РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015Справа №910/26749/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек»

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3

про визнання зобов'язань припиненими

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Козаренко Є.В. - представник на підставі договору № 366 про надання правової допомоги від 15.10.2015;

від відповідача: Голубятникова Ю.А. - представник за довіреністю б/н від 05.10.2015;

від третьої особи 1: Шевченко Ю.А. - представник за довіреністю № 27-42511/15 від 03.11.2015;

від третьої особи 2: ОСОБА_4 - представник на підставі договору № 366 про надання правової допомоги від 15.10.2015.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання зобов'язань припиненими.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що у зв'язку з неналежним виконанням ним своїх зобов'язань за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» заборгованості за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013. Втім, позивач стверджує, що його зобов'язання за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 у сумі 8355000 грн. 00 коп. є припиненими з огляду на наступне.

Так, 31.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_3 були укладені договори банківського вкладу (депозитні договори), а саме: Договір № 005-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, Договір № 006-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, Договір № 007-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 та Договір № 008-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, відповідно до умов яких ОСОБА_3 вніс депозит у загальному розмірі 8355000 грн. 00 коп.

Позивач зазначив, що 22.09.2015 він звернувся до ОСОБА_3 із заявою про виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у власність грошові кошти у розмірі 8355000 грн. 00 коп., які знаходяться на рахунках ОСОБА_3, відкритих у відповідача на підставі договорів банківського вкладу, рахунок часткового погашення боргу за кредитним договором у розмірі 8355000 грн. 00 коп.

Заявою від 12.10.2015 ОСОБА_3 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», в якій зазначив, що станом на 22.09.2015 на його вкладних (депозитних) рахунках знаходяться грошові кошти у загальному розмірі 8355000 грн. 00 коп., майнові права на які за Договором застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 передані у заставу Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». При цьому, вказаною заявою ОСОБА_3 заявив, що він передає Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 належні йому (ОСОБА_3.) грошові кошти у розмірі 8355000 грн. 00 коп. Крім того, у вказаній заяві ОСОБА_3 просив відповідача, зокрема, виключити його з реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за вказаними договорами банківського вкладу на загальну суму 8355000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що ОСОБА_3 виконані зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 на суму 8355000 грн. 00 коп., позивач просив суд визнати припиненими з 13.09.2015 зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього в частині 8355000 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2015 порушено провадження у справі № 910/26749/15; розгляд справи призначено на 03.11.2015.

У судовому засіданні 03.11.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що станом на день звернення позивача до суду із позовом про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими , відповідач перебував у процесі ліквідаційної процедури, у зв'язку з чим до відносин щодо погашення заборгованості застосовуються положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким виключається можливість задоволення вимог кредиторів позачергово, зокрема, шляхом здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідач зауважив, що уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. При цьому, позивач не є кредитором банку в розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки реєстр акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ще не затверджений.

У судовому засіданні 03.11.2015 представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державну організацію (установу, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державну організацію (установу, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» та ОСОБА_3; розгляд справи відкладено на 17.11.2015.

17.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просив суд визнати припиненими з 14.06.2013 зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього на суму 8355000 грн. 00 коп.; визнати відсутнім у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» права на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» заборгованості за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 на суму 8355000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У пункті 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 зазначено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Дослідивши подану представником позивача заяву про зміну предмету позову, суд дійшов висновку, що дана заява подана після початку розгляду справи по суті, про що зазначено в протоколі судового засідання від 03.11.2015, у зв'язку із чим суд не приймає до розгляду заяву про зміну предмету позову.

У судовому засіданні 17.11.2015 представник відповідача подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що зарахування зустрічних однорідних вимог протягом здійснення процедури ліквідації банку можливе у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовані на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед банком за кредитним договором. Однак, в даному випадку позивач є боржником банку, але не є одночасно кредитором банку (кредитором банку є ОСОБА_3.), що свідчить про безпідставність зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 04.12.2015.

30.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому третя особа вказала на те, що у зв'язку із прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії відповідача, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Третя особа 1 зазначила, що вимоги позивача про визнання зобов'язань припиненими порушують норми ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки вимоги щодо визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими подані позивачем до суду після прийняття рішення про ліквідацію банку. Третя особа 1 зауважила, що у процесі ліквідаційної процедури банку встановлюється черговість задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а тому визнання зобов'язань припиненими у зв'язку з відступленням права вимоги за договором банківського вкладу, право вимоги за яким передано в заставу, є порушенням передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку задоволення вимог вкладників та законних прав і інтересів інших кредиторів банку. З огляду на вищевикладене, третя особа 1 просила суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек».

У судовому засіданні 04.12.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 14.12.2015.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.12.2015 подав додаткові письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що звернення стягнення на предмет застави є правом заставодержателя одержати задоволення з вартості заставленого майна, а не обов'язком.

Представник позивача у судовому засіданні 14.12.2015 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник третьої особи 2 надав усні пояснення по справі; позовні вимоги позивача підтримав.

Представники відповідача та третьої особи 1 надали усні пояснення по справі; проти задоволення позову заперечили.

У судовому засіданні 14.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (банк) та ОСОБА_3 (вкладник) укладено Договір банківського вкладу № 005-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення), відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 та приймає від вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим Договором, грошові кошти у сумі 2000000 грн. 00 коп. (вклад).

Відповідно до п. 1.3 Договору банківського вкладу № 005-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 вклад залучається на строк, що обчислюється з дати його зарахування на рахунок по дату повернення вкладу; датою повернення вкладу є 05.06.2014.

Згідно з п. 1.4 Договору банківського вкладу № 005-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 на суму вкладу банк нараховує проценти у розмірі 22% річних.

31.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (банк) та ОСОБА_3 (вкладник) укладено Договір банківського вкладу № 006-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення), відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та приймає від вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим Договором, грошові кошти у сумі 2000000 грн. 00 коп. (вклад).

Відповідно до п. 1.3 Договору банківського вкладу № 006-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 вклад залучається на строк, що обчислюється з дати його зарахування на рахунок по дату повернення вкладу; датою повернення вкладу є 05.06.2014.

Згідно з п. 1.4 Договору банківського вкладу № 006-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 на суму вкладу банк нараховує проценти у розмірі 22% річних.

31.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (банк) та ОСОБА_3 (вкладник) укладено Договір банківського вкладу № 007-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення), відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 та приймає від вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим Договором, грошові кошти у сумі 2000000 грн. 00 коп. (вклад).

Відповідно до п. 1.3 Договору банківського вкладу № 007-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 вклад залучається на строк, що обчислюється з дати його зарахування на рахунок по дату повернення вкладу; датою повернення вкладу є 05.06.2014.

Згідно з п. 1.4 Договору банківського вкладу № 007-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 на суму вкладу банк нараховує проценти у розмірі 22% річних.

31.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (банк) та ОСОБА_3 (вкладник) укладено Договір банківського вкладу № 008-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення), відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_4 та приймає від вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим Договором, грошові кошти у сумі 2355000 грн. 00 коп. (вклад).

Відповідно до п. 1.3 Договору банківського вкладу № 008-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 вклад залучається на строк, що обчислюється з дати його зарахування на рахунок по дату повернення вкладу; датою повернення вкладу є 05.06.2014.

Згідно з п. 1.4 Договору банківського вкладу № 008-28801-310513 (Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 на суму вкладу банк нараховує проценти у розмірі 22% річних.

Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 31.05.2013 вніс на вищевказані депозитні (вкладні) рахунки, відкриті у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», грошові кошти у загальному розмірі 8355000 грн. 00 коп., що підтверджується долученими відповідачем до матеріалів справи у судовому засіданні 17.11.2015 копіями банківських виписок.

14.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» (позичальник) укладено Договір кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов'язується своєчасно повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов'язання за цим Договором.

Відповідно до п. 1.1.1. Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 надання кредиту здійснюється окремими частинами (транш) в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 8000000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24,10% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 21.04.2014 включно на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.1.2 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом, визначеним у п. 1.1.1 цього Договору.

Відповідно до п. 1.1.3 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом процентна ставка встановлюється у розмірі 29,10% та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за кредитом. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 забезпеченням позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення заставою, вимоги за цим договором, виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам кредитора та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме Договір застави майнових прав, що укладений з ОСОБА_3.

Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 видача кредиту проводиться шляхом перерахування траншів з позичкового рахунку, відкритого у кредитора, на поточний рахунок позичальника в АТ «Дельта Банк», згідно з письмовими заявами позичальника.

Згідно з п. 2.1.3 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 моментом (днем) надання кредиту/траншу вважається день перерахування кредитних коштів у сумі траншу з позичкового рахунку позичальника, зазначеного у п. 2.1 цього Договору.

Згідно з п. 2.2 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця та в день кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом на залишок заборгованості за кредитом (непогашену суму кредиту/траншу) за фактичну кількість днів користування кредитом/траншем за методом факт/факт, тобто для розрахунку приймається фактична кількість днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту/траншу. У випадку, якщо останній день місяця припадає на вихідний, святковий або неробочий день, нарахування процентів здійснюється напередодні.

Відповідно до п. 2.3 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, та в день кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 3.2.4 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 кредитор має право звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за кредитом та на будь-яке інше майно позичальника у разі невиконання позичальником умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.3.9 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 позичальник зобов'язаний протягом дії цього договору щоквартально не пізніше 25 числа першого місяця кварталу наступного за звітним, надавати кредитору належним чином засвідчені копії бухгалтерського балансу; звіту про фінансові результати.

Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строку повернення кредиту/траншу, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити у повному обсязі проценти, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 у випадку порушення позичальником вимог п.п. 3.3.6 - 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 0,1% від максимального ліміту заборгованості, визначеного у п. 1.1 цього договору, за кожний випадок порушення.

25.04.2014 між сторонами укладено Додатковий договір № 1 до Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, яким сторони внесли зміни до п.п. 1.1.1 та 1.1.3 кредитного договору, виклавши їх у новій редакції.

Зокрема, п. 1.1.1 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 сторони виклали у редакції: «надання кредиту здійснюється окремими частинами (транш) в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 8000000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,4% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 26.04.2015 включно на умовах, визначених цим договором».

Пункт 1.1.3 Договору кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 сторони виклали у редакції: «у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом процентна ставка встановлюється у розмірі 32,4% та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за кредитом. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим».

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, долученого позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 03.11.2015, вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яка станом на 26.10.2015 складається із 7949974 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом, 1982613 грн. 64 коп. заборгованості за відсотками, 2243417 грн. 52 коп. пені за невчасне повернення кредиту, 345489 грн. 58 коп. пені за невчасну сплату відсотків, 119576 грн. 33 коп. 3% річних за невчасне повернення кредиту, 18611 грн. 16 коп. 3% річних за невчасну сплату відсотків та 160000 грн. 00 коп. штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 576 Цивільного кодексу України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

14.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (заставодержатель) та ОСОБА_3 (заставодавець) укладено Договір застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010, відповідно до умов якого предметом застави є майнові права на отримання грошових сум у повному обсязі (включаючи право на отримання суми депозитного вкладу), а саме: Договір № 005-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013 та додаткових договорів (угод) до нього, залишок якого станом на 14.06.2013 складає 2000000 грн. 00 коп., пені та штрафів, тощо, які існують на дату укладення цього Договору або виникнуть у майбутньому у заставодавця та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 1); Договір № 006-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013 та додаткових договорів (угод) до нього, залишок якого станом на 14.06.2013 складає 2000000 грн. 00 коп., пені та штрафів, тощо, які існують на дату укладення цього Договору або виникнуть у майбутньому у заставодавця та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 2); Договір № 007-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013 та додаткових договорів (угод) до нього, залишок якого станом на 14.06.2013 складає 2000000 грн. 00 коп., пені та штрафів, тощо, які існують на дату укладення цього Договору або виникнуть у майбутньому у заставодавця та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 3); Договір № 008-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013 та додаткових договорів (угод) до нього, залишок якого станом на 14.06.2013 складає 2355000 грн. 00 коп., пені та штрафів, тощо, які існують на дату укладення цього Договору або виникнуть у майбутньому у заставодавця та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 4), надалі за текстом разом іменуються Депозитний договір.

Відповідно до п. 1.2 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 заставою за цим договором забезпечується виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» зобов'язань за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 зі всіма змінами та доповненнями до нього, який укладений між заставодержателем та позичальником, а саме: повернення суми кредиту у розмірі 8000000 грн. 00 коп. в строк до 21.04.2014 включно, сплати пені та штрафи (якщо такі будуть) у розмірі, в порядку та в строки, передбачені Договором кредиту, відшкодування витрат заставодержателя, понесених у зв'язку із невиконанням позичальником умов Договору кредиту, умов цього договору та звернення стягнення на предмет застави, а також відшкодування інших витрат, передбачених умовами Договору кредиту та цього договору.

Додатковим договором № 1 від 25.04.2014 сторони виклали п. 1.2 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 у новій редакції, зазначивши, що заставою за цим договором забезпечується виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» зобов'язань за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 зі всіма змінами та доповненнями до нього, який укладений між заставодержателем та позичальником, а саме: повернення суми кредиту у розмірі 8000000 грн. 00 коп. в строк до 26.04.2015 включно, сплати пені та штрафи (якщо такі будуть) у розмірі, в порядку та в строки, передбачені Договором кредиту, відшкодування витрат заставодержателя, понесених у зв'язку із невиконанням позичальником умов Договору кредиту, умов цього договору та звернення стягнення на предмет застави, а також відшкодування інших витрат, передбачених умовами Договору кредиту та цього договору.

Згідно з п. 1.4 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за Договором кредиту в повному обсязі, що визначається на момент фактичного їх задоволення, включаючи проценти за користування коштами, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, пені та штрафів, передбачених Договором кредиту, понесені витрати на утримання предмету застави, витрати на здійснення забезпеченої заставою вимогою, сплати державного мита та оплату послуг нотаріусів, адвокатів, юристів, а також інші витрати, передбачені Договором кредиту та цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.4 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 протягом строку дії цього Договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо на момент настання терміну виконання позичальником та/або заставодавцем будь-якого зобов'язання, забезпеченого заставою згідно з цим Договором, або, якщо на момент настання терміну виконання заставодавцем будь-якого зобов'язання, передбаченого цим Договором, воно буде не виконано.

Відповідно до п. 4.1.1 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави, якщо заставодержатель згідно з умовами Договору кредиту та/або чинного законодавства України набув права вимагати дострокового виконання позичальником зобов'язання, забезпеченого заставою, і якщо його вимога не була задоволена позичальником протягом 30 календарних днів з моменту її надсилання позичальнику (в цьому випадку моментом виникнення у заставодержателя права на звернення стягнення на предмет застави є 00 год 00 хв наступного робочого дня заставодержателя після спливу вищевказаного строку).

Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в інших випадках, передбачених цим Договором, Договором кредиту та/або чинним законодавством України (п. 4.1.8 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013).

Згідно з п. 4.2 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за Договором кредиту у повному обсязі, що визначається на момент фактичного їх задоволення, включаючи проценти за користування коштами, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, пені та штрафів, передбачених Договором кредиту, необхідні витрати на утримання та охорону предмету застави, витрати на здійснення забезпеченої заставою вимогою, сплаті державного мита та оплату послуг оцінювачів, нотаріусів, адвокатів, юристів, а також інші витрати, передбачені Договором про надання кредиту та цим Договором.

14.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (сторона 1) та ОСОБА_3 (сторона 2) укладено Договір про уступку права вимоги № КЮ-ВКЛ-2018010, відповідно до умов якого сторона 2 передає у повному обсязі, а сторона 1 приймає всі права сторони 2 як кредитора за зобов'язаннями, що виникли на підставі Договору № 005-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013, та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 1); Договору № 006-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013, та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 2); Договору № 007-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013, та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 3); Договору № 008-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) в гривнях, який укладений між сторонами 31.05.2013, та додаткових договорів (угод) до нього (Депозитний договір 4), надалі за текстом разом іменуються Депозитний договір, а саме: право вимоги щодо отримання коштів у повному обсязі відповідно до умов Депозитного договору (в тому числі, суми депозиту, пені та штрафів, якщо такі будуть, тощо).

Відповідно до п. 2 Договору про уступку права вимоги № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 уступка прав вимоги згідно з умовами цього Договору здійснюється з метою реалізації майнових прав, що є предметом застави згідно з Договором застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, який був укладений між сторонами в порядку звернення стягнення на предмет застави, що передбачений зазначеним Договором застави.

Відповідно до п. 3 Договору про уступку права вимоги № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 сторони домовились, що цей договір укладений під відкладальною обставиною, у зв'язку з чим права та обов'язки сторін за цим Договором настають за умови набуття стороною 1 права звернення стягнення на майнові права, що є предметом застави за Договором застави.

Згідно з п. 4 Договору про уступку права вимоги № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 з моменту набуття сторонами прав та обов'язків за цим Договором сторона 2 перестає бути стороною Депозитного договору, а сторона 1 вступає в Депозитний договір як сторона, що набула всіх прав сторони 2. які та мала на момент передачі цих прав.

Відповідно до п. 6 Договору про уступку права вимоги № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 передача згідно з умовами цього Договору прав кредитора за Депозитним договором від сторони 2 до сторони 1 тягне за собою у відповідності до чинного законодавства України припинення зобов'язання, що виникло на підставі Депозитного договору у зв'язку із поєднанням боржника та кредитора за Депозитними договорами в одній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 511 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Звертаючись із позовом до суду, позивач вказав на те, що у зв'язку з неналежним виконанням ним своїх зобов'язань за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» заборгованості за вказаним кредитним договором. Втім, позивач стверджує, що його зобов'язання за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 у сумі 8355000 грн. 00 коп. є припиненими з огляду на наступне.

Так, 31.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_3 були укладені договори банківського вкладу (депозитні договори), а саме: Договір № 005-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, Договір № 006-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, Договір № 007-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 та Договір № 008-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, відповідно до умов яких ОСОБА_3 вніс депозит у загальному розмірі 8355000 грн. 00 коп.

Позивач зазначив, що 22.09.2015 він звернувся до ОСОБА_3 із заявою про виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у власність грошові кошти у розмірі 8355000 грн. 00 коп., які знаходяться на рахунках ОСОБА_3, відкритих у відповідача на підставі договорів банківського вкладу, рахунок часткового погашення боргу за кредитним договором у розмірі 8355000 грн. 00 коп.

Заявою від 12.10.2015 ОСОБА_3 звернувся до Уповноваженої особи Фонду агарнтування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», в якій зазначив, що станом на 22.09.2015 на його вкладних (депозитних) рахунках знаходяться грошові кошти у загальному розмірі 8355000 грн. 00 коп., майнові права на які за Договором застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 передані у заставу Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». При цьому, вказаною заявою ОСОБА_3 заявив, що він передає Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 належні йому (ОСОБА_3.) грошові кошти у розмірі 8355000 грн. 00 коп. Крім того, у вказаній заяві ОСОБА_3 просив відповідача, зокрема, виключити його з реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за вказаними договорами банківського вкладу на загальну суму 8355000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що ОСОБА_3 виконані зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 на суму 8355000 грн. 00 коп., позивач просив суд визнати припиненими з 13.09.2015 зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього в частині 8355000 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Як вбачається з частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Положеннями статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: належно проведеним виконанням, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Суд зазначає, що зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов'язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

За лексичним (етимологічним) значенням слів, викладеним у Великому тлумачному словнику сучасної української мови, «поєднання, поєднувати» - це збирати разом; складаючи, зливаючи, створювати одне ціле.

Отже, поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі наявне в разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов'язаних між собою взаємним зобов'язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб'єктів) один із цих суб'єктів повинен зникнути, у зв'язку з цим і припиняється правовідношення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про заставу» при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

Відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Таким чином, внаслідок укладення між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_3 Договору про уступку права вимоги № КЮ-ВКЛ-2018010, сторони досягли згоди щодо реалізації предмета застави за укладеним між вказаними сторонами Договором застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 під відкладальною обставиною (предметом застави є майнові права на отримання грошових коштів у повному обсязі за вищенаведеними депозитними договорами (договорами банківського вкладу), укладеними між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_3), у зв'язку з чим у випадку настання відкладальної обставини (набуття Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права звернення стягнення на майнові права, що є предметом застави за договором застави) відбувається поєднання боржника і кредитора в одній особі, а саме відбувається поєднання божника за Договором № 005-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, за Договором № 006-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, за Договором № 007-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013, за Договором № 008-28801-310513 банківського вкладу (депозиту) «Депозит «Delta Premier» (без поповнення) від 31.05.2013 та кредитора за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 в особі відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Так, відповідно до п. 3 Договору про уступку права вимоги № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 сторони домовились, що цей договір укладений під відкладальною обставиною, у зв'язку з чим права та обов'язки сторін за цим Договором настають за умови набуття стороною 1 права звернення стягнення на майнові права, що є предметом застави за Договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Пунктом 4 Договору застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 сторони визначили випадки, за наявності яких відповідач (заставодержатель) набуває права звернення на предмет застави, перелік яких є невичерпним (зокрема, в інших випадках, передбачених цим Договором, Договором кредиту та/або чинним законодавством України.

Таким чином, наявність заборгованості, строк сплати якої настав, є підставою для звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 598 Цивільного кодексу України законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов'язань на певних підставах не допускається.

Судом встановлено, що 03 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 03 березня 2015 року до 02 червня 2015 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк". Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку АТ "ДЕЛЬТА БАНК", запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 147 від 03 серпня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "ДЕЛЬТА БАНК" до 02 жовтня 2015 року включно.

Положеннями статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Отже, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються розділом VII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, які виникли до запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» - до 03.03.2015, можуть припинятися на підставі статті 606 Цивільного кодексу України.

Тобто, у зв'язку з виникненням у позивача заборгованості (в тому числі настання строку повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій) за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, та у зв'язку з цим виникненням права у відповідача на звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав №КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 (тобто, настання відкладальної обставини), відбувається припинення зобов'язань позивача за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 (на відповідну суму заборгованості, строк сплати якої настав), у зв'язку з відступленням банку права (реалізація предмету застави) на заборгованість за депозитними договорами, тобто стягнення на предмет застави (у відповідній сумі, що дорівнює сумі заборгованості за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013).

Позивач просить суд визнати припиненими зобов'язання за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 на суму 8355000 грн. 00 коп.

Водночас, з розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, наданого відповідачем, вбачається, що заборгованість позивача з повернення тіла кредиту на суму 7949974 грн. 70 коп., за твердженням відповідача, виникла з 26.04.2015 (тобто, після запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»).

Крім того, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати припиненими зобов'язання за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього з 13.09.2015, тобто з дати, коли у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на 13.09.2015) під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Таким чином, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено обмеження щодо припинення зобов'язань поєднанням боржника і кредитора в одній особі у період, коли у банку запроваджена тимчасова адміністрація.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» про визнання зобов'язань за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 припиненими з 13.09.2015 задоволені бути не можуть в силу імперативних приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.

Частинами 1 та 3 статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що ліквідація банку з ініціативи власників здійснюється в порядку, передбаченому законодавством про ліквідацію юридичних осіб, у разі якщо Національний банк України після отримання рішення власників про ліквідацію банку не виявив ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного. Якщо банк, який ліквідується за ініціативою власників, віднесено Національним банком України до категорії проблемних або неплатоспроможних, Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вживають щодо нього заходи, передбачені цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства

Статтею 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються..

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється.

Згідно з п. 3, ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Частинами 1, 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Отже, в зв'язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому порядку, так статтею 52 Закону.

Таким чином, під час ліквідаційної процедури банку встановлюється черговість задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а тому визнання зобов'язань припиненими, є порушенням передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку задоволення вимог вкладників та кредиторам банку. Зазначеним законом не передбачено можливості задоволення вимоги окремого кредитора позачергово шляхом здійснення відступлення права вимоги.

При цьому, суд зазначає, що задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» у судовому порядку є, по суті, порушенням передбаченого законом спеціального порядку захисту прав кредиторів банку та фактично призводить до порушення порядку, передбаченого ліквідаційною процедурою, що відповідно порушує черговість задоволення вимог кредиторів відповідача, та є порушенням положень статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Тобто, поєднання боржника і кредитора в одній особі під час запровадження процедури ліквідації у банку можливе у випадку, якщо боржник є одночасно кредитором і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед банком за кредитним договором.

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» є боржником за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, однак кредитором за договорами банківського вкладу є ОСОБА_3, тобто боржник і кредитор є різними особами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» про визнання припиненими з 13.09.2015 зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього в частині 8355000 грн. 00 коп. відсутні.

При цьому, суд не досліджує підстави припинення зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього в частині 8355000 грн. 00 коп. станом на інші дати, оскільки предметом позову є визнання припиненими зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього в частині 8355000 грн. 00 коп. саме з 13.09.2015 року. Так, визначаючи предмет позову, позивач самостійно визначає спосіб захисту його порушених прав, та суд не може втручатись у диспозитивну реалізацію процесуальних прав позивача.

Крім того, Господарським судом Полтавської області розглядається справа № 917/1659/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» про стягнення заборгованості за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013, а тому обставини щодо припинення зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Снек» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2018010 від 14.06.2013 та додатковими угодами до нього станом на інші дати мають бути встановлені у справі № 917/1659/15.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч.ч. 1, 4 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 21.12.2015

Суддя І.М. Отрош