ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.12.15р. Справа № 904/9101/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в собі Відокремленого підрозділу "Придніпровська теплова електростанція" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСЕРВІС-Л", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 36 713, 86 грн. за договором про поставку теплової енергії

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, дов. № 38 від 15.04.2015р.

від відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від 23.11.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" в особі відокремленого підрозділу «Придніпровська теплова електрична станція ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСЕРВІС-Л" про стягнення з останнього за договорами про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 2808 від 14.10.2008р. та № П285 від 24.04.2015р. заборгованості у сумі 21 005,15 грн., пені 7 058,51 грн., 3% річних 404,56 грн., інфляційних втрат 8 245,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань по оплаті поставленої позивачем теплової енергії за договорами про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 2808 від 14.10.2008р. та № П285 від 24.04.2015р.

Позивач позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримав, заявив про часткову оплату відповідачем боргу у розмірі 21 005,15 грн.

Відповідач проти позову не заперечив, надав докази оплати основної суми боргу у розмірі 21 005,15грн. та надав клопотання про зменшення пені на 50 %.

У судовому засіданні 02.11.2015р. оголошувалась перерва до 23.11.2015р., 23.11.2015р. оголошувалась перерва до 21.12.2015р.

Ухвалою суду від 23.11.2015р. продовжено строк розгляду справи до 30.12.2015р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 21.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.08р. між Відкритим акціонерним товариством "Дніпроенерго", яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" (далі енергопостачальна організація, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСЕРВІС-Л" (далі споживач, відповідач) укладено договір № 2808 про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (далі Договір-1), в подальшому сторонами підписано Додаткову угоду №1 від 11.11.2008р.

Відповідно до розділу 1. Договору-1, енергопостачальна організація приймає на себе зобовязання поставляти споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних йому обємах, а споживач зобовязується оплачувати отриману теплову енергію по встановленим тарифам в строки та на умовах, визначених цим договором.

Енергопостачальна організація зобовязується поставити теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби споживача: опалення - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання на протязі року; у кількості та обємах відповідно додатку №1 до цього договору, на обєкти споживача: м. Дніпропетровськ, Самарський район, вул. Роторна, 2а, підприємство (п.п. 2.2., 2.2.1. Договору-1).

Згідно п. 2.3.2. Договору -1 споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обємах та в строки, які передбачені розділом 6 цього договору.

У відповідності до п.п. 3.1., 3.1.1. Договору-1 енергопостачальна організація має право вимагати від споживача виконання умов цього договору та відшкодування збитків, вчинених порушеннями, допущеними споживачем під час користування тепловою енергією відповідно до акту.

Пунктом 5.1. Договору -1 в редакції Додаткової угоди №1 встановлено, що облік спожитої споживачем теплової енергії проводиться: ГВС- розрахунковим способом, опалення по приладу обліку, встановленому по адресі: вул.. Роторна, 2а. На межі розподілу з енергопостачальною організацією споживачу встановлюється та опломбовується обмежувальною шайбою. Установку обмежувальної шайби проводить споживач по розрахунку енергопостачальної організації та в присутності її представника. При самостійному знятті шайби штраф в розмірі 5-ти кратної вартості теплової енергії, спожитої з вказаним порушенням (включаючи тарифну вартість), тобто як за збільшення теплового навантаження, виходячи з максимальної пропускної спосібності теплопроводів, за період з моменту останньої перевірки, але не більше строку позовної давності.

Розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться виключно в грошовій формі у відповідності з діючими тарифами. Можуть бути й інші форми розрахунків, які не суперечать діючому законодавству, з обовязковим укладенням при цьому додаткових угод (п. 6.2. Договору -1).

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.4. Договору -1 розрахунки за теплову енергію енергопостачальна організація здійснюється з споживачем у відповідності з розділом 12.5 «Правил користування теплової енергії» та пунктом 6.5. типового договору ) додаток №1 до «Правил користування тепловою енергією») в наступному порядку:

- для споживачів категорії «інші споживачі» - передоплати за 5 днів до початку розрахункового місяця в розмірі 100% від суми заявленого витрат теплової енергії на розрахунковий місяць (відповідно додатку №1 до цього договору):

- остаточна оплата проводиться в 5-ти ленний строк від дати отриманого рахунка-фактури на оплату теплової енергії за винятком передоплати.

На протязі 5-ти банківських днів, по першому з подій, у відповідності до п. 6.4. цього договору, енергопостачальна організація надає споживачу податкову накладну (п. 6.5. Договору-1).

Пунктом 10.1. Договору-1 встановлено, що строк дії цього договору з 01.11.2008р. по 31.12.2009р. Цей договорі вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією з сторін про закінчення його дії.

24.04.2015р. між Публічним акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" (далі теплопостачальна організація, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСЕРВІС-Л" (далі споживач, відповідач) укладено договір № П285 купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води (далі Договір-2).

Відповідно до цього договору:

- теплопостачальна організація бере на себе зобовязання виробляти та безперервно постачати (за винятком нормативно встановлених перерв) споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних йому обсягах;

- споживач зобовязується оплачувати отриману теплову енергію за затвердженими тарифами в строки і на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. Договору -2).

У відповідності до п.п. 2.2., 2.2.1. Договору-2 теплопостачальна організація зобовязується виробляти і постачати теплову енергію у вигляді гарячої води споживачу відповідної якості та у кількості і обсягах згідно додатку 1 до цього договору на обєкт споживача за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Роторна, 2а, при дотриманні і виконанні споживачем умов цього договору і наявності акта про готовність до опалювального періоду без зауважень теплопостачальної організації. Межі балансової належності теплових мереж, теплофікаційного обладнання і експлуатаційної відповідальності сторін визначені додатком 2, який є невідємною частиною цього договору.

Згідно п.п. 3.1., 3.1.1. Договору-2 теплопостачальна організація має право вимагати від споживача виконання умов цього договору і відшкодування збитків, заподіяних порушеннями, допущеними споживачем під час користування тепловою енергією згідно з актами про порушення.

Облік переданої споживачу теплової енергії проводиться: облік теплопостачання по приладу обліку, встановленому за адресою: вул.. Робоча, 2а, гаряче водопостачання відсутнє,. На межі розподілу з теплопостачальною організацією споживачу встановлюється(ються) і опломбовуються обмежувальні шайби. Встановлення фланцевого зєднання і обмежувальної шайби проводиться теплопостачальною організацією за її розрахунком і в присутності її представника. При самостійному знятті шайби штраф у розмірі 5-ти кратній вартості теплової енергії, спожитої з вказаним порушенням (включаючи тарифну вартість), тобто як за збільшення теплового навантаження, виходячи з максимальної пропускної спроможності теплопроводів, за період з моменту останньої перевірки, але не більше за термін позовної давності (п. 4.1. Договору -2).

Відповідно до п. 5.2. Договору -2 розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться виключно в грошовій формі відповідно до тарифів, що діють. Можливі інші форми розрахунків, що не суперечать чинному законодавству, з обовязковим підписанням при цьому додаткових угод

Пунктом 5.3. Договору -2 встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 5.4. Договору-2 основним документом для сплати та обліку є рахунок-фактура (додаток 4 до цього договору), який теплопостачальна організація направляє споживачу в строк до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач має право отримати рахунок-фактуру у теплопостачальній організації 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Датою отримання рахунку-фактури вважається:

- у випадку вручення рахунку-фактури представнику споживача дата, зазначена на другому екземплярі рахунку-фактури, П.І.Б. і підпис представника споживача, який отримав рахунок фактури;

- у разі надіслання рекомендованим листом - дата реєстрації поштового відділення, яка підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа по місту 5 днів.

Рахунок-фактура з первинним документом, який підтверджує факт отримання споживачем теплової енергії, з правом формування у теплопостачальної організації прибутку, та дебіторської заборгованості (п. 5.4. Договору -2).

Відповідно до п. 5.5. Договору-2 розрахунки за теплову енергію споживач з теплопостачальною організацією здійснює в наступному порядку:

- для споживачів категорії інші споживачі, та бюджетні організації передоплатою за 5 днів до початку розрахункового місяця у розмірі 100 % від вартості заявленої витрати теплової енергії на розрахунковий місяць (згідно додатку 1 до цього договору);

- останній розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється в 5 денний термін від дати отримання рахунку-фактури за вирахуванням передоплати.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2015р. Сторони домовились, що відповідно до ст.. 631 ЦК України та ст.. 180 ГК України, умови цього договору в частині надання послуг теплопостачання застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, і діють з 01.04.2015р., а у частині розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення (п. 9.1. Договору -2).

Позивач свої зобов'язання по договорам виконав належним чином, за період з січня 2015р. квітень 2015р. включно надав послуги з постачання теплової енергії на суму 27 405,15 грн., відповідно до виставлених Відповідачу рахунків-фактур № 34 від 31.01.2015р. по договору 2808 від 14.10.2008р. на суму 12 534,62 грн., № 89 від 28.02.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2008р. на суму 10 056,25 грн., № 182 від 31.03.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2015р. на суму 3 156,46 грн., № 240 від 30.04.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2008р. на суму 0,19 грн., № 241 від 30.04.2015р. по договору № П285 від 24.04.2015р. на суму 1 657,63 грн. (а.с.46-50), отримання вказаних рахунків-фактур підтверджується підписом повноважного представника Відповідача на них.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково у сумі 6 400,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 44-45), у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 21 005,15 грн., що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічну норму містить і ст. 526 ЦК України.

Згідно із ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. За ч. 7 ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст.901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до Акту звірки розрахунків № 65, підписаного сторонами сума заборгованості станом на 14.08.2015р. становила 21 005,15 грн. (а.с. 43).

В ході розгляду справи відповідач заявив про оплату суми основного боргу у розмірі 21 005,15 грн., що підтверджується виписками по рахунку (а.с. 65-66), платіжними дорученнями (а.с. 75) та не заперечується позивачем.

Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 1-1 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

На підставі викладеного, в частині стягнення 21 005,15 грн. суми основного боргу провадження у справі підлягає припиненню по п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Також Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у сумі 7 058,51 грн., 3% річних - 404,56 грн. та інфляційні втрати 8 245,64 грн. за період з 18.02.2015р. по 08.10.2015р.

Пунктом 7.2.4. Договору -1 встановлено, що несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі 0,5% яка підлягає оплаті суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня.

Відповідно п. 6.3.5. Договору -2 у випадку порушення строків розрахунків за теплову енергію пеня у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми, що належить до оплати за кожен день прострочення платежу до дня повного виконання зобовязання.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що загальна сума пені, що підлягає до стягнення складає 6 946,77 грн., а саме:

- по рахунку-фактурі № 34 від 31.01.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2008р., з 18.02.2015р. по 21.05.2015р. (93 дн.) на суму 12 534,62 грн. сума пені складає 1 815,26 грн., з 22.05.2015р. по 28.05.2015р. (7 дн.) на суму 11 134,62 грн. - сума пені складає 128,12 грн., з 29.05.2015р. по 16.08.2015р. (80 дн.) на суму 6 134,62 грн. - сума пені складає 806,74 грн., загальна суму пені 2 750,12 грн.;

- по рахунку-фактурі № 89 від 28.02.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2008р., з 17.03.2014р. по 12.09.2015р. (180 дн.) на суму 10 056,25 грн. - сума пені складає 2 248,22 грн.,

- по рахунку-фактурі № 182 від 31.03.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2015р., з 16.04.2015р. по 08.10.2015р. (176 дн.) на суму 3 156,46 грн. - сума пені складає 879,30 грн.,

- по рахунку-фактурі № 241 від 30.04.2015р. по договору № П285 від 24.04.2015р., з 20.05.2015р. по 08.10.2015р. на суму 1 657,63 грн. - сума пені складає 369,13 грн.

В ході судового розгляду справи відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 50%, яке він обґрунтовує тим, що основним видом його діяльності є оптова торгівля столовою водою, що видобувається підприємством. У зв'язку з сезонним зниженням попиту на воду, відповідач має незадовільний фінансовий стан. Крім того, відповідач зазначає, що сума заборгованості та суму штрафних санкції не співрозмірні.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення судом розміру присудженої до стягнення неустойки є правом суду, яке реалізується ним на визначених законом підставах. Низький розрахунковий рівень споживачів (покупців) газу є характерною ознакою як для господарської діяльності позивача так і для господарської діяльності відповідача.

Водночас, виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальності, які встановленні договором або актом цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

З огляду на зазначене, та приймаючи до уваги те, що заборгованість відповідачем протягом розгляду справи сплачена у повному обсязі, суд вважає можливим зменшити розмір пені на 50 %.

Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача підлягає сума пені у розмірі 3 473,39 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 3 585,13 грн. (111,74 грн. + 3 473,39 грн.) слід відмовити.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3% річних за період з 18.02.2015р. по 08.10.2015р. становить 404,56 грн. та підлягає до стягнення.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення необхідно рахувати наступним чином:

- по рахунку-фактурі № 34 від 31.01.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2008р. на суму 12 534,62 грн. та в період з березня 2015р. по квітень 2015р. інфляційні втрати становили - 3 298,11 грн.;

- по рахунку-фактурі № 89 від 28.02.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2008р. на суму 10 056,25 грн. в період квітня 2015р. по вересень 2015р. інфляційні втрати становили 1 761,86 грн.;

- по рахунку-фактурі № 182 від 31.03.2015р. по договору № 2808 від 14.10.2015р. на суму 3 156,46 грн. в період травня 2015р. по вересень 2015р. інфляційні втрати становили 97,46 грн., загальна сума інфляційних втрат що підлягає до стягнення становить 5 157,43 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 3 088,21 грн. слід відмовити.

Отже, з врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі пені - 3 473,39 грн., 3% річних 404,56 грн., інфляційних втрат 5 157,43 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з врахуванням п. 4.3 Пленуму ВСГУ № 7 від 21.02.2013р., відповідно до якого у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСЕРВІС-Л» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Роторна, 2-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, ) в собі Відокремленого підрозділу "Придніпровська теплова електростанція" ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" (49112, м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 1, ) пені - 3 473,39 грн. (три тисячі чотириста сімдесят три грн. 39 коп.), 3% річних 404,56 грн. (чотириста чотири грн.56 коп.), інфляційних втрат 5 157,43 грн. (п'ять тисяч сто п'ятдесят сім грн. 43 коп.), витрати по сплаті судового збору - 1 111,84 грн. (одна тисяча сто одинадцять грн. 84 коп.), про що видати наказ.

В частині стягнення суми основного боргу у розмірі 21 005,15грн. провадження у справі припинити.

В частині стягнення пені в розмірі 3 585,13 грн. та інфляційних втрат - 3 088,21 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 22.12.2015р.

Суддя ОСОБА_3