РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"29" грудня 2015 р. Справа №906/39/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

за участю представників сторін:

від ТзОВ "ОСОБА_1 Трейдинг": не з`явився

від ТзОВ "Адонікс": не з`явився

від ТзОВ "Лотуре-Агро": не з`явився

від відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс"

на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.11.2015р.

у справі №906/39/14 (скарга на бездіяльність Відділу примсусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області) (суддя Машевська О.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейдинг", м.Київ

до:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс", м.Баранівка Житомирської області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро", м.Київ

про стягнення 5660321,25грн. (відповідно до заяви від 13.02.2014р. про зменшення розміру позовних вимог у частині стягнення неустойки - 5660130,43грн.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 23.11.2015р. у справі №906/39/14 відмовлено у задоволенні скарги за вих.№20 від 06.11.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" на бездіяльність Відділу примсусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області у виконавчому провадженні №42412590.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ТзОВ "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №42412590, боржником у якому виступає ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" та зобов'язати Відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області винести постанову про скасування арештів та закінчення виконавчого провадження №42412590 по стягненню заборгованості з ТОВ "СП "Адонікс".

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- законодавством передбачено виконання рішень про задоволення вимог кредиторів юридичної особи, що перебуває у стані ліквідації, саме ліквідаційною комісією в ході ліквідаційної процедури, а не державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", а тому державний виконавець, встановивши факт прийняття рішення учасниками загальних зборів ТОВ "СП "Адонікс" про припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом його ліквідації, внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про перебування юридичної особи у процесі припинення за рішенням учасників про припинення юридичної особи і персональний склад ліквідаційної комісії, останній надсилає виконавчий документ до ліквідаційної комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку;

- посилання суду першої інстанції на норми ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є необґрунтованими, оскільки лише після встановлення факту, що активів боржника не вистачить для задоволення кредиторських вимог у повному обсязі, голова ліквідаційної комісії зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, у даному випадку, головою ліквідаційної комісії вчиняються дії по виявленню майна боржника та здійснення його оцінки, з метою його подальшої реалізації та здійснення розрахунків з кредиторами у повному обсязі;

- необґрунтованими є посилання місцевого господарського суду, що норми ч.3 ст.67 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають застосуванню, коли боржник перебуває у стані припинення шляхом визнання його банкрутом, оскільки за наявності у боржника активів для погашення у повному обсязі заборгованості перед кредиторами, судова процедура банкрутства не ініціюється;

- судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що у випадку наявності виконавчих проваджень та арештів майна боржника, голова ліквідаційної комісії не має можливості дотримуватися вимог ст.ст.111, 112 ЦК України, якими визначено порядок самоліквідації, зокрема, дій по виявленню, оцінці та реалізації майна боржника та черговість задоволення вимог кредиторів, чим грубо порушуються права та законні інтереси ТОВ "СП "Адонікс" та його кредиторів;

- правові позиції щодо необхідності закінчення виконавчих проваджень та надіслання виконавчих документів голові ліквідаційної комісії викладено у постановах Вищого господарського суду України від 30.07.2014р. у справі №915/1835/13 та від 10.06.2014р. у справі №5023/34323/12.

ТзОВ "ОСОБА_1 Трейдинг", ТзОВ "Лотуре-Агро" та відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області не скористалися правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Учасники судового процесу повноважних представників у судове засідання не направили. Проте, від ТзОВ "ОСОБА_1 Трейдинг" надійшло електронне повідомлення №34 від 29.12.2015р., відповідно до змісту якого останнє просить суд відкласти розгляд апеляційної скарги, в межах передбаченого ст.102 ГПК України строку, на іншу дату, у зв`язку з пізнім отриманням ухвали суду від 21.12.2015р. та неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання, призначене на 29.12.2015р. об 12:00год.

Разом з тим, від представника відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області надійшло клопотання №3.2/29149, в якому останній просить у зв`язку з службовою зайнятістю та неможливістю прибути у судове засідання, розглядати справу без його участі.

Судом відхилено клопотання ТзОВ "ОСОБА_1 Трейдинг" про відкладення розгляду справи з огляду на те, що ухвала суду від 21.12.2015р. вручена останньому завчасно, 24.12.2015р., відповідно, стягувач мав достатньо часу вирішити питання щодо представництва інтересів у суді 29.12.2015р.

Враховуючи норми ст.ст.101, 102 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка у засідання суду представників ТзОВ "ОСОБА_1 Трейдинг", ТзОВ "СП "Адонікс", ТзОВ "Лотуре-Агро" та відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, колегія суддів розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів оскарження ухвали, рішенням господарського суду Житомирської області від 13.02.2014р. у справі №906/39/14 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейдинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" про стягнення 5660321,25грн. З відповідачів на користь позивача солідарно стягнуто 4975000,00грн. основного боргу, 71449,18грн неустойки, 600000,00грн. штрафу та 72900,90грн. судового збору. У стягненні 13681,25грн. 20% річних відмовлено.

На примусове виконання вищезазначеного рішення господарським судом Житомирської області видано відповідний наказ від 05.03.2014р. за №906/39/14.

09 листопада 2015р. до господарського суду Житомирської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" надійшла скарга за вих.№20 від 06.11.2015р. на бездіяльність відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області, в якій останнє просило визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №42412590, боржником у якому є ТзОВ "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" та зобов'язати відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області винести постанову про скасування арештів та закінчення виконавчого провадження ВП №42412590 щодо стягнення заборгованості з ТзОВ "СП "Адонікс".

Обґрунтовуючи вищевказану скаргу, ТзОВ "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" зазначило, зокрема, що загальними зборами учасників ТзОВ "СП "Адонікс" (протокол №11 від 26.11.2014р.) прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності товариства шляхом його ліквідації, у зв`язку з чим, відбулося звернення до ВДВС Баранівського РУЮ та відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області у вигляді заяви від 26.10.2015р. за №19 про закінчення будь-яких виконавчих проваджень та зняття арештів з майна останнього, проте, станом на 06.11.2015р. виконавчі провадження щодо ТзОВ "СП "Адонікс" не закінчені, арешти на майно не зняті.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Житомирської області від 23.11.2015р. у даній справі Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" відмовлено у задоволенні скарги від 06.11.2015р. за вих.№20 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на таке.

Відповідно до п.21 ч.1 ст.106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби.

Згідно з ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Стаття 115 Господарського процесуального кодексу України визначає, що рішення господарського суду, які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до норм ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, накази господарських судів.

Відповідно до ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, державний виконавець, у відновідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", зобов`язаний вчиняти виконавчі дії у певній послідовності для задоволення вимог стягувача та дотримання прав боржника, тобто, Законом встановлено конкретний порядок здійснення виконавчого провадження, відповідно, недотримання державним виконавцем встановленого Законом порядку є прямим порушенням норм чинного законодавства.

Частиною 2 ст.82 Закону встановлено, що боржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Судом встановлено, ТзОВ "СП "Адонікс", в порядку ст.121-2 ГПК України, звернулося до господарського суду Житомирської області зі скаргою від 06.11.2015р. за вих.№20 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області, зі змісту якої вбачається, що бездіяльність виконачої служби, на думку заявника, полягає у невинесенні державним виконавцем постанови про зняття арешту з майна ТзОВ "СП "Адонікс" (боржник) та про закінчення виконавчого провадження ВП №42412590 щодо стягнення заборгованості з останнього, оскільки, за наявності рішення загальних зборів учасників ТзОВ "СП "Адонікс" (протокол №11 від 26.11.2014р.) про припинення діяльності товариства шляхом його ліквідації, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.67 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ліквідації боржника виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку та у разі його надходження до ліквідаційної комісії арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, а виконавче провадження підлягає припиненню, в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична особа припиняється, зокрема, в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

З метою виконання ліквідаційною комісією вимог ст.ст.111, 112 ЦК України, якими встановлено порядок ліквідації юридичної особи та черговість задоволення вимог кредиторів, майно боржника - юридичної особи не може бути обтяжене публічним обтяженням (постановою державного виконавця про арешт майна), а державний виконавець, відповідно, не має права вчиняти щодо нього будь-які юридично значимі дії, як-то, оцінку, продаж, погашення вимог стягувачів за рахунок одержаних коштів від продажу майна.

Саме тому, з метою недопущення порушення прав кредиторів, ч.2 ст.67 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Разом з тим, слід зазначити, з 04.11.2012 року норми ст.ст.111, 112 ЦК України та ст.67 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають до застосування лише у випадку припинення юридичної особи шляхом визнання боржника банкрутом, в порядку встановленому Закону про банкрутство, а не шляхом самоліквідації.

До 04.11.2012 року державний виконавець мав право закінчити виконавче провадження, на підставі п.7 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", у випадку передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (ліквідатору), у зв`язку з ліквідацією боржника - юридичної особи, а вже після 04.11.2012 року виконавче провадження підлягає закінченню, на підставі п.7 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", лише у випадку визнання боржника банкрутом.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок місцевого господарського суду про те, що факт припинення юридичної особи, шляхом самоліквідації останньої, не спричиняє юридичних наслідків у вигляді закінчення виконавчого провадження та не є підставою для скасування арешту, накладеного на майно боржника та інших вжитих державним виконавцем заходів, спрямованих на примусове виконання рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Однак, п.3 ч.1 ст.49 Закону застосовується у випадку внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідного запису про припинення боржника, як юридичної особи.

Проте, в силу норм ст.33 ГПК України, скаржником не надано суду доказів на підтвердження вказаних вище обставин, за наявності яких, виконавче провадження підлягає закінченню.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанови Вищого господарського суду України від 10.06.2014р. у справі №5023/3432/12 та від 30.07.2014р. у справі №915/1835/13 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки у них застосовано норми ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, яка була чинною до 04.11.2012р.

Решта доводів апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, відповідно, не є підставою для скасування оскарженої ухвали.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду справи №906/39/14 фактичні її обставини встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, отже підстави для скасування оскарженої ухвали відсутні, а тому останнє слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.11.2015р. у справі №906/39/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Адонікс", м.Баранівка Житомирської області - без задоволення.

2. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області у справі №906/39/14 надіслати до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.