло знати, відповідач (продавець) має відшкодувати ТОВ "Каіс Марін" завдані збитки, тому правомірно задовольнив позов в цій частині.

Разом з тим, як зазначає позивач, на придбання зазначеного майна ТОВ "Каіс Марін" отримало кредит в сумі 610 000,00 грн. згідно кредитного договору № СКК-150411/01-00 від 15.04.2011 р., укладеного з ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", пунктом 1.1 якого передбачено сплату 16 % річних, а пунктом 1.3 договору - сплату комісії в розмірі 1 % від суми кредиту.

У період з квітня 2011 року по січень 2012 року позивачем сплачено названому банку 52969,78 грн. відсотків річних. Крім того, згідно п. 1.3 кредитного договору була сплачена комісія в сумі 6 100 грн.

Таким чином, як вважає ТОВ "Каіс Марін", ним понесено додаткові витрати в сумі 59069,78 грн., які складаються із сум сплачених відсотків річних і комісії банку.

Судова колегія зазначає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 59069,78 грн., сплачених позивачем ПАТ "Комерційний банк "Акордбанк", не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем не доведено наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та сплатою відсотків, річних та комісійних за користування банківським кредитом. Відтак, відсутній склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Отже, суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення 59069,78 грн. збитків, які виникли у позивача у зв'язку зі сплатою коштів за користування банківським кредитом.

Доводи ТОВ "Каіс Марін", викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 06.10.2015 р. у справі № 923/1283/15 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: Я.Ф. Савицький

Суддя: Н.В. Ліпчанська