Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

" 22 " грудня 2015 року Справа №927/1372/15

За ПОЗОВОМ: Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій

вул. Космонавтів, 90, м. Ніжин, Чернігівська область, 16603

ТРЕТЯ ОСОБА, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області

пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000

До ВІДПОВІДАЧА: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

пров. Березневий, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Про стягнення 13067,17 грн.

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: ОСОБА_2, довіреність від 16.11.2015, юрисконсульт.

Від Третьої особи: не з'явився.

Від Відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Спеціальним авіаційним загоном оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 12249,28 грн., в тому числі 9197,88грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 2311,23 грн. пені, 459,29 грн. штрафу та 280,88 грн. з відшкодування земельного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору оренди №180-09 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, від 25.08.2009.

Ухвалою суду від 04.11.2015 до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області.

Представником Позивача у судовому засіданні 17.11.2015 надана заява Позивача про зміну предмета позову, відповідно до якої Позивач просить стягнути з Відповідача 13821,00грн., в тому числі 9197,88 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 2311,23грн. пені, 459,29 грн. штрафу, 130,46 грн. 3% річних, 1441,56 грн. інфляційних та 280,88 грн. з відшкодування земельного податку.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови отримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається з вищезазначеної заяви, Позивач, крім заборгованості зі сплати орендної плати, пені, штрафу та відшкодування земельного податку, просить також стягнути 3% річних та інфляційні.

Згідно з абз.4,5 п.п.3.12. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" №18 від 26.12.2011 (із змінами):

"Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається."

Враховуючи, що зміна предмета позову є правом Позивача, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, заява подана до початку розгляду справи по суті, ухвалою суду від 26.11.2015 вищевказана заява Позивача про зміну предмета позову прийнята судом.

До початку судового засідання 10.12.2015 від представника Позивача в межах повноважень, визначених довіреністю, надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Позивач просить стягнути з Відповідача 13067,17 грн., в тому числі 9197,88 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 1810,32 грн. пені, 459,29 грн. штрафу, 121,92 грн. 3% річних, 1196,88 грн. інфляційних та 280,88 грн. з відшкодування земельного податку.

Як вбачається із вказаної вище заяви, Позивачем фактично зменшено позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних.

Ухвалою суду від 10.12.2015 вищевказана заява Позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом.

До початку судового засідання 22.12.2015 від представника Позивача в межах повноважень, визначених довіреністю, надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої остаточно Позивач просить стягнути з Відповідача 12965,79 грн., в тому числі 9197,88 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 1708,94 грн. пені, 459,29грн. штрафу, 121,92 грн. 3% річних, 1196,88 грн. інфляційних та 280,88 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови отримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Даною заявою Позивачем фактично зменшено позовні вимоги в частині стягнення пені.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог є правом Позивача, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає вищевказану заяву представника Позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Представник Позивача підтримала позовні вимоги з урахуванням вищезазначених заяв.

Представником Третьої особи на виконання ухвали суду від 04.11.2015 надані письмові пояснення по справі, в яких Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області просить задовольнити позовні вимоги Позивача.

У судові засідання 26.11.2015, 10.12.2015 та 22.12.2015 представник Третьої особи не з'явився, хоча Третя особа належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач письмового відзиву на позов не надала, у судові засідання 17.11.2015, 26.11.2015 та 10.12.2015 не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду від 04.11.2015, від 17.11.2015 та від 26.11.2015), наявні в матеріалах справи.

Про поважність причин незявлення Відповідача у судові засідання 17.11.2015, 26.11.2015 та 10.12.2015 суд не повідомлено.

Ухвала про відкладення розгляду справи від 10.12.2015, направлена Відповідачу за адресою: пров. Березневий, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, повернулася до суду без вручення адресату з поштовою відміткою за закінченням терміну зберігання.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 04.11.2015 місце проживання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 пров. Березневий, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (із змінами) в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що ухвала про відкладення розгляду справи від 10.12.2015 була направлена Відповідачу по справі за вказаною у витязі адресою, суд вважає, що не перебування Відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого представника і ненадання відзиву, не перешкоджають розгляду справи по суті.

Про судові засідання, призначені на 17.11.2015, 26.11.2015 та 10.12.2015, Відповідач був повідомлений належним чином, проте не скористався своїм правом брати участь у судових засіданнях, заяв та клопотань суду не надав.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі Відповідача на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається зі Спеціального витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 04.11.2015, який судом долучено до матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 09.06.2006.

Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.04.3013 №207 Про зміну найменування Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України та затвердження його Статуту в новій редакції змінено найменування Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України на Спеціальний авіаційний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України.

Відповідно до п.1.1. Статуту Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (нова редакція), затвердженого головою ДСНС України 30.04.2013, Спеціальний авіаційний загін оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій створений на базі Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України та є його правонаступником.

25 серпня 2009 року між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Чернігівській області (Орендодавець за Договором, Третя особа у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар за Договором, Відповідач у справі) було укладено договір оренди №180-09 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір), згідно з п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування, без права приватизації, передачі в суборенду, переходу права власності третім особам державне нерухоме майно будівлю колишньої дизельної електростанції площею 117,4 кв. м (надалі Майно), розміщене за адресою: Чернігівська область, вул. Космонавтів, 90, що перебуває на балансі Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України (Балансоутримувач за Договором, Позивач у справі), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 16.04.09р. і становить за незалежною оцінкою 31444,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору майно передається в оренду для розміщення складу.

Згідно з п. 2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання Майна.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995р. №786 з урахуванням змін і доповнень до неї і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2009 р. 322,30 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

За умовами п. 3.3. Договору орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.4. Договору оренди передбачено, що у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Відповідно до п.3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% на 50% щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінету Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно з п.5.3. Договору Орендар зобовязується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

За умовами п.п.10.1., 10.2. Договору цей Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 25 серпня 2009р. до 24 серпня 2010р. включно. Умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку його дії, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині зобов'язань Орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов'язань.

Відповідно до акту прийманняпередавання, погодженого Балансоутримувачем, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування, без права приватизації, передачі в суборенду, переходу права власності третім особам державне нерухоме майно будівлю колишньої дизельної електростанції площею 117,4 кв. м (надалі Майно), розміщене за адресою: Чернігівська область, вул. Космонавтів, 90, що перебуває на балансі Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України (Балансоутримувач за Договором, Позивач у справі), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 16.04.09р. і становить за незалежною оцінкою 31444,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Чернігівській області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були укладені угоди від 25.08.2009, від 08.02.2010, від 01.12.2011 до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.08.2009 №180-09, щодо розрахунку та розміру орендної плати.

Також 01 листопада 2013 року між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Чернігівській області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 була укладена угода до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.08.2009 №180-09 (далі-Угода), відповідно до якої сторони домовились вважати Договір продовженим до 21.08.2016 включно, на умовах, передбачених Договором, з урахуванням змін, внесених цією Угодою.

При цьому, Балансоутримувачем за Договором визначено Спеціальний авіаційний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Згідно з вказаною Угодою внесено зміни до Договору та акту приймання-передавання, а саме: слова Спеціальний авіаційний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України замінено словами Спеціальний авіаційний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій у відповідних відмінках.

Крім того, пункт 1.1. Договору викладено в новій редакції:

1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування, без права передачі в суборенду та приватизації державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно будівлі колишньої дизельної електростанції (надалі майно), площею 117,4 кв. м, що знаходиться на балансі Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України (надалі-Балансоутримувач) та розташоване за адресою: Чернігівська область, вул. Космонавтів, 90, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30 вересня 2013р. і становить за незалежною оцінкою 56985,95 грн.

Пункт 3.1. Договору викладено в наступній редакції:

3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) вересень 2013 р. 712,32 грн.

Сторони домовились також, що орендна плата, визначена на підставі нової незалежної оцінки, з відповідним її коригуванням на індекс інфляції, застосовується з 24.08.2013р.

Відповідач, в порушення умов Договору, орендну плату сплачував несвоєчасно.

Відповідно до наданого Позивачем розрахунку, за жовтень 2014 року - вересень 2015 року, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 9197,88 грн. Дану суму боргу Позивач просить стягнути з Відповідача.

Оскільки майно, передане в оренду за вищевказаним Договором є державною власністю, то до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосовувати крім загальних положень законодавства про зобовязання в першу чергу норми спеціального в цій сфері правовідносин Закону України Про оренду державного і комунального майна від 10 квітня 1992 року N2269-XII (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №2269).

Згідно з ч.1 ст.2 даного Закону:

1. Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону №2269:

3. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.19 Закону №2269:

1. Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

3. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України:

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГКУ):

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості Відповідача по орендній платі за жовтень 2014 року - вересень 2015 року на користь Позивача в сумі 9197,88 грн., а тому суд приходить до висновку, що позов в даній частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Статтею 29 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що за невиконання зобов'язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГКУ:

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч.1 ст.216 ГКУ:

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.217 ГКУ:

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч.1 ст.218 ГКУ:

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГКУ:

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п.1 ст.546 Цивільного кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.548 Цивільного кодексу виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з п.3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, уключаючи день оплати.

Відповідно до п.3.8 Договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф в розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідно до п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Оскільки заборгованість по орендній платі за жовтень 2014 року - червень 2015 року в сумі 6561,23 грн. існує більше ніж три місяці, Позивачем обґрунтовано нараховано Відповідачу та заявлено до стягнення штраф в розмірі 7% від суми заборгованості, що становить 459,29 грн.

Також, враховуючи заяви про зменшення розміру позовних вимог, Позивач остаточно просить стягнути з Відповідача 1708,94 грн. пені за період з 13.11.2014 по 21.10.2015 відповідно до наданого розрахунку.

За результатами здійсненої судом перевірки нарахування Позивачем заявленої до стягнення суми пені встановлено, що розмір пені за вищевказаний період Позивачем розрахований вірно, з урахуванням положень ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, а тому дана сума підлягає стягненню з Відповідача в повному обсязі.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог, Позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення з Відповідача 121,92 грн. - 3% річних за період з 13.11.2014 по 21.10.2015 та 1196,88 грн. інфляційних за листопад 2014 року - жовтень 2015 року відповідно до наданих розрахунків.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача 280,88 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку.

При цьому, Позивачем надано розрахунок відшкодування земельного податку та рахунок-фактура №19 від 05.02.2015.

В обґрунтування стягнення земельного податку Позивач посилається на норми ст.797 Цивільного кодексу України, відповідно до якої плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

З даної норми вбачається, що остання фактично передбачає складові, з яких може складатися плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), і, зокрема, що крім плати за користування безпосередньо самою будівлею або спорудою вона може складатися і з плати за користування земельною ділянкою під цією будівлею або спорудою.

Проте, дана норма не передбачає ні прямого обовязку орендаря сплачувати таку плату за користування земельною ділянкою, ні чіткого, конкретного розміру або порядку нарахування розміру такої плати.

Зокрема, ця норма не передбачає і, що розмір такої плати за користування земельною ділянкою має дорівнювати саме розміру земельного податку, який за неї сплачується.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України:

«За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.»

Договором, що є предметом розгляду даної справи, не передбачено ні прямого обовязку Відповідача сплачувати таку плату за користування земельною ділянкою, ні чіткого, конкретного розміру або порядку нарахування розміру такої плати, зокрема і, що розмір такої плати за користування земельною ділянкою має дорівнювати саме розміру земельного податку, який за неї сплачується.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для стягнення з Відповідача заявлених Позивачем 280,88 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку, а тому відмовляє в позові в цій частині.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів своєчасної сплати орендної плати, як і належних та достатніх доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, Відповідач не надав.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення 12684,91 грн., в тому числі 9197,88 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 1708,94 грн. пені, 459,29 грн. штрафу, 121,92 грн. 3% річних та 1196,88 грн. інфляційних.

В решті позову має бути відмовлено з підстав, зазначених вище.

Враховуючи, що до виникнення спору призвели неправильні дії Відповідача, суд доходить висновку, що відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу судовий збір має бути покладений в повному обсязі на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (пров. Березневий, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. Космонавтів, 90, м. Ніжин, Чернігівська область, 16603, ідентифікаційний код 33965532) 9197 грн. 88 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 1708 грн. 94 коп. пені, 459 грн. 29 коп. штрафу, 121грн. 92 коп. 3% річних, 1196 грн. 88 коп. інфляційних та 1218 грн. 00 коп. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В стягненні 280 грн. 88 коп. заборгованості з відшкодування земельного податку відмовити.

Повне рішення складено 22 грудня 2015 року.

Суддя І.В. Кушнір