Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

22.12.2015 р. Справа № 927/490/15

Позивач: Приватне підприємство "Формат М", , вул. Стахановців, 2-А, м. Чернігів, 14001

Відповідач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області, , вул. Горького, 37, м. Чернігів, 14000

про стягнення 38305,05 грн.

Суддя Ю.В.Федоренко

Представники сторін:

Позивача: не зявився.

Відповідача: ОСОБА_1 довіреність від 08.04.2015 р.

В судовому засіданні 22.12.2015 на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приватне підприємство Формат М звернулося з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області про стягнення 21760,00 грн. боргу, 7855,36 грн. інфляційних, 1067,73 грн. процентів за користування коштами, 7621,96 грн. пені по договору № 376 від 01.08.2013 року.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнаються повністю. Відповідач зазначає про перерахування коштів платіжним дорученням № 774 від 03.04.2015 в сумі 21760,00 грн., а також наголошує на відсутності його провини щодо невчасного перерахування коштів, стверджуючи, що на 2013 рік ТУ ДСА були виділені кошти на придбання обладнання і предметів довгострокового користування. Зобовязання зареєстровані і надані до ГУ ДКСУ разом з платіжним дорученням, однак кошти казначейством не були перераховані вчасно.

В судовому засіданні 23.04.2015 відповідачем подано доповнення до відзиву на позов, в яких відповідач наголошує на відсутності вини з його боку щодо невчасного перерахування коштів. Відповідач наголошує, що ним вчасно надані реєстри бюджетних і бюджетних фінансових зобовязань за договором, платіжні доручення за наявності коштів на рахунку територіального управління.

Рішенням від 23.04.2015 господарський суд Чернігівської області провадження у справі в частині стягнення 21760,00 грн. боргу припинив, позовні вимоги задовольнив частково та стягнув з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області на користь Приватного підприємства Формат М 1067,73 грн. 3% річних, 7855,36 грн. інфляційних та 1827,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 у справі №927/490/15 рішення господарського суду Чернігівської області від 23.04.2015 у справі №927490/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2015 у справі №927/490/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 та рішення господарського суду Чернігівської області від 23.04.2015 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області на користь Приватного підприємства Формат М 1067,73 грн. 3% річних, 7855,36 грн. інфляційних втрат скасовано, справу №927/490/15 в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

В постанові, зокрема, зазначено, що враховуючи те, що відповідач є державною установою та зміст п. 3.2.1 договору купівлі продажу від 01.08.2013 р., судами не з'ясовано питання, чи вжив відповідач всіх залежних від нього заходів для сплати грошових коштів позивачу за договором купівлі продажу від 01.08.2013 р. позивачу, судам належало дослідити питання щодо наявності вини відповідача та відповідно підстави для відповідальності за порушення зобов'язання за договором.

Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 та рішення господарського суду Чернігівської області від 23.04.2015 у справі №927/940/15 залишено без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №927/490/15 передано на розгляд судді Федоренко Ю.В.

Ухвалою від 19.11.2015 справа №927/490/15 прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 08.12.2015 о 10:00 год.

В судові засідання 08.12.2015 та 22.12.2015 представник позивача не зявився.

Ухвали про призначення справи №927/490/15 до розгляду від 19.11.2015 та про її відкладення від 08.12.2015 були направлені позивачу рекомендованим листом на адресу, вказану в позовній заяві позивачем (вул. Стахановців, 2-А, м.Чернігів, 14001), повернулись до господарського суду Чернігівської області без вручення адресату з відміткою відділу поштового звязку: „За закінченням терміну зберігання.

Адреса позивача (вул. Стахановців, 2-А, м.Чернігів, 14001) співпадає з адресою державної реєстрації позивача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується спеціальним витягом (а.с. 27-28 Том 2).

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи господарського суду Чернігівської області були направлені позивачу по справі за вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб адресою, явка позивача обовязковою не визнавалась, суд приходить висновку про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи та про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представника позивача.

Відсутність представника позивача у судовому засіданні та ненадання ним витребуваних судом доказів не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

01 серпня 2013 року між ПП Формат М та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Чернігівській області укладено договір купівлі-продажу № 376.

Відповідно до п.1.1. продавець зобовязується передавати у власність покупця меблі для залів судових засідань (столи, трибуни, лавки) в подальшому - товар в кількості та асортименті вказаних в накладній, а покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно провести його оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору термін, асортимент та кількість постачання товару визначаються сторонами в кожному випадку окремо.

Згідно п.1.3 загальна сума за даним договором встановлена в межах кошторисних призначень, затверджених на відповідний бюджетний рік і становить 21760,00 грн.

Відповідно до п.2.2 договору приймання-здача товару по кількості проводиться відповідно до товарно-супровідних документів (накладних). Найменування, кількість і ціна отриманого покупцем товару згідно цього договору вказуються в рахунках, накладних, які є невідємною частиною договору (п.2.3).

На виконання умов договору позивач виготовив, поставив, встановив та передав у власність відповідача товар на загальну суму 21760,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № ПП-0055 від 01 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 3.2.1 договору покупець зобовязаний здійснити оплату протягом 5-ти банківських днів після отримання товару на підставі виставленого рахунку і накладної. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за товар здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного призначення.

Відповідач свої зобовязання щодо оплати виконав лише в квітні 2015 р.

Матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем 21760,00 грн. боргу (платіжне доручення № 774 від 03.04.2015) після звернення ПП Формат М з позовом до суду (а.с. 47 том 1).

Провадження у справі в цій частині позовних вимог припинено рішенням господарського суду Чернігівської області від 23.04.2015 (а.с. 57-62 том 1).

Таким чином предметом спору в справі №927/490/15 є 1067,73 грн. 3 % річних та 7855,36 грн. інфляційних витрат, які нараховані позивачем відповідно до розрахунку ціни позову (а.с. 18-19 том 1).

03.12.2015 від відповідача через канцелярію суду надійшло пояснення №06-03/4539/15-вих. від 02.12.2015 щодо відсутності вини відповідача.

У вказаному поясненні представник відповідача просить суд в задоволенні позову про стягнення 1067,73 грн. 3 % річних та 7855,36 грн. інфляційних відмовити. В своїх запереченнях відповідач посилається на Наказ Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 „Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України» п. 2.1. розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства.

Таким чином, ТУ ДСЛУ має право укладати договори лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Крім того, відповідач посилається на ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 43 Бюджетного кодексу України розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів здійснюється через органи державної казначейської служби України.

Відповідно до п. 2.3.2 Договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування між ТУ ДСАУ у Чернігівській області та Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області (далі - ГУ ДКСУ) казначейство зобов'язується своєчасно здійснювати розрахунково-касові операції за дорученням клієнта (копія договору міститься в матеріалах справи а.с. 30-32 том 1).

Згідно пункту 11.1. Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами» від 24.12.2012 №1407 органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду державного бюджету (за винятком надання кредитів з державного бюджету), планів надання кредитів із загального фонду державного бюджету, планів спеціального фонду державного бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків) або планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів.

Пунктом 11.3. визначено, що органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Пунктом 2.2. Наказу МФУ №309 «Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України» визначено, що розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов'язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов'язань, Реєстр фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання.

Кошторисом на 2013 рік на придбання обладнання і предметів довгострокового користування було виділено коштів у розмірі 878 000,00 грн. (копія кошторису а.с. 12-13 том 2).

01.08.2013 року був укладений договір купівлі-продажу №376 між ПП «Формат М» на загальну суму 21 760,00 грн. Тобто, договір укладено за наявності відповідного бюджетного фінансування.

05.08.2013 р. до органу Казначейства було надано Реєстр бюджетних зобов'язань №158 (а.с. 14 том 2), Реєстр фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів №253 (а.с. 15 том 2), видаткова накладна за договором №376 купівлі продажу на суму 21760 грн., що підтверджується відміткою Казначейства „Зареєстровано та взято на облік 08.08.2013.

Таким чином, зобов'язання за договором було зареєстровано вчасно.

Зарахування коштів на рахунок Позивача повинен здійснити орган Казначейства. У 2013 році органом Казначейства кошти не були перераховані.

Довідкою про зміни до кошторису у грудні 2014 рік були передбачені кошти для покриття кредиторської заборгованості за договором з Приватним підприємством «Формат М» (копія довідки про зміни до кошторису та довідки про зміну плану спеціального фонду бюджету а.с. 16-17 том 2). Територіальним управлінням після надходження коштів знову було надано відповідні реєстри (№253, №420) разом з платіжним дорученням №3044 до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (копії реєстрів та платіжного доручення а.с. 18-19, 24), на яких містяться відмітки органу Казначейства „Зареєстровано та взято на облік 10.12.2014.

З проханням першочергової необхідності здійснення оплати за договором з позивачем був надісланий лист від 19.12.2014 р. №03-31/1406/14- вих. до Головного правління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (а.с. 20 том 2).

Однак, кошти не було перераховано позивачу.

03.04.2015 органом Державної казначейської служби України зареєстровано та взято на облік реєстр бюджетних зобовязань №71 та реєстр бюджетних фінансових зобовязань №77 (а.с. 21-22 том 2). Відповідно до п.1 вказаних реєстрів значиться кредиторська заборгованість за договором №376 від 01.08.2013.

Відповідно до платіжного доручення № 774 від 03.04.2015 р. ТУ ДСАУ у Чернігівській області перераховано на рахунок відповідача 21760,00 грн. (а.с. 23 том 2).

Отже, відповідач вжив всіх залежних від нього заходів для сплати позивачу грошових коштів за договором купівлі продажу, Відповідачем належними та допустимими доказами доведено відсутність його вини, а тому відсутні підстави для відповідальності за порушення зобов'язання за договором.

Інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляції та компенсацією (платою) за користування боржником коштами, належними до сплати кредиторові.

При вирішенні питання про стягнення процентів річних та інфляційних суд враховує, що у п.3.2.1 договору купівлі продажу сторонами було узгоджено, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за товар здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання покупцем (відповідачем) бюджетного призначення.

Оскільки відповідне бюджетне призначення надійшло у квітні 2015 р., платіжне доручення на оплату боргу було надано відповідачем 03.04.2015 р., проведено органом Державного казначейства 06.04.2015 р., підстави для стягнення нарахованих позивачем за період з 07.08.2013 р. по 26.03.2015 р. процентів річних та інфляційних витрат з серпня 2013 р. по лютий 2015 р. відсутні, у позові необхідно відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

У позові про стягнення 1067,73 грн. 3% річних та 7855,36 грн. інфляційних витрат відмовити повністю.

Повне рішення складено 23.12.2015.

Суддя Ю.В. Федоренко