ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"22" грудня 2015 р. Справа № 923/324/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні про відстрочку виконання рішення у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Крост" м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська виробничо-будівельна компанія" м. Херсон

про стягнення 709581грн. 29коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_1, довір. від 21.12.2015р.

від відповідача - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. від 19.12.2015р.

від ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона - ОСОБА_3, довір. № 1448 від 28.01.2015р.

в с т а н о в и в:

Рішенням від 12.05.2015р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.08.2015р., позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 491759грн. 00коп., 202819грн. 27 коп. втрат від інфляції, 3% річних в розмірі 6305грн.29коп. та 14017грн. 67коп. витрат по сплаті судового збору.

01.09.2015р. судом видано наказ.

11.12.2015р. від відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні про відстрочку виконання рішення до 01.06.2016р. у зв'язку з тим, що відповідач не має можливості виконати рішення через складне фінансове становище через простой підприємства.

Ухвалою від 14.12.2015р. заяву призначено до розгляду в засіданні суду 22.12.2015р.

Позивач проти задоволення заяви заперечує, вважаючи, що заявником не надано доказів неможливості виконання рішення. Крім того, позивач просить суд врахувати і фінансовий стан позивача.

Розглянувши заяву ВДВС, заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Тому, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобовязання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобовязання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач не виконав вимог суду і не надав належних доказів, які б обґрунтовували неможливість виконання рішення суду, а посилання на складне фінансове становище відповідача не є доказом неможливості виконання рішення та не підтверджується відповідними доказами.

До того ж, відділом державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції не надано доказів того, що ним досліджувалась наявність майна відповідача, за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду.

З моменту набрання чинності рішенням господарського суду Херсонської області у справі № 923/324/15 - 18.08.2015року пройшло 4 місяці, але відповідач так і не виконав його, тобто станом на день розгляду заяви відповідач фактично отримав відстрочку виконання рішення на 4 місяці.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, які склалися у відповідача не є винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів у економіці держави та недоведеності відповідачем відсутності коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, суд вважає, що заява ВДВС про надання відстрочки виконання рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити в задоволенні заяви відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні про відстрочку виконання рішення у справі № 923/324/15.

Суддя В.П.Ярошенко