ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 904/5978/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Куровського С.В. - доповідача, Полякова Б.М.,
за участю представників:

ЗАТ "Науково-виробниче об'єднання "Орбіта" - Шевченка М.І. (дов. від 18.12.2015),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10"

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 22.10.2015

у справі № 904/5978/14 господарського суду Дніпропетровської

області

за позовом Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче

об'єднання "Орбіта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10",

третя особа: Приватне підприємство "Золодар",

про стягнення коштів,

встановив:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 (суддя Манько Г.В.) відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та повернуто без розгляду зустрічний позов і додані до нього документи.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.10.2015 (колегія суддів у складі: Білецька Л.М. - головуючий, Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10" про відстрочення сплати судового збору відхилено. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 повернуто без розгляду.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Хлібозавод №10" просить ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.10.2015 скасувати з підстав порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Згідно зі ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Статтею 94 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до ч. 3 цієї статті до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що при зверненні з апеляційною скаргою, ТОВ "Хлібозавод №10" не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість, було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання скаржник посилається на тяжке фінансове становище підприємства.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які унеможливлюють сплату судового збору у встановлених законом розмірах, покладається на заінтересовану сторону.

Апеляційний господарський суд, розглянувши клопотання ТОВ "Хлібзавод №10" про відстрочення сплати судового збору встановив, що скаржником не надано жодних доказів того, що фінансове становище останнього робить неможливим сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується враховуючи майновий стан сторони, то суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані із "фінансовим становищем скаржника та всієї країни", як зазначено в клопотанні ТОВ "Хлібзавод № 10", не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

За таких обставин, зважаючи на вищенаведене, судова колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що Дніпропетровським апеляційним господарським судом вірно застосовані норми процесуального права, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається. При цьому, судом апеляційної інстанцій вірно зазначено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 ст. 93 ГПК України скаржник не позбавлений права повторно подати апеляційну скаргу в загальному порядку.

Керуючись статтями 1117, 1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №10" залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.10.2015 по справі №904/5978/14 залишити без змін.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Куровський С.В.

Поляков Б.М.