ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2015 р.Справа № 916/3773/15

За позовом Публічне акціонерне товариство "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського";

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРО СТРОЙ ИНВЕСТ"

про стягнення 183612,79грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за дорученням;

Від відповідача: - не з'явився;

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРО СТРОЙ ИНВЕСТ", в якій просить суд стягнути з останнього грошові кошти у розмірі 183 612,79 гривень, з яких 108 499,88 гривень попередньої оплати та 75 112,91 гривень неустойки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2015 року було порушено провадження у справі № 916/3773/15 призначенням її до розгляду у судовому засіданні 12.10.2015р.

Приймаючи до уваги те, що суддя Щавинська Ю.М. з 03.11.2015р. перебувала на лікарняному, з метою дотримання процесуальних строків, за розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області №1680 від 04.11.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/3773/15.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2015р. справу №916/3773/15 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Гуляк Г.І. та ухвалою суду від 04.11.2015 року справу №916/3773/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.11.2015 року.

Враховуючи ту обставину, що суддя Гуляк Г.І. з 27.11.2015 року по 05.12.2015 року перебувала на лікарняному розгляд справи №916/3773/15 призначений на 30.11.2015 року не відбувся, за таких обставин справу №916/3773/15 було призначено до розгляду на 21 грудня 2015 року, ухвалою суду від 7 грудня 2015 року.

Представник позивача у судове засідання призначене на 21.12.2015 року з'явився, позов підтримує та просить суд стягнути з відповідача 108 499,88 гривень попередньої оплати та 75 112,91 гривень неустойки, при цьому надав пояснення стосовно заявлених сум, вказані пояснення залучено до матеріалів справи.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією.

Відповідач в засідання суду призначені на 30.11.2015 року та 21.12.2015 року, не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРО СТРОЙ ИНВЕСТ" за належною адресою зазначеною в позовній заяві.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотному аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання. При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

За результатами судового засідання справу було розглянуто без участі представників відповідача, за наявними в ній матеріалами документів наданих позивачем. У судовому засіданні, в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

14 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (надалі покупець/позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРО СТРОЙ ИНВЕСТ" (надалі постачальник/відповідач) був укладений Договір купівлі-продажу товару № 1254/2014 (надалі - договір).

За умовами договору, постачальник зобов'язується передати покупцеві продукцію (надалі - товар), а покупець зобов'язується прийняти у власність та оплатити товар на передбачених цим договором умовах, п.1.1. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна і вартість товару узгоджуються сторонами в Специфікаціях (Додатках), які після їх підписання є невід'ємною частиною договору.

У відповідності зі Специфікацією на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р. до договору), постачальник зобов'язався поставити покупцеві на умовах поставки СРТ - склад покупця (Інкотермс-2010), дерев'яну хордових насадку Д = 4000 з зазором В = 20 мм згідно креслення № 27675 за ТУ-165575 в кількості 110 шт., за ціною 2 583,33 грн. за одиницю без урахування ПДВ, а всього на загальну суму 340 999,56 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата товару проводиться покупцем на умовах: 50% попередня оплата, 50% по факту поставки товару протягом 10 банківських днів. Термін поставки: вересень 2014 р. - 25 шт., жовтень 2014 р. 40 шт., листопад 2014 р. - 45 шт.

На виконання п. 3 Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р. до договору), 22 серпня 2014 р. позивач здійснив попередню оплату на суму 170 499,78 гривень.

На думку позивача відповідач зобов'язаний був поставити узгоджений в Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору) у такі терміни: до 30.09.2014 р. - 25 одиниць товару; до 31.10.2014 р. - 40 одиниць товару; до 30.11.2014 р. - 45 одиниць товару.

Станом на 30.03.2015 р. постачальник поставив покупцеві 30 одиниць товару, погодженого в Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору): 20 одиниць товару -17 листопада 2014 р.; 10 одиниць товару - 8 грудня 2014 р.

За поставлені 30 одиниць товару, позивач перерахував відповідачу 30 999,96 гривень - 02.12.20104 р. та 15 499,96 гривень - 30.01.2015 р..

Як зазначив позивач, у зв'язку з тим, що відповідачем було допущено порушення умов договору в частині своєчасного постачання товару узгодженого в Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору) кількості товару в розмірі 110 одиниць станом на 30.03.2015 р поставлено всього 30 одиниць, 02 квітня 2015 г. на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу № 2055 про відмову від товару, повернення попередньої оплати та стягнення неустойки.

Станом на 13 серпня 2015 року сума попередньої оплати відповідачем не повернута, у зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати в розмірі 108 499,88 гривень в примусовому порядку.

Крім того позивач зазначив, що відповідно до п. 8.2 договору, у випадках порушення строків поставки товару з вини постачальника, крім форс-мажорних обставин, постачальник сплачує на користь покупця неустойку в розмірі 0,2% від вартості не поставленого в строк товару за кожний день прострочення.

Позивач здійснено розрахунок, відповідно якого за порушення термінів поставки товару, погодженого сторонами у Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору), відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 75 112,91 грн., з якої: 61 999,92 грн.. вартість 20 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583,33 грн. x 20 шт. x 1,2 ) х 0,2% х 47 днів прострочення = 5 827,99 грн.; 15 499,98 грн.. вартість 5 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583,33 х 5 х 1,2) х 0,2% х 68 = 2 108 грн.; 15 499,98 грн.. вартість5 одиниць товару з урахуванням ПДВ(2583,33х5х1,2) х 0,2% х 37 = 1 147 грн.; 108 499,86 грн.. вартість 35 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583.33x35x1,2) х 0,2% х 150 = 32 549,96 грн..; 139 499,82 грн. вартість 45 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583,33 х 45 х 1,2) х 0,2% х 120 = 33 479,96 грн..

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

В силу ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як було встановлено судом в ході розгляду справи, постачальник-відповідач зобов'язаний був поставити узгоджений в Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору) у такі терміни: до 30.09.2014 р. - 25 одиниць товару; до 31.10.2014 р. - 40 одиниць товару; до 30.11.2014 р. - 45 одиниць товару, відповідач здійснив часткову поставку у кількості 30 одиниць товару, погодженого в Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору), а саме 20 одиниць товару -17 листопада 2014 року ; 10 одиниць товару - 8 грудня 2014 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В силу ч. 1 ст. 615 ГК України, у разі порушення зобов'язань однієї зі сторін, інша сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання та відповідно до ч. 6 ст. 193 ГК України, сторона по зобов'язанням має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання іншою стороною зобов'язань, які є необхідною умовою виконання зобов'язання.

Положеннями ч. 2 ст. 693 ГК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення-вимогу № 2055 про відмову від товару, повернення попередньої оплати та стягнення неустойки, яка відповідачем бела залишена без розгляду.

Враховуючи ту обставину, що відповідач станом на 13 серпня 2015 року сума попередньої оплати не повернув, суд приходить висновку про правомірність заявленої позивачем вимоги щодо повернення суми попередньої оплати в розмірі 108499,88 гривень, та стягує її з відповідача.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки в сумі 75 112,91 гривень також підлягає задоволенню виходячи з наступного, відповідно до п. 8.2 договору, у випадках порушення строків поставки товару з вини постачальника, крім форс-мажорних обставин, постачальник сплачує на користь покупця неустойку в розмірі 0,2% від вартості не поставленого в строк товару за кожний день прострочення.

Так як було встановлено в ході розгляду справи відповідачем було порушено строки поставки товару, а саме з постачальник-відповідач зобов'язаний був поставити узгоджений в Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору) у такі терміни: до 30.09.2014 р. - 25 одиниць товару; до 31.10.2014 р. - 40 одиниць товару; до 30.11.2014 р. - 45 одиниць товару, відповідач здійснив часткову поставку у кількості 30 одиниць товару, погодженого в Специфікації на поставку товару за договором (Додаток № 2 від 14.08.2014 р до договору), а саме 20 одиниць товару -17 листопада 2014 року ; 10 одиниць товару - 8 грудня 2014 р. таким чином відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 75 112,91 грн., з якої: 61 999,92 грн.. вартість 20 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583,33 грн. x 20 шт. x 1,2 ) х 0,2% х 47 днів прострочення = 5 827,99 грн.; 15 499,98 грн.. вартість 5 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583,33 х 5 х 1,2) х 0,2% х 68 = 2 108 грн.; 15 499,98 грн.. вартість5 одиниць товару з урахуванням ПДВ(2583,33х5х1,2) х 0,2% х 37 = 1 147 грн.; 108 499,86 грн.. вартість 35 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583.33x35x1,2) х 0,2% х 150 = 32 549,96 грн..; 139 499,82 грн. вартість 45 одиниць товару з урахуванням ПДВ (2 583,33 х 45 х 1,2) х 0,2% х 120 = 33 479,96 грн..

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування неустойки приходить висновку про його правомірність та стягує заявлену суму з відповідача.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає їх обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наведені позивачем докази у встановленому законом порядку відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно, на підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРО СТРОЙ ИНВЕСТ" (65045 місто Одеса, пл.. 10-го Квітня 1, ) на користь Публічне акціонерне товариство "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (49064 м. Дніпропетровськ, вул.. Маяковського,3, ) попередню оплату за договором № 1254/2014 від 14.08.2014 р. у розмірі 108 499 ( сто вісім тисяч чотириста девяносто девять) гривень 88 копійок, неустойку в сумі 75 112 (сімдесят пять тисяч сто дванадцять) гривень 91 копійок, судовий збір в сумі 3 672 (три тисячі шістсот сімдесят дві) гривни 26 копійок.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 25 грудня 2015 р.

Суддя Г.І. Гуляк