ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 грудня 2015 року № 912/5059/15

Суддя господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінок Черкащина ЛТД", с. Хрещатик, Черкаський район, Черкаська область

до: Публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", м. Кіровоград

про розірвання договору та стягнення 81 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Барвінок Черкащина ЛТД" в особі арбітражного керуючого-лікідатора ТОВ "Барвінок Черкащина ЛТД" ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 28.12.2015, яка містить вимоги наступного змісту:

- розірвати договір № 3/37 про передачу прав від 16.10.2008;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" грошові кошти в сумі 81 000,00 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За вимогами пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України).

Законом України "Про судовий збір" встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору за подання позовних заяв до господарських судів: із позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (стаття 4 Закону України "Про судовий збір").

Пунктом 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Таким чином, позивач згідно поданої позовної заяви мав сплатити судовий збір в одному розмірі мінімальної заробітної плати за немайновою вимогою про розірвання договору - 1218,00 грн та 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (не менше 1 218,00 грн) за вимогою про стягнення коштів.

Таким чином, подавши вказаний позов, позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 2 243,00 грн.

Поряд з цим, заявником згідно квитанції № 14727144 від 28.12.2015 сплачено судовий збір лише в сумі 1 218,00 грн, що свідчить про недоплату судового збору та порушення законодавчих вимог щодо необхідності сплати судового збору у встановленому розмірі окремо з кожної заявленої у позові вимоги.

Викладене свідчить про недоплату судового збору та порушення законодавчих вимог щодо необхідності сплати судового збору у встановленому розмірі окремо з кожної заявленої у позові вимоги немайнового та майнового характеру.

За таких обставин, надана заявником квитанція № 14727144 від 28.12.2015 не є належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі за поданою позовною заявою.

Відсутність доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, частина 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України визначає, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, вказана стаття встановлює процесуальний обов'язок позивача щодо надіслання копій позовної заяви та доданих до неї документів з описом вкладення.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви повинні додаватись документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Разом з цим, до позовної заяви позивачем не додано доказів, які б підтверджували направлення відповідачу всіх копій доданих до позову документів.

Так, як на доказ направлення позовної заяви позивач вказує та прикладає до останньої опис вкладення в цінний лист від 28.12.2015. Поміж тим, у наданому позивачем описі вкладення фіксується направлення відповідачеві позовної заяви на 5 аркушах, копії договору № 3/37 від 16.10.2008 про передачу прав, копії рахунку № 5757 від 16.10.2008, копії платіжного доручення №10 від 17.10.2008 та копії вимоги до ПАТ "Кіровоградобленерго" від 08.12.2015, а загальна кількість предметів зазначена - 5.

Додатки до позовної заяви, які подані до господарського суду та перелічені позивачем в додатку до позову в п. п. 1 та 2, в описі вкладення документів, які надсилались відповідачу не зазначені.

Таким чином, господарський суд зауважує, що із змісту вказаного опису вбачається направлення відповідачеві не всіх додатків до позовної заяви

Вказане суперечить вимогам процесуального закону, оскільки за наведеними вище вимогами ст. 56 Господарського процесуального кодексу України відповідачеві в обов'язковому порядку підлягає направленню не лише копія позовної заяви, а й додані до позову документи.

В абзаці 7 пункту 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано роз'яснення, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 28.12.2015 (вх. № 5059/15 від 30.12.2015) та додані до неї матеріали повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінок Черкащина ЛТД".

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Барвінок Черкащина ЛТД" за адресою арбітражного керуючого-ліквідатора ОСОБА_1 18021, АДРЕСА_1 та Публічному акціонерному товариству "Кіровоградобленерго" за адресою: 25015, м. Кіровоград, просп. Комуністичний, 15.

Суддя В.В.Тимошевська