РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015Справа № 910/24945/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування»

третя особа ОСОБА_1

про стягнення 6245,19 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Дмітрієв Р.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: Крашеніннікова М.І. - представник за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва із указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2014, по вул. Гамарника, 2-га лінія, у м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_4, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

У подальшому, позивач відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 (страхувальник) договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0757831.211 від 18.03.2014, виплатив власнику пошкодженого автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, страхове відшкодування в розмірі 6245,19 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, було застраховано у ПрАТ «Просто-Страхування», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 6245,19 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що відповідач у повному обсязі виконав зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перед потерпілою особою, а саме - перед ОСОБА_1, у зв'язку з чим обов'язку здійснити відшкодування виплаченого позивачем страхового відшкодування у нього не виникло.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2014 між ПрАТ «СК «Альфа страхування» (страховик) та ОСОБА_5 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0757831.211, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Вигодонабувачем за умовами договору визначено ОСОБА_1

Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9455169, 25.10.2014, по вул. Гамарника, 2-га лінія, у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2014 по справі № 756/15093/14-п ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0631275.008 від 26.09.2013, на підставі страхового акту № 3310.206.14.01.01 від 20.11.2014, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, ТОВ «Автосоюз», в розмірі 5853,16 грн., та на рахунок вигодонабувача, ОСОБА_1, в розмірі 392,03 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 28819 від 12.12.2014 та № 29085 від 12.12.2014.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку СТО, ТОВ «Автосоюз», № 123009731 від 28.10.2014, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, склала 17118,77 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_3, застрахована у ПрАТ «Просто-Страхування» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0259494, чинного на момент ДТП (25.10.2014).

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із вимогою (вих. № 3310/2014 від 12.01.2015) про виплату в порядку регресу страхового відшкодування в сумі 6245,19 грн.

Відповідач, в свою чергу, листом від 19.01.2015 (вих. № 04-381) повідомив позивача про той факт, що 08.01.2015, на підставі заяви потерпілої особи, ОСОБА_1, відповідач здійснив на користь останнього виплату страхового відшкодування в сумі 19755,73 грн., в зв'язку з чим зобов'язання відповідача за договором є погашеними.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, як потерпіла особа, надала відповідачеві передбачений вимогами діючого законодавства пакет документів на отримання страхового відшкодування.

Відповідач, на виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0259494 від 23.04.2014, на підставі страхового акту № 103078 від 18.12.2014, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, ФОП ОСОБА_7, в розмірі 19755,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 33123 від 19.12.2014.

Частиною 2 ст. 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З огляду на викладене, враховуючи факт добросовісного виконання відповідачем зобов'язання перед потерпілою особою за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та неповідомлення первісним кредитором - ОСОБА_1 про заміну на нового кредитора - позивача, у зв'язку з виплатою ним страхового відшкодування, сплата відповідачем страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ на користь ОСОБА_1 є належним виконанням своїх зобов'язань, внаслідок чого підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко