РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/29412/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи»

до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк»

про зобов'язання вчинити дії та стягнення пені.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Чернова С.В., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити дії та стягнення пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.11.2015 було порушено провадження у справі № 910/29412/15, розгляд справи призначено на 09.12.2015.

08.12.2015 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалі справи.

У судове засідання 15.04.2015 представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 15.04.2015 не з'явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2014 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (далі - відповідач, банк) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (далі - позивач, клієнт) було укладено Договір банківського рахунку № 0001 (далі - Договір), відповідно до умов якого банк відкриває клієнту рахунок та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок № 0001, в національній валюті України, а також на інші поточні рахунки, відкриті згідно з заявою клієнта встановленої Національним банком України форми, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п. 1.3 Договору платежі з рахунків клієнта банк здійснює в межах коштів на цих рахунках на початок операційного дня. Банк має право здійснювати платежі з рахунків з урахуванням сум, що надходять на рахунки клієнта протягом операційного часу.

Згідно з п. 2.2.1 Договору клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своїх рахунках, за винятком випадків обмеження права, розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2.3.2 Договору банк зобов'язаний своєчасно виконувати розрахунково-касові операції згідно з вимогами чинного законодавства.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє протягом необмеженого строку. Дія цього договору може бути припинена за згодою сторін, або за ініціативою клієнта у разі подання ним заяви про закриття рахунку (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частинами 1 та 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

28 вересня 2015 позивач подав відповідачу платіжне доручення № 04 від 28.08.2015 для здійснення перерахування коштів у розмірі 631 720,00 грн. на розрахунковий рахунок № 0002 ГУДКСУ у Полтавській області, як авансовий внесок з податку на прибуток страхових організацій за вересень 2015, що підтверджується відміткою відповідача про його одержання 28.09.2015.

Однак, як зазначає позивач, вказане платіжне доручення не було виконано відповідачем, без пояснення причин невиконання.

Позивач, на вимогу суду, надав довідки про залишок коштів на рахунку позивача станом на 28.09.2015 та 16.11.2015, з яких вбачається, що коштів на рахунку позивача станом на дати подання відповідачу вищезазначеного платіжного доручення було достатньо для його виконання відповідачем, як і достатньо на момент подання позовної заяви до суду.

У зв'язку з тим, що вказане платіжне доручення не було виконано відповідачем, позивач звернувся до нього з листом вих.№ 210/ЮЗ від 29.09.2015 з вимогою виконати платіжне доручення.

Позивач зазначає суду про те, що відповідачем так і не було виконано вищезазначене платіжне доручення, що змусило його звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України; безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. N 22 (далі - Інструкція) встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Згідно з п. 1.3 Інструкції її вимоги поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів, та обов'язкові для виконання ними.

Пунктом 1.7 Інструкції визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 1.15 Інструкції доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Згідно з абзацом першим п. 2.19 Інструкції розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.3 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо невиконання відповідачем платіжного доручення № 04 від 28.09.2015, а також відсутності правових підстав для його невиконання.

З огляду на вищенаведене, позовна вимога про зобов'язання відповідача перерахувати грошові кошти в розмірі 631 720,00 грн з поточного рахунку № 001 позивача, відкритого в Полтавському відділенні Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» згідно платіжного доручення № 04 від 28.09.2015 на поточний рахунок ГУДКСУ у Полтавській області в м. Полтава № 0002, відкритого в ГУДКСУ у Полтавській області в м. Полтава, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 1 263,44 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що позивачем вірно розраховано розмір пені.

З огляду на вищезазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 1 263,44 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про зобов'язання відповідача виконати платіжне доручення № 04 від 28.09.2015 та про стягнення пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» (04053, м. Київ, вулиця Вознесенський узвіз, будинок 10-А, ідентифікаційний код 05839888) перерахувати грошові кошти в розмірі 631 720 (шістсот тридцять одну тисячу сімсот двадцять) грн 00 коп. з поточного рахунку № 001 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (36011, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Шевченка, будинок 3; ідентифікаційний код 22523595), відкритого в Полтавському відділенні Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» згідно платіжного доручення № 04 від 28.09.2015 на поточний рахунок ГУДКСУ у Полтавській області в м. Полтава № 0002, відкритого в ГУДКСУ у Полтавській області в м. Полтава.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (04053, м. Київ, вулиця Вознесенський узвіз, будинок 10-А, ідентифікаційний код 05839888) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (36011, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Шевченка, будинок 3; ідентифікаційний код 22523595) пеню в розмірі 1 263 (одна тисяча двісті шістдесят три) грн. 44 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 494 (дев'ять тисяч чотириста дев'яносто чотири) грн. 75 коп.

Повне рішення складено 21.12.2015

Суддя О.В. Нечай