ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 Справа №917/2239/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН АРТ", вул. Бутиріна, 59, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення заборгованості в сумі 11570,87 грн

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №345/12 від 04.12.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №5 від 05.01.2015

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: розглядається позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг від 29.11.2011 №69/11 у розмірі 11570,87 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, в обґрунтування позовних вимог посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечував, посилаючись на пропуск позивачем позовної давності, в межах якого останній міг звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права.

Крім того, відповідачем подано заяву про застосування позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

29.11.2011 товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Арт" (Виконавець) та публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" (Замовник) уклали договір про надання послуг №63/11 від 29.11.2011.

Відповідно до п. 1 договору, Замовник зобов'язується передати відходи виробництва II-IV класу небезпеки, а Виконавець надати послуги по їх збиранню, перевезенню, видаленню та захороненню на спецмайданчику для складування відходів виробництва або передачі їх на подальшу утилізацію, на умовах цього договору.

Термін дії даного договору - до 31.12.2012.

Також, сторони підписали протокол узгодження договірної ціни по договору про надання послуг №63/11 від 20.11.2011, відповідно до якого узгодили ціну за одну тону за кожен вид відходів.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 27.09.2012 автомобілем НОМЕР_1, який належить ТОВ "Грій Арт" на праві приватної власності, перевезено з території ПАТ "АвтоКрАЗ" до ТОВ "Грін Арт" 13т 880 кг відходів, а саме: відходів фарб та емалей.

28.09.2012 ТОВ "Грін Арт" та ПАТ "АвтоКрАЗ" підписали акт надання послуг №408, тобто відповідач визнав факт належного виконання ТОВ "Грін Арт" свого зобов'язання по вивезенню та збиранню відходів.

За виконання послуг, зазначених у договорі, Замовник здійснює передоплату в розмірі 100%, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі виставлених рахунків (п. 3.1 договору).

Як зазначає позивач, 28.09.2012 ним було виставлено ПАТ "АвтоКрАЗ" рахунок № 423 на оплату вищевказаних послуг на суму 14254,85 грн, ПДВ 2850,97 грн, а всього 17105, 82 грн.

Проте, порушуючи умови договору відповідач не здійснив розрахунків за надані послуги в повному обсязі (сплачено лише 5534,95 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2015 ТОВ "Грін Арт" на адресу ПАТ "АвтоКрАЗ" надіслало претензію №204/07 про сплату заборгованості по договору в розмірі 11570,87 грн (копія в матеріалах справи, а.с. 16) .

Зазначену претензію відповідач отримав 20.07.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія в матеріалах справи, а.с. 17).

Проте, як зазначає позивач, відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість у сумі 11570,87 грн не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 901, ст. 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеним правочином, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України з урахуванням ст. 530 Цивільного кодексу України отримані послуги не оплатив, заборгованість останнього на момент подання позову та прийняття даного рішення складає 11570,87 грн.

05.11.2015 відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про застосування позовної давності.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалися або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитору виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Позивач звертає увагу на те, що відповідач 27.11.2012 здійснив оплату вартості поставленого товару в розмірі 5534,95. На підтвердження сплати зазначеної суми надав суду банківську виписку.

Таким чином, за твердженням позивача, сплата відповідачем частини боргу в розмірі 5534,95 грн свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до приписів ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як роз'яснено у п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання.

У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належать: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій (п.4.4.1.)

Таким чином, відповідачем вчинені дії, які свідчать про визнання останнім боргу у розумінні ст. 264 Цивільного кодексу України.

Отже, 27.11.2012 відбулося переривання перебігу позовної давності.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України).

З позовною заявою про стягнення заборгованості за спірним договором позивач звернувся до господарського суду 21.10.2015, що підтверджується відтиском печатки на конверті (а.с. 37), тобто в межах трирічного строку позовної давності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що права та інтереси позивача дійсно порушені і позовні вимоги про стягнення 11570,87 грн є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631 (, ІПН 35, МФО 331564) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН АРТ", вул. Бутиріна, 59, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 () 11570,87 грн боргу, 1218,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.12.2015

Суддя Д.М. Сірош