ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.12.2015 р. Справа№ 5015/2626/12

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., розглянувши матеріали заяви: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Бірки Яворівського р-ну Львівської обл.

про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області вiд 28.08.2012 року у справi №5015/2626/12

за позовом: Прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Бірки Яворівського р-ну Львівської обл.

про: стягнення боргу в сумі 254219,40 грн.,

За участю представників:

від прокурора: Шевчук В.В. (службове посвідчення №027882 від 30.07.2014р.)

від позивача (стягувача): ОСОБА_2 представник (довіреність №2302-вих-2247 від 06.10.2015р.)

від відповідача (боржника): ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду від 15.12.2015 року прийнято до розгляду заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області вiд 28.08.2012 року у справi №5015/2626/12. Розгляд заяви призначено на 24.12.2015 року.

Боржника в судове засідання прибув, заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №55966/15 від 23.12.2015р.).

Прокурор та представник стягувача в судове засідання 24.12.2015 року прибули, проти задоволення заяви заперечили.

Судом встановлено:

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.08.2012 року позовні вимоги прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволено повністю та стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 254219,40 грн. неустойки та 5084,38 грн. судового збору.

На виконання рішення суду від 28.08.2012 року у даній справі суд видав накази від 02.10.2012 року.

14.12.2015 року боржник звернувся до господарського суду Львівської області із заявою про розстрочку виконання рішення суду від 28.08.2012 року шляхом сплати заборгованості рівними платежами впродовж 10 років.

Свою позицію заявник мотивує тим, що станом на момент подання заяви відповідач перебуває у важкому фінансовому становищі. Вказані обставини, на думку боржника, підтверджуються доданими до заяви податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 1 квартал, півріччя та три квартали 2015 року, кредитними договорами.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає, що дані обставини не є достатніми для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як зазначено п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття господарського процесуального кодексу не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Як зазначено у п. 7.1.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення, відповідно до 7.2. вказаної Постанови, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу ухвали про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

У заяві про розстрочку заявник наголошує на складному фінансовому становищі, при цьому не зазначивши конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як доказ важкого фінансового становища, заявник подав податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2015 рік, а не за весь період невиконання рішення суду.

Оскільки ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

Розстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не є винятковими та не можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Суд приймає до уваги той факт, що з дати прийняття судом рішення минув тривалий проміжок часу.

З наведеного вбачається, що заявником не надано належних доказів в розумінні ст. 33 ГПК України наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи докази, які подав заявник на підтвердження заяви про розстрочку виконання рішення, суд вважає, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області вiд 28.08.2012 року у справi №5015/2626/12 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області вiд 28.08.2012 року у справi №5015/2626/12 відмовити.

Суддя Король М.Р.