Р І Ш Е Н Н Я

16 грудня 2015 року Справа № 913/942/15

Провадження №1/913/942/15

За позовом позивача Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Науково-виробнича фірма "Поиск", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 45043 грн. 55 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

Представники не викликалися

Суть спору: про стягнення з відповідача 23290 грн. 75 коп. боргу, який утворився при розрахунках за поставлену теплову енергію за договором № 851 від 27.05.2013, 19933 грн. 95 коп. пені, 180 грн. 50 коп. 3% річних та 1638 грн. 35 коп. інфляційних нарахувань.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків щодо обставин виникнення спору.

Так, 27.05.2013 між позивачем - Державним підприємством "Сєвєродонецька ТЕЦ" та відповідачем ОСОБА_1 підприємством "Науково-виробнича фірма "Поиск" було укладено договір № 851 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за умовами якого позивач прийняв зобов'язання надавати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач - оплачувати їх у розрахунковий спосіб з відповідним періодом, який складає календарний місяць, що передбачено п. 3.1 договору.

Строк дії вказаного договору визначено у три роки, тобто до 27.05.2016, а у відповідності до п. 9.1 він є пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено письмово жодною із сторін.

Підстави та порядок розірвання чітко визначений п. 9.2 договору, оцінивши які, а також листування сторін щодо припинення договірних правовідносин, суд погоджується з доводами позивача, що такого розірвання не відбулось.

Зі змісту позову вбачається, що предметом спору по ній є заборгованість, яка утворилась за даними позивача за період з січня по квітень 2014 року на суму 23290 грн. 75 коп. Також до стягнення заявлено 19933 грн. 95 коп. пені, 180 грн. 50 коп. 3 % річних та 1638 грн. 35 коп. інфляційних нарахувань.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти вимог позивача з посиланням на факт неналежного оформлення послуг рахунками, а також розірвання договору через надіслання листа у порядку умов розділу 9 договору.

Позивач у відповідних письмових запереченнях за листом від 13.11.2015 № 06-05/1-201 доводи відповідача відхиляє та зазначає, що п. 9.2 договору не передбачає односторонньої відмови від договору, а у порядку, передбаченому чинним законодавством. Договір між сторонами укладено до 26.05.2016.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання правовідносин, пов'язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання здійснюється Законом України "Про теплопостачання".

У відповідності до ст. 2 вказаного Закону теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Основними обов'язками споживача теплової енергії та теплопостачальної організації є своєчасне укладання договору на постачання теплової енергії.

Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (позивач) здійснює свою господарську діяльність у сфері теплопостачання на підставі відповідних ліцензій на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та є суб'єктом відносин у сфері теплопостачання, і відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності.

Як передбачено ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, п. 3.1 договору № 851 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного сторонами, передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться за рахунками, отриманими самостійно. Згідно умов договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Так, до позову позивачем додані рахунки №№ 851 від 31.01.2014, від 31.03.2014, від 30.04.2014, від 28.02.2014 з доказами їх вручення споживачу, якими є відповідні розписки відповідальної особи (арк.справи 26-29).

Поставку теплової енергії позивачем відповідачу на виконання умов укладеного договору за період з січня по квітень 2014 року на загальну суму 23290 грн. 75 коп. підтверджено матеріалами справи, у тому числі актом про включення теплоустановок № 000001860 від 13.10.2013 (арк. справи 37), яким зафіксовано подачу теплоносія до системи опалення та гарячого водопостачання будинку за відповідною адресою (вул. Гоголя, 8).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у відповідності до вимог договору та згідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння зміна зобов'язання, а ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином наданими позивачем доказами підтверджено та господарський суд встановлює факт прострочення сплати відповідачем та наявності з його боку заборгованості перед позивачем за спожиту теплову енергію у сумі 23290 грн. 75 коп. за період з січня по квітень 2014 року.

Вимоги позивача про стягнення 180 грн. 50 коп. 3% річних /за період з 26.02.2014 по 26.06.2014/ та 1638 грн. 35 коп. інфляційних нарахувань /за період з березня по травень 2014 року/ є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо решти вимог, то відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань передбачена сторонами п. 3.6 договору у розмірі, встановленому законом, а саме у відповідності до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.99 № 686-XIV за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачується пеня в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Позивачем нараховано пеню у сумі 19933 грн. 95 коп., яка стягується судом у розмірі 2000 грн. 00 коп., оскільки господарський суд задовольняє обґрунтоване клопотання відповідача на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України. Так, майно відповідача знаходиться у м. Луганську, де триває АТО, чим значно ускладнена господарська діяльність. З подібних підстав суд вважає можливим частково задовольнити клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення. Так, у заяві за листом від 11.12.2015 № 631 відповідач з посиланням на скрутне фінансове становище підприємства, що підтверджено документально, просить суд надати на півроку розстрочку виконання рішення.

За таких обставин позов задовольняється повністю у зазначених вище сумах боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань, та частково по пені у сумі 2000 грн. 00 коп. Судовий збір у сумі 1827 грн. 00 коп., сплачений за втраченою справою № 913/1608/14 за платіжним дорученням від 24.06.2014 № 2992 покладається на відповідача повністю на підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України. У задоволенні решти пені відмовити.

На підставі ч. 6 ст. 83 ГПК України відповідачу надається розстрочка виконання рішення на три місяці зі сплатою по 9645 грн. 00 коп. у січні та лютому 2016 року та 9646 грн. 60 коп. у березні 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83 п.п. 3, 6, ст. ст. 84, 85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" до ПП "Науково-виробнича фірма "Поиск", м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 45043 грн. 55 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Науково-виробнича фірма "Поиск", ідент. код 23486040, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Промислова, буд. 34 на користь Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", ідент. код 00131050, м. Сєвєродонецьк-3 Луганської області - 23290 грн. 75 коп. боргу, 2000 грн. 00 коп. пені, 180 грн. 50 коп. 3 % річних, 1638 грн. 35 коп. інфляційних нарахувань та 1827 грн. 00 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Надати відповідачу розстрочку виконання рішення на три місяці зі сплатою боргу у січні 2016 року у сумі 9645 грн. 00 коп., у лютому 2016 року у сумі 9645 грн. 00 коп. та 9646 грн. 60 коп. у березні 2016 року.

4. У задоволенні решти вимог по пені відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2015.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надруковано 3 прим.:

1-до справи

2-позивачу: 93403, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, 3

3-відповідачу: 93406, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, вул.. Промислова, б. 34

Вих.№

2

21.12.2015