ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р.Справа № 922/6196/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Агрономічне
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіон - РП", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 9 821,76 грн.
за участю :

Представник позивача - не з"явився;

Представник відповідача - ОСОБА_2 довіреність б/н від 01.05.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіон - РП" про стягнення заборгованості у розмірі 9821,76 грн., з яких 8864,40 грн. - сума основного боргу та 957,36 грн. - пеня. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором поставки товару №8284 від 29.12.2014 року.

Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/6196/15 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 грудня 2015 року.

Представник позивача в призначене судове засідання не зявився, додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Через канцелярію суду 14.12.2015 року відповідач надав відзив на позовну заяву (вх.№49880), в якому зазначив, що суму основного боргу в розмірі 8863,39 грн. було перераховано позивачу 04 грудня 2015 року згідно Платіжного доручення № 3670. Відтак, представник ТОВ "Скорпіон - РП" просив припинити провадження по справі в частині стягнення основної суми заборгованості.

Присутній в судовому засіданні 14.12.2015 року представник відповідача підтвердив обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, а також просив суд, на підставі ст. 83 ГПК України, зменшити розмір пені у зв"язку з тим, що ТОВ "Скорпіон - РП" в повному обсязі погасило заборгованість перед відповідачем, а також у зв"язку із ліквідацією ПАТ "ВіЕйБі Банк" лишилося гез грошових коштів на розрахункових рахунках.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

29 грудня 2014 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіон - РП" (Покупець) було укладено Договір поставки товару №8284 (Договір), відповідно до умов якого Постачальник передає у власність Покупця ОСОБА_3 в асиртменті і кількості, згідно замовлень Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти ОСОБА_3 і оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору відпускна ціна товару вказується у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору. Ціна, вказана у видаткових накладних на кожну партію ОСОБА_3, с погодженою обома сторонами, і не може бути змінена.

Розрахунки між сторонами за цим Договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника, що вказаний в даному Договорі.

Покупець зобов'язується провести оплату поставленого Постачальником ОСОБА_3 протягом не більше 5 (п'яти) календарних днів з дати постачання товару Покупцю за кожну окрему партію товару. Датою оплати ОСОБА_3 вважається дата зарахування коштів у повному обсязі на розрахунковий рахунок Постачальника (п.п. 3.1. - 3.2. Договору).

На виконання умов вказаного Договору 26 серпня 2015 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 поставив на адресу відповідача ОСОБА_3 на загальну суму 11309,76 грн.. Факт поставки продукції підтверджується накладною №36257 від 26.08.2015 року на поставку ОСОБА_3 загальною вартістю 11 309,76 грн.

Як стверджує позивач в позовній заяві, за поставлену продукцію відповідач розрахувався лише частково в розмірі 2446,36 грн., тобто Покупцем було порушено умови Договору щодо строків оплати ОСОБА_3, що і стало підставою для звернення ФОП ОСОБА_1 із відповідним позовом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на день розгляду справи відповідач погасив основну заборгованість за Договором поставки товару №8284 від 29 грудня 2014 року у розмірі 8863,39 грн., що також підтверджується копією платіжного доручення №3670 від 04.12.2015 року, наданою відповідачем.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження по справі якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до абзацу першого п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова) господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У абзаці четвертому п. 4.4. Постанови зазначено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач, після звернення позивача з позовом до суду, сплатив суму основної заборгованості за Договором поставки товару №8284 від 29 грудня 2014 року у розмірі 8863,39 грн., керуючись наведеними нормами законодавства, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 8863,39 грн..

Проте, позивачем було заявлено до стягнення 8864,40 грн., в той час, як згідно накладної №36257 від 26.08.2015 року поставка ОСОБА_3 за Договором була здійснена на загальну суму 11309,76 грн.. Як вже було зазначено, поставлений за вказаною накладно ОСОБА_3 було оплачено відповідачем частково, в розмірі 2446,36 грн., а тому сума основної заборгованості складає 8863,39 грн.. З огляду на наведене, суд зазначає, що позивачем безпідставно заявлено до стягнення з ТОВ "Скорпіон - РП" суму боргу в розмірі 1,00 грн., а відтак, відмовляє в позові в цій частині.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 957,36 грн., господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України. Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

Розмір пені має бути обрахований з урахуванням обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України згідно із Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Як вбачається з матеріалів справи, оплата відповідачем поставленого ОСОБА_3 відбулась із порушенням строків, передбачених Договром.

Згідно п.6.2 Договору, у випадку несвоєчасної оплати одержаного ОСОБА_3 Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 4- 7, статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем штрафних санкцій в сумі 957,36 грн. та встановлено, що позивачем допущено помилку при здійсненні даного розрахунку, тож правомірно нараховано 955,79 грн..

Щодо стягення з відповідача пені в розмірі 1,57 грн., суд відмовляє в їх задоволенні, як безпідставно нарахованих.

Однак, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50%, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, з огляду на те, що строк прострочення розрахунків за отриманий ОСОБА_3 за Договором поставки товару №8284 від 29 грудня 2014 року є незначним, а сума заборгованості добровільно виплачена в повному обсязі, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача, та, у відповідності до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір пені на 50%. За таких обставин, вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 477,89 грн.

В решті позовної вимоги про стягнення з відповідача 477,89 грн. пені слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.11р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки, в т.ч. з урахуванням суми яка була сплачена, оскільки сплата здійснена після звернення позивача з даним позовом до суду та даний спір доведено до суду з вини відповідача.

На 2015 рік встановлений мінімальний розмір заробітної плати в сумі 1218,00 грн.

Отже, за подачу даної позовної заяви сплаті підлягає судовий збір у сумі 1218,00 грн., тобто в мінімальному розмірі, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 44, 49, ст.ст. п.1-1 ст.80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіон - РП" (61158, м. Харків, вул. Велозаводська, буд. 4, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (23227, Вінницька область, Вінницький р-н., с. Агрономічне, вул. Я. Мудрого, 20, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) пеню в розмірі 477,89 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження по справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 8863,39 грн. припинити на підставі п.1.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

В частині позовних вимог щодо стягнення 1,00 грн. основного боргу та 479,47 грн. пені - в задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_4

Спраа №922/6196/15.