ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.15р. Справа № 904/8955/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Український акціонерний проектний і конструкторсько-технологічний інститут "Укрстальпроект", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Дніпропроектстальконструкція", м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 підприємство "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 74 614,58 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 18.05.2015 року, представник;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Український акціонерний проектний і конструкторсько-технологічний інститут "Укрстальпроект" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектний інститут "Дніпропроектстальконструкція" про стягнення заборгованості у сумі 74 614,58 грн., з яких: 71 994,00 грн. - основна сума боргу, 2 620,58 грн. - пеня. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ним на підставі додаткової угоди № 4 від 16.06.2014 року до договору № 2/1403 від 22.01.2014 року, укладеного з відповідачем та в межах узгодженого з ним кошторису № 1 були виконані проектні роботи на загальну суму 71 994,00 грн., а саме: Дослідно-промисловий об'єкт виготовлення виробів з композиційних матеріалів. ДП "НВО "ПХЗ", Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 44. Реконструкція будівлі з обвалуванням 508/3 виготовлення виробів з композиційних матеріалів. Архітектурно-будівельні рішення. Коригування креслень.

Позивач стверджує, що за виконання вказаних робіт відповідач не розрахувався, що і стало підставою для вимог про стягнення заборгованості та відповідно до пункту 6.2 договору для нарахування пені у сумі 2 620,58 грн. за загальний період з 12.02.2015 року по 13.08.2015 року.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечує, зазначає про відсутність з його боку будь-якої заборгованості за договором перед позивачем, а також вказує на те, що роботи за додатковою угодою № 4 від 16.06.2014 року до договору позивачем не виконувалися, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 12.10.2015 року з призначенням розгляду справи у судовому засіданні на 03.11.2015 року. Цією ж ухвалою позивача було зобов'язано надати до суду: оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду; акт(и) здачі-приймання виконаних робіт (за наявності); докази зарахування судового збору до Державного бюджету України (довідку органу Держказначейства, оригінал платіжного доручення № 357 від 29.09.2015 року).

22.10.2015 року позивач подав через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи довідки органу Держказначейства на підтвердження зарахування судового збору до державного бюджету. При цьому інші витребувані судом докази надані ним не були.

25.11.2015 року позивач подав через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначив, що акт здачі-приймання виконаних робіт за додатковою угодою № 4 до договору направлявся на адресу відповідача у липні 2014 року після виконання робіт, який до теперішнього часу не оформлений.

Ухвалою господарського суду від 16.12.2015 року позивача було зобов'язано надати докази надсилання на адресу відповідача акту здачі-приймання виконаних робіт за додатковою угодою № 4, а також докази фактичного виконання робіт за цією додатковою угодою, наявність яких представники позивача у судовому засіданні 16.12.2015 року не заперечували і зобов'язались надати суду.

За клопотанням представників сторін, обгрунтованого необхідністю надання додаткових доказів, ухвалою господарського суду від 04.12.2015 року строк розгляду спору було продовжено на 15 днів до 22.12.2015 року включно.

У судове засідання 22.12.2015 року третя особа свого повноважного представника не направила, письмових пояснень до суду не подала, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, у зв'язку з чим неявка її представника не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання також не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 16.12.2015 року (а.с. 88 том 1).

Не надав позивач і витребуваних судом документів. Натомість через канцелярію суду 22.12.2015 року подав заяву за підписом голови правління ОСОБА_3 про відмову від позову з проханням припинити провадження у справі, повернувши з бюджету сплачений судовий збір у сумі 1 492,29 грн.

Представник позивача проти припинення провадження у справі за заявою позивача не заперечує.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За частиною шостою статті 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

За змістом частини другої статті 78 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відмови від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Наслідки припинення провадження у справі передбачені частиною другою статті 80 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Подана позивачем заява про відмову від позову не містить відомостей щодо його обізнаності стосовно наслідків відмови від позову. У зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання суд позбавлений можливості роз'яснити йому такі наслідки, а відкладення розгляду справи для цього неможливе, оскільки 22.12.2015 року є останнім днем розгляду справи.

За таких обставин у суду відсутні докази, які б свідчили про свідоме прийняття позивачем рішення про відмову від позову, а відтак і правові підстави для її прийняття і припинення провадження у справі з цих підстав.

Разом з тим ненадання позивачем витребуваних судом документів, а саме доказів надсилання на адресу відповідача акту здачі-приймання виконаних робіт за додатковою угодою № 4, а також доказів виконання обсягу робіт за додатковою угодою № 4, наявність яких представниками позивача під час розгляду справи стверджувалась, перешкоджає з'ясуванню фактичних обставин у справі та вирішенню спору по суті.

Причини ненадання витребуваних судом документів позивач суду не пояснив, що дає підстави для висновку про відсутність поважних причин.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Згідно з пунктом 4.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливе лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в судове засідання господарського суду без поважних причин.

За змістом частини четвертої пункту 3.13. зазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з неподанням позивачем без поважних причин витребуваних судом документів, необхідних для вирішення спору.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позов без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про ОСОБА_1 бюджет України на 2015 рік" установлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1218 грн.; у погодинному розмірі - 7,29 грн.

З урахуванням ціни позову судовий збір повинен складати 1218,00 грн. Під час звернення з позовом до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1492,29 грн. за платіжним дорученням № 357 від 29.09.2015 року (а.с. 7 том 1).

Отже, надмірно сплачена позивачем сума судового збору складає 274,29 грн. (1492,29 1218,00 = 274,29).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 7 вказаного Закону сплачена сума судового збору повертається також в разі:

залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, позивачеві підлягає поверненню з Державного бюджету лише надмірно сплачений ним судовий збір у сумі 274,29 грн. Правові підстави для повернення судового у сумі 1 218,00 грн. відсутні.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. 81 ч.1 п.5, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити позов без розгляду.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Український акціонерний проектний і конструкторсько-технологічний інститут "Укрстальпроект" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, буд. 10, ідентифікаційний код 01417802) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 274,29 грн., надмірно сплачений у складі судового збору у сумі 1492,29 грн. за платіжним дорученням № 357 від 29.09.2015 року, оригінал якого знаходиться у справі № 904/8955/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 22.15.2015 року та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_4