ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р.Справа № 916/4252/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: ОСОБА_1 (м. Миколаїв);

До відповідача: Малого приватного підприємства фірми „Фартон (Одеська обл., м.Котовськ);

про зобовязання вчинити певні дії,

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю).

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Малого приватного підприємства фірми „Фартон (далі МПП фірми „Фартон) про зобовязання надати позивачу річні баланси відповідача, усі звіти підприємства , усі протоколи зборів учасників за період з дня заснування по 215 р. включно.

ОСОБА_1 звернулась з уточненою позовною заявою, в якій просить зобовязати МПП фірму „Фартон надати позивачу для ознайомлення з правом роботи виписок, фотографії, копії:

а) баланси, звіти про фінансові результати, звіти про рух грошових коштів, звіти про власний капітал, примітки до річної фінансової звітності і додатки до приміток до річної фінансової звітності „Інформація за сегментами, а також, якщо такі надавалися, то фінансові звіти відповідача за 2010 р. 2014 р., у формі встановленій центральним органом виконавчої влади. Що забезпечує формування державної фінансової політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики;

б) звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнобовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, податкові декларації з податку на прибуток підприємства, платником якого є відповідач за 2010 р.- 2014 р., у формі, встановленій центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

в) звіти по коштах загальнобовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням відповідачем за 2010р -2014 р., у формі, встановленій центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин, соціального захисту населення;

г) протоколи зборів учасників відповідача за 2010 р.-2014 р. та книгу протоколів учасників МПП фірми „Фартон.

В обґрунтування своїх вимог посилається, на положення статей Закону України „Про господарські товариства, з посиланнями на те, що на вимогу ОСОБА_1, як учасника товариства, не було надано для ознайомлення документів відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначив, що позивач є учасником зі значною часткою у статутному капіталі відповідача та особисто приймала участь у всіх рішеннях засновників, в тому умислі з питань затвердження показників річних балансів та звітів про фінансові результати, як це передбачено ст.12.4 статуту відповідача, тому позивач має усю необхідну інформацію з цих питань. Крім того, МПП фірми „Фартон за організаційно-правовою формою є приватним підприємством, а не товариством, як зазначає позивач.

У судовому засіданні від 14.12.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 являється учасником МПП фірми „Фартон, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

14.11.2014 р. та 27.11.2014 р. зверталася до відповідача із письмовими заявами на імя директора, у якій вимагала надати для ознайомлення завірені копії документів відповідача, проте відповіді не отримала, у звязку з чим була вимушена звернутися за захистом своїх прав до господарського суду Одеської області з позовом в рамках провадження по даній справі.

Позивач стверджує, що він на підставі п. г ст.10 Закону України „Про господарські товариства має право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Відповідно до ст.116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує проти надання відповіді на заяви позивача, проте стверджує, що не отримував їх.

Крім цього, згідно статуту, відповідач не являється товариством, як стверджує позивач, оскільки за організаційно-правовою формою МПП фірми „Фартон являється приватним підприємством, у звязку з чим не може регулюватись приписами Закону України „Про господарські товариства та не підлягають застосуванню для вирішення даного спору.

Відповідно до ст.80 ЦК України та ч.1 ст.87 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Згідно з ч.1 ст.83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Приписами ст.113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 1 ст.62 ГК України встановлено, що підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

При цьому, згідно ст.62 ГК України підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Згідно з ст.63 ГК України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства унітарні та корпоративні. Особливості правового статусу унітарних і корпоративних підприємств встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Отже, нормами ГК України, який у даному випадку є спеціальним до спірних правовідносин, визначено таку окрему організаційно-правову форму субєкта господарювання як приватне підприємство. Яке у свою чергу є корпоративним підприємством, утвореним на основі обєднання майна засновників відповідно до вимог Кодексу та інших законодавчих актів з метою здійснення статутних цілей.

В п.36 постанови №13 від 24.10.2008 р. „Про практику розгляду судами корпоративних спорів на яку посилається позивач, вказано, що господарське товариство зобовязане надавати учаснику на його вимогу лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства, якщо інше не передбачено установчими документами товариства.

Поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників врегульовані Законом України „Про господарські товариства.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України „Про господарські товариства до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Таким чином, як вже зазначалось раніше, приватне підприємство діючим законодавством не віднесено до господарських товариств.

За таких обставин, посилання позивача на Закон України „Про господарські товариства є невірним, оскільки вказаний Закон не регулює права і обовязки учасників приватних підприємств.

Статут відповідача також не містить обовязку вчиняти дії, на яких наполягає у позовній заяві позивач.

Таким чином позивачем не надано доказів наявності обставин, з якими діюче законодавство повязує можливість задоволення позову.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача та про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.32, 33, 62, 63 ГК України, ст.ст.80, 83, 87, 116 ЦК України, ст.ст.33, 32, 35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 14.12.2015 року.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2015 р.

Суддя Р.В. Волков