ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2015 Справа № 905/2738/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Бояровій К.О. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Водотеплокомунікація», Донецька область, м. Вугледар

до відповідача: Комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради», Донецька область, м. Вугледар

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вугледарська міська рада, Донецька область, м. Вугледар

про: стягнення 223185,81 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Водотеплокомунікація», Донецька область, м. Вугледар, звернувся до господарського суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради», Донецька область, м. Вугледар, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вугледарську міську раду, Донецька область, м. Вугледар про стягнення 223185,81 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оренди №1358 від 31.12.2013р., платіжних доручень, листів, претензії №602 від 27.07.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.12.2015р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вугледарську міську раду (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. 30-річчя Перемоги, 16).

Представник позивача в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав додаткові пояснення №1012 від 10.12.2015р., в яких підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить долучити до матеріалів справи додаткові документи

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Документів витребуваних ухвалою про відкладення справи від 02.12.2015р. не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав пояснення №3/37-1229 від 10.12.2015р., в яких не заперечує проти задоволення позовних вимог та підтвердує, що за договором оренди №1358 від 31.12.2013р. зобовязання по перерахуванню грошових коштів, що помилково були сплачені на рахунки не орендаря ТОВ «Водотеплокомунікація» та покладено на КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради»

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

31.12.2013р. Вугледарською міською радою було прийнято рішення №6-46-3 «Про визначення орендаря цілісного майнового комплексу структурного підрозділу комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальним послугам Угледарського міської ради» ділянки «Теплопостачання».

31.12.2013р. між Вугледарською міською радою (надалі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водотеплокомунікація» (надалі Орендар) був укладений договір оренди №1358 від 31.12.2013р. цілісного майнового комплексу структурного підрозділу комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» дільниці «Теплопостачання» (надалі Договір).

За умов п.14.2. Договору, він укладений строком на 30 років. Сплив строку дії Договору починається з дати його підписання Сторонами акту приймання-передачі Обєкту оренди.

Відповідно п.5.2.5. Договору, Орендар, Орендодавець та Підприємство зобовязані протягом 10-ти днів з дати набрання чинності Договором повідомити споживачів послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії в м. Вугледар щодо зміни виробника (виконавця) послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії та змінах у реквізитах платежів, які мають здійснюватися за послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, а також, щодо намірів Орендаря укласти нові угоди зі споживачами.

ОСОБА_1 приймання-передачі дебіторської та кредиторської заборгованості від КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» від 31.12.2014р. на рахунках є грошові кошти сплачені Споживачами за послугу з постачання теплової енергії у сумі 223195,02 грн., з них:

- 137843,15 грн. переплати з послуги теплопостачання від населення;

- 68069,80 грн. переплати з послуги теплопостачання бюджетних організацій, які фінансуються з державного бюджету;

- 17254,21 грн. переплати з послуги теплопостачання бюджетних організацій, які фінансуються з місцевого бюджету;

- 27,86 грн. переплати з послуги теплопостачання інших споживачів.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із листами: №367 від 11.03.2014р., №491 від 25.03.2014р., №634 від 20.05.2014р., №201 від 12.02.2015р., №412 від 15.04.2015р., з вимогою повернути суму попередньої оплати з послуг теплопостачання у розмірі 223185,81 грн., яка не була задоволена останнім, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено під час розгляду справи по суті, сутність розглядуваного спору полягає у стягненні з відповідача суми попередньої оплати з послуги теплопостачання за договором оренди №1358 від 31.12.2013р., платіжних доручень, листів, претензії №602 від 27.07.2015р.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні вказано термін його виконання, то воно підлягає виконанню в зазначений термін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

ОСОБА_1 ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умов ч.2. ст. 220 ГК України, ч.3. ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 622 ЦК України встановлено, що у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (ст. 612 ЦК України), боржник звільняється від обовязку виконати зобовязання в натурі.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

ОСОБА_1 ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, відмова кредитора від прийняття простроченого виконання припиняє зобовязання, оскільки припинення зобовязання в силу відмови кредитора від прийняття простроченого виконання тягне і припинення зустрічного зобовязання сторони, яка відмовилася від прийняття виконання. Проте, у випадку, коли сторона, яка відмовилася від прийняття виконання, своє зобовязання виконала раніше, наступають наслідки, передбачені ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Підставами, що дають право законно отримати та зберігати майно, можуть бути різного роду факти, перелік яких наводиться в ст. 11 ЦК України. Якщо підстава згодом відпала, особа все одно зобовязана повернути безпідставно набуте або збережене, оскільки воля та умисел у даному випадку значення не мають.

У встановлений законом строк і станом на час розгляду справи відповідач обов'язок щодо перерахування безпідставно отриманих коштів не виконав.

З огляду на дані норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 223185,81 грн.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 11, 509, 526, 598, 599, 610, 612, 622, 629, 693, 1212 Цивільного кодексу України, ст. 193, 220 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Водотеплокомунікація», Донецька область, м. Вугледар до Комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради», Донецька область, м. Вугледар, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вугледарську міську раду, Донецька область, м. Вугледар про стягнення 223185,81 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. 13 Десантників, 13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Водотеплокомунікація» (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. 13 Десантників, 53; ) заборгованість у розмірі 223185,81 грн., судовий збір у розмірі 3347,79 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99