ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2015 р.Справа № 916/4468/15

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

до відповідача: ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2;

про стягнення 61219,06грн.

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю;

Від відповідача: не зявився;

Суть спору: Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської з позовом та уточненнями до нього про стягнення з відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №39/83 від 01.06.2004р. у сумі 61219,06грн. у тому числі 5602,21грн. заборгованості з орендної плати, 55616,85грн. неустойки.

Позивач на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 10.07.2015р., 16.07.2015р., 26.10.2015р., 18.11.2015р. та від 03.12.2015р. направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у наявному в матеріалах справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 26.11.2015р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача суд встановив:

01.06.2004р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар, Відповідач) було укладено договір оренди нежилого приміщення №39/83 (далі договір), згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 201, загальною площею 146,5кв.м.для розміщення авто майстерні та побутових майстерень.

Згідно рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 р. № 56-V Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси повноваження по виконанню функцій орендодавця були покладені на Представництво по управлінню комунальною власністю.

Відповідно до положення Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, що затверджене рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 р. № 2752-VI, Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

Позивач зазначає, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови договору щодо своєчасної сплати орендної плати, у звязку з чим позивач, 20.06.2014р. звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 7359,25грн. та пені у сумі 223,05грн. Рішенням господарського суду Одеської області від 28.08.2014р. по справі №916/2414/14 позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволені у повному обсязі. 02.06.2015р. відповідно до акту державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ ФОП ОСОБА_2 було виселено з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 146,5кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 201 та приміщення передано Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Як зазначає позивач за час судового розгляду та до моменту фактичного виконання рішення утворилася заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 5602,21грн. за період грн. за період з 01.06.2014р. по 14.09.2014р.

Крім того позивачем нараховано неустойку у сумі 43221,16грн. за несвоєчасне повернення орендованого приміщення за період з 15.09.2014р. по 02.06.2015р.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представників позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 759Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2004р. між сторонами було укладено договір оренди нежилого приміщення №39/83 згідно якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 201, загальною площею 146,5кв.м.для розміщення авто майстерні та побутових майстерень.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, , 20.06.2014р. звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 7359,25грн. та пені у сумі 223,05грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.08.2014р. по справі №916/2414/14 позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволені у повному обсязі та розірвано договір оренди нежитлового приміщення №39/83 від 01.06.04р., укладений між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 145,2кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 201 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та стягнуто ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 7359,25грн., пеню у розмірі 223,05грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 4263,00грн.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Станом на день розгляду справи №916/4468/15 рішення господарського суду Одеської області по справі №916/2414/14 чинне.

02.06.2015р. відповідно до акту державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ ФОП ОСОБА_2 було виселено з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 146,5кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 201 та приміщення передано Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Як свідчать матеріали справи, укладений між сторонами договір, за своєю правовою природою відноситься до договорів найму, різновидом якого є оренда. Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору, належить до комунальної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст.ст. 10,18, 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, істотною умовою договору оренди, зокрема, є орендна плата. Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату своєчасно та в повному обсязі. Орендар вносить орендну плату за договором незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 5602,21грн. за період грн. за період з 01.06.2014р. по 14.09.2014р. (розрахунок в матеріалах справи).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідач заборгованість з орендної плати у сумі 5602,21грн. не сплатив та документів спростовуючих позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати не надав, вимоги позивача щодо стягнення орендної плати у сумі 5602,21грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи.

Таким чином заборгованість відповідача з орендної плати у сумі 5602,21грн. за період 01.06.2014р. по 14.09.2014р. підлягає стягненню на користь позивача у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки у сумі 55616,85грн. слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Пунктом 4.7. договору передбачено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобовязаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду.

Судом встановлено, що орендоване приміщення було передано позивачу 02.06.2015р. у примусовому порядку відповідно до акту державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського РУЮ (копія в матеріалах справи).

Згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивач нарахував відповідачу неустойку за період з 15.09.2014р. (набрання чинності рішення суду по справі №916/2414/14) по 02.06.2015р. (акт державного виконавця) у сумі 55616,85грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Таким чином неустойка у сумі 55616,85грн. за період з 15.09.2014р. по 02.06.2015р. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено виконання своїх зобовязань за договором.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення з відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 5602,21грн. заборгованості з орендної плати, 55616,85грн. неустойки, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача згідно зі ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (65006, м. Одеса, селище Дзержинського, 13, ІПН НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код ЄДРПОУ 2630259) 5602/пять тисяч шістсот дві/грн. 21коп. заборгованості з орендної плати, 55616/пятдесят пять тисяч шістсот шістнадцять/грн. 85коп. неустойки, 1218/одна тисяча двісті вісімнадцять/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 25 грудня 2015 р.

Суддя Л.В. Степанова