РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015Справа №910/29516/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гіролабс»

про стягнення 99 473,23 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гіролабс» про стягнення заборгованості за користування приміщенням в сумі 66 041,65 грн., пені в розмірі 33 431,58 грн., відповідно до договору оренди №730/12 від 30.08.2012р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2015р. порушено провадження у справі №910/29516/15, розгляд справи призначено на 18.12.2015р.

16.12.2015р. через відділ діловодства та документообігу господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли витребувані ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2015р. документи по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 18.12.2015р. стверджує, що його права порушені, а тому наполягає на заявлених позовних вимогах.

Відповідач у судове засідання 18.12.2015р. уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала господарського суду міста Києва від 23.11.2015р. була надіслана за належною адресою відповідача, а саме зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців: 01015, м.Київ, вул.Старонаводницька, буд.8-Б, літера «А».

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши пояснення позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 30.08.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Науково-технічний комплекс «Електроприлад», далі Орендадавець, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гіролабс», далі Орендар, укладений договір оренди №730/12, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1.1 Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування без права викупу приміщення, далі Майно, розміщені на третьому поверсі корпусу №3 на виробничому майданчику №2 загальною площею 38,5 кв.м.

Майно, що орендується, знаходиться на балансі підприємства ПАТ «НТК «Електронприлад» (м.Київ-116, вул.Ванди Василевської, 27/29) і розташоване за адресою: 04116, м.Київ, вул.Ванди Василевської, 27/29 (п.1.2 Договору).

Приміщення (майно), що орендується, вважається переданим в оренду з дня підписання акту приймання-передачі (п.2.1 Договору).

Згідно з п.3.1 договору у перший місяць оренди орендна плата складає 3 388,00 грн., помножені на індекс інфляції за перший місяць оренди, з розрахунку 88,00 грн. за один кв.м. приміщень. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції.

Орендар сплачує експлуатаційні послуги 2,65 грн. за кв.м. орендної площі, в тому числі компенсацію плати за користування земельною ділянкою (Орендар щомісячно сплачує Орендодавцю компенсацію плати за користування земельною ділянкою у розмірі 1,73 грн. за кв.м. орендованих приміщень і крім того ПДВ (20%) у розмірі, встановленому законодавством України. Розмір плати за користування земельною ділянкою коригується відповідно до зміни нормативно-правових актів України, актів органів місцевого самоврядування з питань плати за землю, про що зазначається у рахунках фактурах, які виставляються Орендодавцем) і крім того ПДВ (20%) та комунальні послуги за спожиту електроенергію, водоспоживання, каналізацію і опалення по виставленим Орендодавцем рахункам згідно нормам та показникам лічильників (п.3.2 Договору).

Відповідно до п.3.3 Договору платежі, обумовлені в пп. 3.1 та 3.2 цього Договору, перераховуються Орендарем Орендодавцю щомісячно протягом 7-ми робочих днів з моменту виставлення Орендодавцем рахунків.

За кожен день прострочи сплати орендної плати та комунальних послуг Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,1 відсотка заборгованості за кожен день. А за прострочення понад тридцять днів з Орендаря додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від заборгованої суми (п.6.3 Договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання акту приймання-передачі приміщень і дійсний до 31 серпня 2013 року (п.9.1 Договору).

31.08.2012р. між сторонами було підписано акт передачі виробничих приміщень, відповідно до якого Орендодавець передав, Орендар прийняв приміщення на 3 поверсі корпусу №3 загальною площею 38,5 кв.м. по вісях 13-14/В-Г на виробничому майданчику №2.

30.08.2013р. між сторонами було погоджено Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до п.1 якої сторони дійшли згоди, що строк оренди встановлюється до 31.08.2014р.

29.08.2014р. шляхом укладання Додаткової угоди №2 до Договору сторони продовжили строк дії Договору до 31.08.2015р.

07.07.2015р. позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість за Договором в розмірі 77 972,69 грн., з яких 51 483,98 грн. борг з орендної плати. 26 488,71 грн. пеня. Претензія отримана відповідачем 13.07.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення потового відправлення.

10.09.2015р. позивач надіслав на адресу відповідача лист від 04.09.2015р. №510/1106 відповідно до якого у звязку із закінченням строку дії Договору просив підписати Додаткову угоду №3 до Договору та підготувати приміщення до повернення їх Орендодавцю.

Оскільки Орендар свої зобов'язання за Договором не виконав, орендну плату за Договором не сплачував, на таких підставах, позивач намагається стягнути з відповідача основну заборгованість з орендної плати у сумі 66 041,65 грн., яка виникла за період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року.

Спір у справі виник у звязку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачами зобовязання по сплаті орендних платежів.

Договір оренди №730/12 від 30.08.2012р. є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується існування за відповідачем станом на момент прийняття рішення по справі заборгованості у розмірі 66 041,65 грн., у звязку із неналежним виконанням ним зобовязання зі сплати орендних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, змісту п. 3.3 Договору строк виконання грошового зобовязання відповідача на момент розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В процесі розгляду справи позивач надав акт звірки розрахунків, згідно якого заборгованість відповідача становить 66 041.65 грн., акт відповідачем не підписаний. При цьому судом враховано, що акт звірки є суто бухгалтерським документом, за яким бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобовязань сторін підтверджується первинними документами договором, накладними, рахунками тощо.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобовязання у розмірі 66 041,65 грн. на підставі Договору та настання строку виконання такого зобовязання. В той же час, відповідачем не надано жодних доказів на спростування наявності заборгованості чи доказів її погашення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ «Гіролабс» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовна вимога ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електроприлад» про стягнення з ТОВ «Гіролабс» заборгованості у розмірі 66 041,65 грн. є правомірною та обґрунтованою.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 33 431,58 грн. за прострочення виконання грошового зобовязання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обовязку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобовязання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобовязань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За кожен день прострочи сплати орендної плати та комунальних послуг Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 0,1 відсотка заборгованості за кожен день. А за прострочення понад тридцять днів з Орендаря додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від заборгованої суми (п.6.3 Договору).

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобовязання, то вимоги позивача про стягнення пені в межах визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України визнаються судом обґрунтованими та задовольняються у розмірі 33 431,58 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гіролабс» задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гіролабс», 01015, м.Київ, вул.Старонаводницька, буд.8-б, літера «А», , на користь:

- Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад», 04116, м.Київ, вул.Ванди Василевської, 27/29, , заборгованість з орендної плати в розмірі 66 041,65 грн., пеню в розмірі 33 431,58 грн. та судовий збір у розмірі 1 492,10 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.12.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко