ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2015 р.Справа № 916/4339/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петренко Н.Д.

при секретарі Мурачашвілі Х.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу №916/4339/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "П.В.К."

про стягнення 144 496 грн. 13 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився; згідно клопотань, які надійшли до суду 17.11.2015р. та 30.11.2015р., позивач просить суд розглянути справу без участі представника позивача.

від відповідача: не зявився; про місце та дату судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але, судову кореспонденцію повернуто поштою із зазначенням "не має дома".

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 144 496 грн. 13 коп.

Відповідач письмових заперечень щодо позову до суду не надав.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

11 лютого 2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" (Лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "П.В.К." (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу № 794/02/13-В, згідно якого Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу майно (далі Предмет лізингу), найменування і характеристики якого вказані в Специфікації (додаток № 2 до Договору), а Лізингоодержувач зобовязується прийняти Предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі, зазначені в Графіку внесення лізингових платежів (додаток № 1 до Договору, далі "Графік платежів"), а також інші платежі відповідно до умов даного Договору. Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (в тому числі, обовязкового підписання Сторонами всіх Додатків до Договору) і діє до повного виконання Сторонами зобовязань за Договором.

Відповідно до розділу 2 Договору всі платежі за Договором Лізингоодержувач зобовязаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингоодержувач зобовязаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставлення та отримання рахунків Лізингодавця. Загальна сума лізингових платежів на дату укладання Договору визначається п. 8.1. Договору і може змінюватися відповідно до умов цього Договору. Порядок, розмір та терміни оплати Лізингоодержувачем лізингових платежів встановлюються в Графіку платежів (додаток № 1 до Договору). Авансовий платіж оплачується Лізингоодержувачем до передачі Предмета лізингу акту приймання-передачі у владіння та користування і є частиною компенсації вартості Предмета лізингу. Оплата авансового платежу здійснюється не пізніше дати, встановленої для його оплати відповідно до графи 2 Графіка платежів в сумі, зазначеній у графі 6 Графіка платежів. Після прийому-передачі Предмета лізингу за актом у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачем, авансовий платіж зараховується Сторонами як лізингового платежу. Всі чергові лізингові платежі Лізингоодержувач зобовязаний сплачувати не пізніше дати, встановленої для їх оплати відповідно до графи 2 Графіка платежів в сумі, зазначеній у графі 6 Графіка платежів.

Згідно п. 2.6. Договору у разі зазначення в п. 8.5. Договору на застосування при визначенні розміру лізингового платежу коригування курсу валют, Сторони погоджуються, що лізингові платежі, які підлягають виплаті згідно даного Договору розраховуються з використанням середньозваженого курсу української гривні до долара США на міжбанківському ринку за наступною формулою: Т=То + Кт /Ко.

Відповідно до п. 8.4. Договору право власності на Предмет лізингу ( в тому числі і у разі дострокового викупу Предмета лізингу) переходить до Лізингоодержувачу тільки за умови відсутності заборгованості за лізинговими платежами, неоплачених витрат Лізингодавця, які виникли у звязку з виконанням цього Договору, а також неоплачених штрафних санкцій та невідшкодованих підтверджених збитків Лізингодавця за Договором, або за будь-яким іншим Договором лізингу, укладеним між Лізингодавцем та Лізингоодержувачем, що підтверджується Актом звіряння розрахунків, підписаного Сторонами.

Позивач зазначає, що він свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме придбав Предмет лізингу та передав його у користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 14.02.2013р. Однак, відповідач з червня 2014р. припинив виконувати зобовязання щодо оплати лізингових платежів, продовжуючи експлуатувати Предмет лізингу на безоплатній основі, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість щодо оплати Предмету лізингу.

Крім того, позивач зазначає, що 18.07.2014р. він цінним листом направив на адресу відповідача ОСОБА_1 № 215 УПК від 10.07.2014р. щодо сплати заборгованості. Однак зазначений ОСОБА_1 залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" Лізингодавець має право, зокрема - відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; - вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Згідно п. 11.2.1. Договору Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір та вилучити Предмет лізингу у випадках, коли Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) і/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 днів від дня настання строку платежу, встановленого Графіком платежів або Загальними умовами.

Відповідно до п. 11.4. Договору у разі, якщо 20 календарних днів від дати направлення Лізингоодержувачу повідомлення згідно п. 11.3. Загальних умов, Лізингоодержувач не усуне визначені в повідомленні порушення або не викупить Предмет лізингу, сплативши Лізингодавцю Суму викупу згідно п. 8.5. Загальних умов, Лізингодавець направляє на юридичну адресу Лізингоотримувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і поверненні Предмета лізингу із зазначенням терміну та місця його передачі Лізингодавцю. При цьому у разі відмови Лізингоодержувача від передачі (повернення) Предмета лізингу Лізингодавцю, Лізингодавець має право самостійно вилучити Предмет лізингу з місця зберігання/знаходження або ремонту без будь-яких дозволів Лізингоодержувача з покладанням на Лізингоодержувача понесених витрат.

Позивач зазначає, що він 11.11.2014р. направив цінним листом на адресу відповідача ОСОБА_2 № 817 УПК від 10.11.2014р. про відмову (розірвання) від Договору фінансового лізингу № 794/02/13-В на підставі ст.. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" та п. 11.4. Договору, в якому зобовязав відповідача повернути Предмет лізингу та всі належні документи і приналежності протягом 7 днів. Дане повідомлення відповідач отримав 17.11.2014р, згідно з поштовим повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 11.6. Договору датою розірвання Договору є дата фактичної передачі Предмета лізингу Лізингоодержувачем Лізингодавцю (дата повернення) або дата вилучення Предмету лізингу.

Позивач зазначає, що повернути Предмет лізингу йому вдалося лише 28.11.2014р., про що було складено Акт повернення (вилучення) майна з фінансового лізингу. Отже, на думку позивача, Договір фінансового лізингу вважається розірваним з 19.11.2014р.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право, зорема - вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

Згідно п. 11.8. Договору вилучення Предмета лізингу, припинення (відмова від договору) не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно Договору. Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови Лізингодавця від цього Договору (розірвання договору), Лізингоодержувач зобовязаний протягом терміну, зазначеного в повідомленні про відмову від Договору (його розірвання), сплатити Лізингодавцю всі нараховані та несплачені лізингові платежі згідно Графіка платежів; витрати, понесені Лізингодавцем у звязку з виконанням цього Договору (у тому числі, у звязку з вилученням Предмета лізингу, транспортуванням, зберіганням, витрати на здійснення виконавчого напису нотаріуса, судові витрати, витрати у звязку з оплатою юридичних послуг і т.д.), а також передбачені Договором або чинним законодавством України штрафні санкції.

Враховуючи те, що відповідач порушив умови Договору фінансового лізингу і не сплатив позивачу передбачені лізингові платежі за період з 22.03.2014р. (дата виникнення боргу) по 19.11.2014р. (дата розірвання Договору), за ним утворилась заборгованість у сумі 144 496 грн. 13 коп. (яка складається з сум вартості предмету лізингу; винагороди з урахуванням суми курсової різниці; курсової різниці згідно п. 2.6. Договору).

Несплату відповідачем наявної заборгованості позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та

Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" (Лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "П.В.К." (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу № 794/02/13-В, згідно якого Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу майно (далі Предмет лізингу), найменування і характеристики якого вказані в Специфікації (додаток № 2 до Договору), а Лізингоодержувач зобовязується прийняти Предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі, зазначені в Графіку внесення лізингових платежів (додаток № 1 до Договору, далі "Графік платежів"), а також інші платежі відповідно до умов даного Договору.

Згідно п. 2.6. Договору у разі зазначення в п. 8.5. Договору на застосування при визначенні розміру лізингового платежу коригування курсу валют, Сторони погоджуються, що лізингові платежі, які підлягають виплаті згідно даного Договору розраховуються з використанням середньозваженого курсу української гривні до долара США на міжбанківському ринку за наступною формулою: Т=То + Кт /Ко.

Відповідно до п. 8.4. Договору право власності на Предмет лізингу ( в тому числі і у разі дострокового викупу Предмета лізингу) переходить до Лізингоодержувачу тільки за умови відсутності заборгованості за лізинговими платежами, неоплачених витрат Лізингодавця, які виникли у звязку з виконанням цього Договору, а також неоплачених штрафних санкцій та невідшкодованих підтверджених збитків Лізингодавця за Договором, або за будь-яким іншим Договором лізингу, укладеним між Лізингодавцем та Лізингоодержувачем, що підтверджується Актом звіряння розрахунків, підписаного Сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме придбав Предмет лізингу та передав його у користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 14.02.2013р. Однак, відповідач з червня 2014р. припинив виконувати зобовязання щодо оплати лізингових платежів, продовжуючи експлуатувати Предмети лізингу на безоплатній основі, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість щодо оплати Предмету лізингу.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання умов Договору щодо оплати Предмету лізингу до суду не надав.

18.07.2014р. позивач цінним листом направив на адресу відповідача ОСОБА_1 № 215 УПК від 10.07.2014р. щодо сплати заборгованості. Однак зазначений ОСОБА_1 залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" Лізингодавець має право, зокрема - відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; - вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Згідно п. 11.2.1. Договору Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір та вилучити Предмет лізингу у випадках, коли Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) і/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 днів від дня настання строку платежу, встановленого Графіком платежів або Загальними умовами.

Відповідно до п. 11.4. Договору у разі, якщо 20 календарних днів від дати направлення Лізингоодержувачу повідомлення згідно п. 11.3. Загальних умов, Лізингоодержувач не усуне визначені в повідомленні порушення або не викупить Предмет лізингу, сплативши Лізингодавцю Суму викупу згідно п. 8.5. Загальних умов, Лізингодавець направляє на юридичну адресу Лізингоотримувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і поверненні Предмета лізингу із зазначенням терміну та місця його передачі Лізингодавцю. При цьому у разі відмови Лізингоодержувача від передачі (повернення) Предмета лізингу Лізингодавцю, Лізингодавець має право самостійно вилучити Предмет лізингу з місця зберігання/знаходження або ремонту без будь-яких дозволів Лізингоодержувача з покладанням на Лізингоодержувача понесених витрат.

11.11.2014р. позивач направив цінним листом на адресу відповідача ОСОБА_2 № 817 УПК від 10.11.2014р. про відмову (розірвання) від Договору фінансового лізингу № 794/02/13-В на підставі ст.. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" та п. 11.4. Договору, в якому зобовязав відповідача повернути Предмети лізингу та всі належні документи і приналежності протягом 7 днів. Дане повідомлення відповідач отримав 17.11.2014р, згідно з поштовим повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 11.6. Договору датою розірвання Договору є дата фактичної передачі Предмета лізингу Лізингоодержувачем Лізингодавцю (дата повернення) або дата вилучення Предмету лізингу.

З матеріалів справи вбачається, що повернути Предмет лізингу позивачу вдалося лише 28.11.2014р., про що було складено Акт повернення (вилучення) майна з фінансового лізингу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право, зорема - вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

Згідно п. 11.8. Договору вилучення Предмета лізингу, припинення (відмова від договору) не звільняє Лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів згідно Договору. Сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови Лізингодавця від цього Договору (розірвання договору), Лізингоодержувач зобовязаний протягом терміну, зазначеного в повідомленні про відмову від Договору (його розірвання), сплатити Лізингодавцю всі нараховані та несплачені лізингові платежі згідно Графіка платежів; витрати, понесені Лізингодавцем у звязку з виконанням цього Договору (у тому числі, у звязку з вилученням Предмета лізингу, транспортуванням, зберіганням, витрати на здійснення виконавчого напису нотаріуса, судові витрати, витрати у звязку з оплатою юридичних послуг і т.д.), а також передбачені Договором або чинним законодавством України штрафні санкції.

Враховуючи те, що відповідач порушив умови Договору фінансового лізингу і не сплатив позивачу передбачені лізингові платежі за період з 22.03.2014р. (дата виникнення боргу) по 19.11.2014р. (дата розірвання Договору), за ним утворилась заборгованість у сумі 144 496 грн. 13 коп. (яка складається з сум вартості предмету лізингу; винагороди з урахуванням суми курсової різниці; курсової різниці згідно п. 2.6. Договору).

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач доказів повного та належного виконання своїх зобовязань за Договором не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" підлягає задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "П.В.К." (67800, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Портова, 28, , п/р 1 в ПАТ "Марфін Банк", МФО 328168) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" (04205, м. Київ, пр.-т Оболонський, 35-А, оф. 301, , п/р 1644 в філії "Київ сіті" ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380775) заборгованість у сумі 144 496 (сто сорок чотири тисячі чотириста девяносто шість) грн. 13 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 2 167 (дві тисячі сто шістдесят сім) грн. 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21 грудня 2015 р.

Суддя Н.Д. Петренко