ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

29 грудня 2015 року Справа № 915/1036/15

м. Миколаїв

Кредитори:

1. Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», 03150, м.Київ, вул. Горького, 127, в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Миколаєві, 54017, м.Миколаїв, вул. Декабристів, 25а.

2. Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», 04070, м.Київ, Контрактова площа 10-А.

3. Вознесенська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, 56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, пров. Братів Іпатових, 6.

4. Товариство з обмеженою відповідальністю «СКІН МАРКЕТ», 56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул. Леніна, 33.

5. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Вознесенському районі Миколаївської області, 56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул. Кірова, 5/2.

6. Управління Пенсійного фонду України в м.Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області, 56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул. Кірова, 25.

7. Публічне акціонерне товариство Національна компанія «Нафтогаз України», 01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6.

8. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГВП ХІММАТЕРІАЛИ», 04073, м.Київ, пров. Куренівський, 4.

9. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «КОНСАЛТ-АВТО», 03056, м.Київ, вул. Польова, 21, оф.114.

10. Товариство з обмеженою відповідальністю «В.І.Ф.», 49094, м.Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, 47, оф. 511.

11. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, 39806, АДРЕСА_1.

Банкрут: Публічне акціонерне товариство «ВОЗКО», 56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул. Жовтневої революції, 287, .

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_2, 02139, АДРЕСА_2, адреса для листування: 56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул. Жовтневої революції, 100.

Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, 54029, м.Миколаїв, вул. 8 Березня, 107.

Товарна біржа «КОРПОРАТИВНА», 03150, м.Київ, вул. Червоноармійська, 66-Б.

Суддя Василяка К.Л.

Представники:

від кредиторів: 1) ОСОБА_3, дов. №010-01/5859 від 19.07.2011р., 4) ОСОБА_4 директор, 5) ОСОБА_5, дов. №1 від 05.01.2015р., 8) ОСОБА_6, дов. б/н від 12.08.2015р.

від банкрута: ОСОБА_2 ліквідатор.

в судовому засіданні приймає участь: директор ТБ «Корпоративна» - ОСОБА_7

СУТЬ СПРАВИ: про банкрутство Публічного акціонерного товариства «ВОЗКО».

11.12.2015р. від ПАТ «Діамантбанк» до суду надійшла скарга на дії ліквідатора ПАТ «ВОЗКО» арбітражного керуючого ОСОБА_2, в якій скаржник, зокрема просить суд заборонити ліквідатору та Товарній біржі «КОРПОРАТИВНА» здійснювати будь-які дії щодо проведення аукціону та реалізації майна ПАТ «ВОЗКО».

23.12.2015р. від ПАТ «Діамантбанк» до суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи доказів платіжного доручення про сплату судового збору та доказів направлення цієї скарги на адреси учасників справи про банкрутство, а також про відкладення судового засідання з розгляду скарги на іншу дату.

Представник ПАТ «Діамантбанк» в судове засідання не зявився.

Ліквідатор надав суду заперечення на скаргу, в яких вважає вимог банку необґрунтованими та просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в судовому засіданні підтримує скаргу ПАТ «Діамантбанк» та просить суд її задовольнити.

Представники інших присутніх в судовому засіданні кредиторів скаргу банку вважають необґрунтованою, просять суд у її задоволенні відмовити.

Заслухавши присутніх в судовому засіданні представників кредиторів, ТБ «Корпоративна» та ліквідатора, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд встановив наступне.

Постановою суду від 07.07.2015р. публічне акціонерне товариство «ВОЗКО» визнано банкрутом за ознаками ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою суду від 15.09.2015р. було затверджено реєстр вимог кредиторів підприємства-боржника на загальну суму 917 001 119,58 грн.

29.10.2015р. від ліквідатора до суду надійшло клопотання про надання дозволу на реалізацію майна банкрута, що є предметом забезпечення грошових вимог заставних кредиторів ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та про виключення з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про договори застави та іпотеки.

Ухвалою суду від 11.12.2015р. вказане клопотання було задоволено.

11.12.2015р. від ПАТ «Діамантбанк» до суду надійшла скарга на дії ліквідатора в якій банк просить суд: визнати дії ліквідатора з реалізації майна банкрута незаконними та зобовязати його внести зміни до Відомостей про майно боржника, вилучивши з переліку майна базу відпочинку «Мєчта» та земельну ділянку площею 3,4140 га, що розташовані за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с.Коблево, проспект Курортний, 43-а; заборонити ліквідатору здійснювати будь-які дії щодо проведення аукціону та реалізації майна боржника; залучити до участі у справі товарну біржу «Корпоративна» та заборонити їй здійснювати будь-які дії щодо проведення аукціону та реалізації майна банкрута; припинити повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_2 та призначити ліквідатором ПАТ «ВОЗКО» нового арбітражного керуючого шляхом його визначення за допомогою автоматизованої системи відбору арбітражних керуючих.

Скарга мотивована наступним: 1) на думку скаржника інвентаризація майна банкрута була проведена неналежним чином; 2) ліквідатором призначено на 18.12.2015р. четвертого повторного аукціону, проведення якого не передбачено нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; 3)ліквідатором реалізовано майно без отримання на це згоди від заставного кредитора ; 4) у організатора аукціону товарної біржі «Корпоративна» відсутні повноваження на участь у процедурі банкрутства, оскільки її не залучено ухвалою суду до участі у справі; 5) ліквідатором незаконно включено до складу майна банкрута базу відпочинку «Мєчта» та земельну ділянку площею 3,4140 га, розташовані за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с.Коблево, пр. Курортний, 43-а, як таке, що є предметом застави та забезпечує вимоги ПАТ «Діамантбанк», оскільки вказане майно було за згодою банку передано боржником у власність ТОВ «САТРА» за договором купівлі-продажу від 22.02.2015р., отже, вказане майно наразі належить іншій особі та не може бути реалізоване в межах справи про банкрутство ПАТ «ВОЗКО».

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Порядок проведення оцінки та продажу майна банкрута визначено статтями 43, 44 вказаного Закону, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин згідно частини 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Відповідно до приписів ч.1 ст.43 даного Закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором.

Згідно з нормами ч.1 ст.42 вказаного Закону, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Разом із тим, майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство.

Так, відповідно до ч. 4 ст.42 даного Закону майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Статтею 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено порядок і способи продажу майна банкрута ліквідатором.

Відповідно до частини 5 вказаної статті, ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

З офіційних веб-сайтів Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України вбачається, що станом на дату судового засідання ліквідатором було призначено торги з продажу майна банкрута як цілісного майнового комплексу: на 27.11.2015р., 04.12.2015р. та 11.12.2015р.

До складу майна банкрута як цілісного майнового комплексу ліквідатором відповідно до умов ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкнутом» було включено все наявне майно ПАТ «ВОЗКО», яке підлягає реалізації.

Відповідно до норм статті 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обовязків, які не можуть бути передані іншим особам.

Таким чином, перший аукціон з продажу майна банкрута як цілісного майнового комплексу відбувається без можливості зниження початкової вартості майна, та є окремим видом аукціону, оскільки здійснюється за початковою вартістю, яка визначена Законом у розмірі затверджених судом вимог кредиторів згідно реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається з пояснень ліквідатора, представника біржі та підтверджується матеріалами справи, на веб-сайті Вищого господарського суду України, було розміщено оголошення про проведення першого аукціону без можливості зниження початкової вартості за початковою вартістю, визначеною як сума вимог всіх кредиторів, що включені до реєстру вимог кредиторів згідно з ухвалою суду.

У звязку з відсутністю зацікавлених осіб аукціон визнаний організатором таким, що не відбувся.

Статтею 65 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобовязаний провести повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобовязаний провести другий повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Відповідно до положень статті 57 вказаного Закону початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною (ч.1 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Згідно з нормами ч.5 ст. 44 вказаного Закону, ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

З огляду на викладене, організатор аукціону з продажу майна ПАТ «ВОЗКО» продовжив продаж майна банкрута як цілісного майнового комплексу за початковою ціною, визначеною ліквідатором у відповідності з оцінкою майна банкрута, здійсненою у відповідності з вимогами Закону та згідно умов договору, укладеного між ліквідатором та біржою.

Як вбачається з матеріалів справи, на веб-сайті Вищого господарського суду України, було розміщено оголошення про проведення повторного аукціону без можливості зниження початкової вартості за початковою вартістю, визначеною згідно з оцінкою майна банкрута в розмірі 220 008 901 грн.

У звязку з відсутністю зацікавлених осіб аукціон було визнано таким, що не відбувся.

Таким чином, проведення повторного аукціону з початковою ціною, визначеною ліквідатором, передбачено статтею 65 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та договором із організатором аукціону. При цьому, як слідує з пояснень ліквідатора, оскільки даний аукціон фактично є першим з початковою ціною, що визначена оцінкою майна ПАТ «ВОЗКО», з метою забезпечення найбільш вигідного продажу майна аукціон проводився без можливості зниження початкової вартості як перший аукціон.

Згідо з приписами ст. 66 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Як вбачається з пояснень ліквідатора, представника біржі, та підтверджується матеріалами справи, з метою забезпечення продажу майна за найбільшою можливою ціною, а також з метою продовження строку для виявлення зацікавлених осіб організатором аукціону було розміщено оголошення про продаж майна ПАТ «ВОЗКО» на другому повторному аукціоні без можливості зниження початкової вартості за початковою вартістю, визначеною згідно з оцінкою майна банкрута в розмірі 220 008 901 грн.

Заяв на участь в аукціоні не надійшло, аукціон визнаний організатором таким, що не відбувся.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Таким чином, продаж майна банкрута частинами може здійснюватися після того, коли ліквідатор повністю використав всі передбачені Законом способи продажу майна у вигляді цілісного майнового комплексу.

Статтею 66 Закону передбачено окрему категорію аукціону з можливістю зниження початкової вартості. Цією ж статтею також визначено, що під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Оскільки продаж майна ПАТ «ВОЗКО» без зниження початкової вартості не виявив бажаючих придбати майно банкрута, організатором аукціону у відповідності з умовами договору та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» було оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута з можливістю зниження початкової вартості доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Внаслідок проведення другого повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості майна ПАТ «ВОЗКО», майно було реалізовано переможцю аукціону, що підтверджується відповідним протоколом від 18.12.2015р.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність протягом всього часу продажу майна банкрута зацікавлених осіб, в тому числі з боку забезпечених кредиторів, суд вважає, що ліквідатор належним чином виконав вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час продажу майна банкрута ПАТ «ВОЗКО».

Твердження банку щодо невідповідності висновків оцінки майна банкрута та не включення до оцінки заставного майна товарів в обороті судом не приймаються до уваги, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором.

В судовому засіданні ліквідатор пояснив суду, що визначення початкової вартості майна банкрута відбувалось як цілісного майнового комплексу, що включає в себе всі види майна ПАТ «ВОЗКО», в тому числі і товари в обороті, сировину та готову продукцію, а отримання окремих висновків експерта-оцінювача щодо вартості товарі в обороті для подальшої їх реалізації у складі ЦМК не є обовязковим, тому оцінку зазначеного майна ліквідатором здійснено спільно з іншим майном в складі цілісного майнового комплексу ПАТ «ВОЗКО».

Заперечення скаржника щодо порушення ліквідатором норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» а саме черговості дій з отримання згоди на реалізацію заставного майна (без попередньої інвентаризації, надання банкам оцінки та рецензії та оцінку тощо) судом досліджені та до уваги не приймаються, оскільки нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» факт отримання ліквідатором згоди на реалізацію заставного майна банкрута не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших дій, в тому числі проведення інвентаризації, оцінки, а також узгодження ціни продажу із заставними кредиторами. Натомість вищезазначений Закон передбачає здійснення першого продажу майна банкрута у вигляді ЦМК за визначеною вартістю (сумою визнаних судом вимог кредиторів).

Вказаний порядок визначений Законом з метою уникнення зловживання заставними кредиторами своїми правами та затягування розгляду справи.

Твердження ПАТ «Діамантбанк» щодо відсутності у організатора аукціону товарної біржі «Корпоративна» на участь у процедурі банкрутства у звязку з відсутністю відповідної ухвали суду про визнання ТБ «Корпоративна» учасником у справі про банкрутство, судом не приймаються, оскільки вказані дії щодо визнання торгуючої організації учасником справи про банкрутство здійснювались судами на підставі приписів п.33 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)". Однак у 2014 році до вказаного інформаційного листа були внесені зміни та виключено умову щодо обовязкового залучення організатора аукціону до участі у справі за ухвалою суду.

Відповідно до діючої редакції п.33 вказаного Інформаційного листа, організатор аукціону згідно з частиною шостою статті 49 Закону визначається замовником аукціону за конкурсом. Чинним законодавством не передбачено ліцензування діяльності з проведення торгів, тому організатором аукціону може бути особа, яка відповідно до установчих документів має право на здійснення такої діяльності. В разі виникнення під час проведення ліквідаційної процедури спору відносно визначення організатора аукціону, господарський суд перевіряє порядок визначення ліквідатором організатора аукціону. В такому випадку організатор аукціону залучається судом до участі у провадженні у справі про банкрутство. З моменту визнання організатора аукціону учасником провадження у справі про банкрутство, він має право на оскарження виключно тих судових рішень, які стосуються організації та проведення аукціону за його участю.

Отже, у випадку наявності у ПАТ «Діамантбанк» або іншого кредитора заперечень щодо обраного ліквідатором організатора аукціону, такий учасник мав право звернутись до господарського суду з відповідною заявою щодо перевірки судом порядку визначення ліквідатором організатора аукціону.

Банк не звертався до суду з відповідними заявами, та жодним іншим чином не оспорив визначення організатора аукціону.

За таких обставин вказані вимоги банку також задоволенню не підлягають.

Стосовно твердження банку щодо неправомірного включення до майна банкрута бази відпочинку «Мєчта» та земельної ділянки в с.Коблево ліквідатор пояснив суду, що ним був встановлений факт вибуття вказаного майна із власності банкрута, тому вказане майно до складу майна ПАТ «ВОЗКО», що підлягало реалізації, не включалось.

Вимога скаржника щодо заборони ліквідатору та організатору аукціону здійснювати будь-які дії щодо проведення аукціону та реалізації майна ПАТ «ВОЗКО» фактично є вимогою щодо вжиття заходів із забезпечення вимог кредиторів та викладена без дотримання приписів ст.ст. 66,67 ГПК України. Отже, вказана вимога задоволенню не підлягає.

Вимога банку щодо припинення повноважень ліквідатора ОСОБА_2 та призначення нового ліквідатора також не підлягає задоволенню, оскільки судом було встановлено належне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_2 своїх повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ПАТ «ВОЗКО» та відсутність порушень ним норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За таких обставин, заперечення ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «Державний експортно-імпотний банк» щодо порушень ліквідатором приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» спростовуються матеріалами справи, даними з офіційних веб-сайтів Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України та поясненнями представників сторін.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що такі дії банку свідчать про намагання затягнути розгляд справи та завадити реалізації майна банкрута за найвищою ціною, що порушує майнові права кредиторів та інших учасників у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скаргу ПАТ «Діамантбанк» на дії ліквідатора з урахуванням всіх доповнень слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 40, 41, 42, 44, 45, 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 ГПК України, - суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ПАТ «Діамантбанк» на дії ліквідатора ПАТ «ВОЗКО» арбітражного керуючого ОСОБА_2 відмовити.

Суддя К.Л. Василяка