ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 916/4054/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 22 від 31.12.2015р.

Від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт до товариства з обмеженою відповідальністю „Ворлд ОСОБА_3 про стягнення 99 128,15 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Іллічівський морський торговельний порт (далі по тексту ДП „Іллічівський морський торговельний порт) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Ворлд ОСОБА_3 (далі по тексту ТОВ „Ворлд ОСОБА_3) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 99 128,15 грн., яка складається з трьох відсотків річних в сумі 3 010,14 грн., збитків від інфляції в сумі 59 107,42 грн. та пені в сумі 37 010,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором перевезення вантажів № 785-О від 30.12.2013р. зобовязань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості наданих позивачем послуг.

Відповідач був належаним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, призначеного на 16.12.2015р., що підтверджується підписом повноважного представника ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 на повідомленні про оголошення перерви в судовому засіданні від 02.12.2015р., проте не забезпечив явки свого представника в засідання суду 16.12.2015р. При цьому, відповідач усно заперечував проти позову, проте письмового відзиву на позов із викладенням своєї правової позиції з боку ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 суду надано не було, у звязку з чим, справа розглядається за наявними в ній документами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

30.12.2013р. між ДП „Іллічівський морський торговельний порт (Перевізник) та ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 (Замовник) було укладено договір на перевезення вантажів № 785-О (далі по тексту договір № 785-О від 30.12.2013р.), у відповідності до п.п. 1.1, 8.1 якого Перевізник на підставі письмової заявки Замовника зобовязується доставити автомобільним транспортом вантажі Замовника в контейнерах та інші вантажі (відповідно до транспортних накладних) з місця відправлення до пункту призначення в межах України, а також у зворотньому напрямку, і видати вантажі вантажоодержувачеві, а Замовник зобовязується вчасно сплатити вартість послуг з перевезення вантажів відповідно до умов даного договору. Договір було укладено на строк до 31.12.2014р. із можливістю його пролонгації шляхом укладення додаткової угоди. В свою чергу, на підставі додаткової угоди від 26.12.2014р. термін дії договору було продовжено до 31.12.2015р.

Відповідно до ст.ст. 908, 909 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Виходячи з положень п.п. 2.1, 4.9 договору № 785-О від 30.12.2013р. перевезення вантажів виконуються Перевізником лише на підставі письмових заявок, що подає Замовник. Заявка надається не пізніше ніж за 48 годин до відправлення контейнерів з складів, що розташовані на території ДП „Іллічівський морський торговельний порт, де вказується: пункт призначення вантажу; повне найменування вантажоодержувача та необхідна інформація про нього (адреса, номери телефонів і факсів), типи та кількість автомобілів, необхідних для перевезення вантажу; відстань в кілометрах до пункту розвантаження; особливості перевезення вантажу; тоннаж брутто вантажу. Сторони погодились, що акт наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт надання Перевізником послуг Замовнику.

Як свідчать матеріали справи, а саме акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № Пр/1155 від 05.02.2015р., № Пр/6492 від 10.06.2015р., № Пр/1150 від 30.01.2015р, № Пр/22787 від 30.12.2014р., № Пр/24780 від 23.12.2014р., № Пр/22581 від 12.12.2014р., №№ Пр/22567 від 21.11.2014р., № Пр/20768 від 13.11.2014р., № Пр/22575 від 30.11.2014р., № Пр/22573 від 30.11.2014р., № Пр/19808 від 30.09.2014р., № Пр/ 18174 від 26.09.2014р., № Пр/19818 від 16.10.2014р., № Пр/20755 від 30.10.2014р., № Пр/18161 від 12.09.2014р., № Пр/18167 від 18.09.2014р., № Пр/3124 від 13.03.2015р., № Пр/2342 від 27.02.2015р., № Пр/2349 від 03.03.2015р., № Пр/4175 від 26.03.2015р., № Пр/1164 від 12.02.2015р., № Пр/ 4189 від 16.04.2015р., № Пр/6477 від 19.05.2015р., № Пр/5530 від 24.04.2015р., № Пр/5536 від 30.04.2015р., на виконання умов договору № 785-О від 30.12.2013р. позивачем було надано, а відповідачем було прийнято послуги із перевезення вантажів на загальну суму 499 814,31 грн., про що свідчать підписи представників сторін на даних первинних бухгалтерських документах, скріплених печаткою підприємств. З метою отримання плати за надані послуги ДП „Іллічівський морський торговельний порт було виставлено відповідачу до сплати рахунки № Пр/1 156 від 05.02.2015р., № Пр/6 492 від 10.06.2015р., № Пр/1 150 від 30.01.2015р., № Пр/22 787 від 30.12.2014р., № Пр/24 780 від 23.12.014р., № Пр/22 581 від 12.12.2014р., № Пр/22 567 від 21.11.2014р., № Пр/20 768 від 13.11.2014р., № Пр/22 575 від 30.11.2014р., № Пр/22 573 від 30.11.2014р, № Пр/19 808 від 30.09.2014р., № Пр/18 174 від 26.09.2014р., № Пр/19 818 від 16.10.2014р., № Пр/20 755 від 30.10.2014р., № Пр/18 161 від 12.09.2014р., № Пр/18 167 від 18.09.2014р., № Пр/3 124 від 13.03.2015р., № Пр/2 342 від 27.02.2015р., № Пр/2 349 від 03.03.2015р., № Пр/4 175 від 26.03.2015р., № Пр/1 164 від 12.02.2015р., № Пр/4 189 від 16.04.2015р., № Пр/6 477 від 19.05.2015р., № Пр/5 530 від 24.04.2015р., № Пр/5 536 від 30.04.2015р..

Виходячи з положень п. 4.8 договору № 785-О від 30.12.2013р. Замовник оплачує рахунки Перевізника за фактичний пробіг автотранспорту протягом 5 банківських днів з моменту його виставлення на підставі подорожніх листів.

В силу приписів ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з положеннями ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач здійснив повну оплату вартості наданих позивачем протягом спірного періоду послуг із перевезення вантажу, із недотриманням термінів здійснення платежів, що є порушенням грошових зобовязань, що випливають із умов договору № 785-О від 30.12.2013р.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобовязань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати наданих позивачем послуг останнім в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 до сплати 3% річних в сумі 3 010,14 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення із ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 трьох відсотків річних в сумі 3 010,14 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на норми ст. 625 ЦК України відповідачу до сплати було нараховано також збитки від інфляції в сумі 59 107,42 грн., перевіривши розрахунок яких, суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги у названій частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 5.2 договору № 785-О від 30.12.2013р. передбачено, що за прострочення сплати рахунку, який виставляється згідно з п. 4.8 даного договору, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НЬУ за кожний день прострочення сплати, що діє на день платежу.

З посиланням на положення п. 5.2 договору № 785-О від 30.12.2013р. позивачем було нараховано ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 до сплати пеню в сумі 37 010,59 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафної санкції, заявленої до стягнення, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку зі чим, суд визнає обґрунтованим факт нарахування відповідачу до сплати пені в сумі 37 010,59 грн.

Проте, вирішуючи питання про розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню із відповідача на користь ДП „Іллічівський морський торговельний порт в межах даної справи, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з положеннями п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При розгляді даного питання суд вважає за доцільне звернутися також до приписів п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 (з наступними змінами та доповненнями), якими встановлено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи надане законом право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених до стягнення, а також приймаючи до уваги компенсацію даним судовим рішенням інфляційних збитків відповідача, відсутність на момент вирішення спору суми основного боргу за договором № 785-О від 30.12.2013р., суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України, вважає за правомірне зменшити нараховані позивачем штрафні санкції до 1 грн. Таким чином, із ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 підлягає стягненню пеня в сумі 1 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 перед ДП „Іллічівський морський торговельний порт в загальній сумі 62 118,56 грн., яка складається із збитків від інфляції в сумі 59 107,42 грн., трьох відсотків річних в сумі 3 010,14 грн. та пені в сумі 1 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову ДП „Іллічівський морський торговельний порт на суму 62 118,56 грн. Таким чином, з ТОВ „Ворлд ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача збитки від інфляції в сумі 59 107,42 грн., три відсотки річних в сумі 3 010,14 грн. та пеню в сумі 1 грн. відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610 612, 615, 617, 625, 629, 908, 909, 916 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 232, 233 ГК України, збитків від інфляції в сумі 59 107,42 грн., трьох відсотків річних в сумі 3 010,14 грн. та пені в сумі 1 грн.

З огляду на той факт, що часткове задоволення позовних вимог стало наслідком зменшення правомірно нарахованого позивачем розміру штрафних санкцій за ініціативою суду, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 35, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Ворлд ОСОБА_3 /68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, офіс 2/65н, / на користь державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт /68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, / три відсотки річних в сумі 3 010 грн. 14 коп. /три тисячі десять грн. 14 коп./, збитки від інфляції в сумі 59 107 грн. 42 коп. /пятдесят девять тисяч сто сім грн. 42 коп./, пеню в сумі 1 грн. 00 коп. /одна грн. 00 коп./, судовий збір в сумі 1 486 грн. 93 коп. /одна тисяча чотириста вісімдесят шість грн. 93 коп./. Наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 21.12.2015р.

Суддя С.П. Желєзна