ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 р. Справа № 923/1921/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 17018,95 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - юрисконсульт ОСОБА_2, довіреність №07/0007-15 від 26.12.2014р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 17018,95 грн., з якої: 10164,78 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 912,79 грн. - санкції за понаддоговірне споживання, 775,86 грн. - пеня, 371,43 грн. - 3% річних та 4794,09 грн. - інфляційні втрати. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договору про постачання електричної енергії №3385 від 27.06.2007р., положення п. 6.1, 6.11, пп. 2 п. 10.2, пп. 6.39, 8.1 Правил користування електричною енергією, ст.ст. 509, 525, 530 ЦК України та ст.ст. 173, 193 ГК України.

21 грудня 2015 року позивач подав до суду заяву, в якій зазначає, що в описовій частині позовної заяви допустив описку та невірно вказав ціну позову у розмірі 18173,03 грн., замість необхідної - 17018,95 грн. Дану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Таким чином, суд визначає ціну позову, яка становить 17018,95 грн.

Відповідач у судове засідання 22.12.2015р. не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, не зважаючи на ті обставини, що належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Так, копія ухвали про порушення справи, яка була направлена судом на адресу відповідача - 73000, АДРЕСА_1, повернулась до суду з поміткою поштового підприємства "адресат не проживає".

Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОП, станом на 22.12.2015р. відповідач зареєстрований за адресою - 73000, АДРЕСА_1.

Таким чином, ухвала суду від 26.11.2015р. була надіслана відповідачу за належною адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п.3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі, якщо копію ухвали про порушення провадження у справі, призначення її до розгляду, відкладення розгляду справи було надіслано за належною адресою (повідомленою стороною, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника сторони справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про дату, час і місце розгляду справи, за адресою зазначеною в ЄДР. Відповідач, з огляду на наведений зміст Постанови Пленуму Вищого господарського суду України вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

За ст. 77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка у судове засідання представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/1921/15, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 27 червня 2007 року між Херсонськими міськими електричними мережами ПАТ "Електропостачальна компанія "Херсонобленерго" (надалі - постачальник або позивач) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - споживач або відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії №3385 (надалі - договір).

Згідно розділу 1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 5,9 кВт, а споживач сплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не зумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕ).

На підставі п.6.11 ПКЕЕ, остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Згідно пункту 1 додатку №2 до договору, будь-які рахунки на оплату електричної енергії мають бути оплачені споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання споживачем рахунка. Відповідач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об'єктах, 18 числа у місяці з 31 днем, 16 числа у місяці з 29 днями, 17 числа у місяці з 30 днями та 15 числа у місяці з 28 днями та оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає до розрахункового відділу позивача протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників (а.с. 14).

Пунктом 6.39 ПКЕЕ передбачено, що у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку), визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовий обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Аналогічна норма викладена в пункті 3 додатку № 2 до договору.

На виконання вимог п. 6.39 ПКЕЕ ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" виставлено ФОП ОСОБА_1 рахунок №3385 від 25.04.2014р. за спожиту активну електричну енергію, який розрахований за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період, а саме за березень 2014р. (а.с. 17). У зв'язку із тим, що ФОП ОСОБА_1 для перерахунку електричної енергії не надала ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" даних про обсяги споживання протягом наступного розрахункового періоду, останнім були виставлені рахунки №3385 від 02.06.2014р., №3385 від 01.07.2014р., №3385 від 31.07.2014 р., №3385 від 29.08.2014р., розраховані за величиною дозволеної потужності та у відповідності до п. 6.11 ПКЕЕ і направлені на адресу ФОП ОСОБА_1 поштовим зв'язком, що підтверджується доданими до позову документами.

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не сплатив за спожиту електричну енергію, за розрахунковий період квітень - серпень 2014р., що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем у розмірі 10164,78 грн.

Станом на день звернення позивача з позовом до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем за спожиту активну електроенергію становить 10164,78 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Доказів погашення заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 10164,78 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 10164,78 грн., є доведеними і обґрунтованими.

Крім того, 27.06.2007р. сторонами підписаний додаток №1 до договору №3385. Згідно цього додатку запланований відповідачем обсяг споживання електричної енергії в червні становить 1200 кВт/год. В той же час, за червень 2014 року відповідач спожив 2005 кВт/год електричної енергії, що на 805 кВт/год більше обсягу, передбаченого для цього періоду додатком №1 до договору №3385.

Згідно пункту 4.4 ПКЕЕ, споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. При цьому, пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Відповідач, з метою коригування запланованих обсягів спожитої електричної енергії, до енергопостачальника не звертався.

Статтею 26 ЗУ "Про електроенергетику" передбачено, що у випадку споживання електроенергії понаддоговірну величину за розрахунковий період споживачі сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. На підставі ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику" позивач надав відповідачеві рахунок №3385 від 31.07.2014р., у який включив двократну вартість спожитої електроенергії понаддоговірні обсяги - 912,79 грн.

Доказів погашення заявленої до стягнення двократної вартості спожитої електроенергії понаддоговірні обсяги у розмірі 912,79 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача двократної вартості спожитої електроенергії понаддоговірні обсяги у розмірі 912,79 грн., є доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, ст. 625 ЦК України допускає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті "Урядовий кур'єр", та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua). Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора. Індекс інфляції, застосований у розрахунку, відповідає таким даним.

В разі, якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Пунктом 6 додатку №2 до договору №3385 сторони передбачили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період, за який нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Частиною 8 п.8.1 ПКЕЕ передбачено, що енергопостачальник має право на стягнення пені, інфляційних та річних за невчасну оплату спожитої електроенергії.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв'язку з чим визнано їх обґрунтованими.

Доказів сплати нарахованих сум пені, інфляційних втрат та 3% річних, відповідачем суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми пені у розмірі 775,86 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 4794,09 грн. та суми 3% річних у розмірі 371,43 грн. підлягають задоволенню, оскільки вони погоджені та обраховані в установленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги документально підтверджені, а отже такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,00 грн. відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, код ЄДРПОУ - 05396638) на рахунок зі спеціальним режимом використання № 0852, в філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 352457, , заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 10164,78 грн. та санкції за понаддоговірне споживання у розмірі 912,79 грн.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, код ЄДРПОУ - 05396638) на поточний рахунок № 2 в ФХОУ АТ "Ощадбанк" у м. Херсоні, МФО 352457, , суму пені у розмірі 775,86 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 4794,09 грн., суму 3% річних у розмірі 371,43 грн. та 1218,00 грн. судового збору.

Накази видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.12.2015р.

Суддя С.В. Нікітенко