КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Справа№ 910/10159/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Станіка С.Р.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання - Макеєнко О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Власенко І.І. - за довіреністю

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: Власенко І.І. - за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О.

на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015

у справі № 910/10159/15(суддя Морозов С.М.)

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» про зобов'язання виконати умови договору банківського рахунку № 10/2011/10004295 від 28.10.2011 в частині перерахування до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності коштів в розмірі 163 670,01 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/10159/15 позов задоволено. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Надра" виконати платіжні доручення та меморіальні ордери Індустріальної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про перерахування коштів за платіжними дорученнями: від 30.01.2015р. №241 на суму 18,00 грн.; від 28.01.2015р. №230 на суму 127,52 грн.; від 28.01.2015р. №219 на суму 129,16 грн.; від 28.01.2015р. №212 на суму 131,46 грн.; від 30.01.2015р. №242 на суму 136,00 грн.; від 28.01.2015р. №227 на суму 142,61 грн.; від 28.01.2015р. №237 на суму 207,68 грн.; від 28.01.2015р. №209 на суму 220,59 грн.; від 30.01.2015р. №240 на суму 222,60 грн.; від 28.01.2015р. №213 на суму 225,36 грн.; від 28.01.2015р. №210 на суму 232,83 грн.; від 28.01.2015р. №223 на суму 249,76 грн.; від 28.01.2015р. №234 на суму 277,18 грн.; від 28.01.2015р. №226 на суму 296,84 грн.; від 28.01.2015р. №232 на суму 327,58 грн.; від 28.01.2015р. №207 на суму 400,98 грн.; від 28.01.2015р. №208 на суму 456,16 грн.; від 28.01.2015р. №231 на суму 535,15 грн.; від 28.01.2015р. №238 на суму 703,98 грн.; від 28.01.2015р. №221 на суму 971,60 грн.; від 28.01.2015р. №235 на суму 1 008,93 грн.; від 28.01.2015р. №206 на суму 1 207,26 грн.; від 28.01.2015р. №228 на суму 1 233,10 грн.; від 28.01.2015р. №215 на суму 1 438,43 грн.; від 28.01.2015р. №222 на суму 1 760,32 грн.; від 28.01.2015р. №236 на суму 1 772,12 грн.; від 28.01.2015р. №211 на суму 2 026,43 грн.; від 28.01.2015р. №229 на суму 2 694,56 грн.; від 28.01.2015р. №214 на суму 2 901,55 грн.; від 28.01.2015р. №224 на суму 3 288,56 грн.; від 03.02.2015р. №243 на суму 3 877,62 грн.; від 28.01.2015р. №216 на суму 6 802,03 грн.; від 28.01.2015р. №202 на суму 10 775,89 грн.; від 28.01.2015р. №225 на суму 10 995,35 грн.; від 28.01.2015р. №239 на суму 16 693,75 грн.; від 28.01.2015р. №205 на суму 19 270,47 грн.; від 28.01.2015р. №233 на суму 25 071,54 грн.; від 02.02.2015р. №247 на суму 7,50 грн.; від 02.02.2015р. №245 на суму 13,00 грн.; від 02.02.2015р. №246 на суму 73,05 грн.; від 02.02.2015р. №249 на суму 78,48 грн.; від 02.02.2015р. №250 на суму 121,92 грн.; від 30.01.2015р. №243 на суму 130,00 грн.; від 02.02.2015р. №244 на суму 173,50 грн.; від 02.02.2015р. №248 на суму 406,45 грн.; від 03.02.2015р. №256 на суму 39 076,32 грн.; та за меморіальними ордерами: від 05.02.2015р. №181698357 на суму 0,11 грн.; від 02.02.2015р.№181496675 на суму 4 758,71 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/10159/15 скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі №910/10159/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 у справі №910/10159/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В. поновлено Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 по справі №910/10159/15, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 08.09.2015.

07.09.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи на підставі розпорядження керівника апарату № 09-52/1129/15 від 07.09.2015, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А. на лікарняному, справу № 910/10159/15 передано головуючому судді Корсаковій Г.В., суддям: Власову Ю.Л., Станіку С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 прийнято справу № 910/10159/15 до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р. та призначено розгляд справи № 910/10159/15 на 07.10.2015.

07.10.2015 судове засідання у справі №910/10159/15 не відбулось, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному.

Після виходу головуючого судді Корсакової Г.В. з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 розгляд справи №910/10159/15 призначено на 04.11.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 продовжено строк розгляду спору у справі № 910/10159/15 на п'ятнадцять днів, розгляд справи № 910/10159/15 відкладено на 17.11.2015.

У судовому засіданні 17.11.2015 представник позивача надав пояснення до відзиву на апеляційну скаргу з додатками.

Представник відповідача у судове засідання 17.11.2015 не з'явився, причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача, явка якого в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Представник позивача та третьої особи у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28.10.2011 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та Індустріальною районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності укладено договір банківського рахунка №10/2011/10004295.

Відповідно до п. 1.1. договору банк відкриває клієнту поточний рахунок №1001, №1002, №1003 у гривні для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перераховування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України. Операції за рахунком здійснюються після отримання банком повідомлення про взяття рахунку на облік органом державної податкової служби.

Згідно з п. 2.1.1. договору банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Пунктом 2.2.1 договору визначено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім випадків обмеження прав розпорядження коштами на Рахунку за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2.3.3 договору банк зобов'язався своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта, у відповідності з чинним законодавством України. У разі відсутності або недостатності коштів на рахунку клієнта для здійснення операції та сплати відповідної комісії за РКО на момент подання розрахункових документів до банку, здійснювати списання коштів з рахунку в межах суми встановленого овердрафту, якщо це обумовлено окремо укладеним договором між клієнтом та банком, в іншому випадку повертати розрахункові документи без виконання не пізніше наступного робочого дня з відміткою про причини повернення.

У пункті 8.1 договору встановлено, що цей договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.

Повідомленням №427/16 від 17.02.2012 відповідач попередив позивача про те, що у зв'язку з проведенням реорганізації філії ПАТ «КБ «Надра» МФО 306016 з 19.03.2012 змінюються номери та реквізити рахунків позивача на нові №6002, №6003, №6001.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що у період з 28.01.2015р. по 05.02.2015р. клієнтом було надано банку для виконання платіжні доручення на загальну суму 163 670,01 грн, а саме: від 30.01.2015р. №241 на суму 18,00 грн.; від 28.01.2015р. №230 на суму 127,52 грн.; від 28.01.2015р. №219 на суму 129,16 грн.; від 28.01.2015р. №212 на суму 131,46 грн.; від 30.01.2015р. №242 на суму 136,00 грн.; від 28.01.2015р. №227 на суму 142,61 грн.; від 28.01.2015р. №237 на суму 207,68 грн.; від 28.01.2015р. №209 на суму 220,59 грн.; від 30.01.2015р. №240 на суму 222,60 грн.; від 28.01.2015р. №213 на суму 225,36 грн.; від 28.01.2015р. №210 на суму 232,83 грн.; від 28.01.2015р. №223 на суму 249,76 грн.; від 28.01.2015р. №234 на суму 277,18 грн.; від 28.01.2015р. №226 на суму 296,84 грн.; від 28.01.2015р. №232 на суму 327,58 грн.; від 28.01.2015р. №207 на суму 400,98 грн.; від 28.01.2015р. №208 на суму 456,16 грн.; від 28.01.2015р. №231 на суму 535,15 грн.; від 28.01.2015р. №238 на суму 703,98 грн.; від 28.01.2015р. №221 на суму 971,60 грн.; від 28.01.2015р. №235 на суму 1 008,93 грн.; від 28.01.2015р. №206 на суму 1 207,26 грн.; від 28.01.2015р. №228 на суму 1 233,10 грн.; від 28.01.2015р. №215 на суму 1 438,43 грн.; від 28.01.2015р. №222 на суму 1 760,32 грн.; від 28.01.2015р. №236 на суму 1 772,12 грн.; від 28.01.2015р. №211 на суму 2 026,43 грн.; від 28.01.2015р. №229 на суму 2 694,56 грн.; від 28.01.2015р. №214 на суму 2 901,55 грн.; від 28.01.2015р. №224 на суму 3 288,56 грн.; від 03.02.2015р. №243 на суму 3 877,62 грн.; від 28.01.2015р. №216 на суму 6 802,03 грн.; від 28.01.2015р. №202 на суму 10 775,89 грн.; від 28.01.2015р. №225 на суму 10 995,35 грн.; від 28.01.2015р. №239 на суму 16 693,75 грн.; від 28.01.2015р. №205 на суму 19 270,47 грн.; від 28.01.2015р. №233 на суму 25 071,54 грн.; від 02.02.2015р. №247 на суму 7,50 грн.; від 02.02.2015р. №245 на суму 13,00 грн.; від 02.02.2015р. №246 на суму 73,05 грн.; від 02.02.2015р. №249 на суму 78,48 грн.; від 02.02.2015р. №250 на суму 121,92 грн.; від 30.01.2015р. №243 на суму 130,00 грн.; від 02.02.2015р. №244 на суму 173,50 грн.; від 02.02.2015р. №248 на суму 406,45 грн.; від 03.02.2015р. №256 на суму 39 076,32 грн.; від 05.02.2015р. №181698357 на суму 0,11 грн.; від 02.02.2015р. №181496675 на суму 4 758,71 грн.

Позивач зазначає, що в результаті банківської операції СТОРНО, списані з рахунків кошти лише наприкінці робочого дня 06.02.2015 були повернуті на Рахунок Позивача і з 06.02.2015 (дня запровадження в ПАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації відповідно до постанови Національного банку України від 05.02.2015 №83) до теперішнього часу безпідставно залишаються на залишку, що підтверджується банківськими виписками від 06.02.2015. При цьому розрахункові документи повернуто позивачу.

З огляду на викладене, Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» про зобов'язання виконати умови договору банківського рахунку № 10/2011/10004295 від 28.10.2011 в частині перерахування до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності коштів в розмірі 163 670,01 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову та виходив з того, що відповідач в порушення умов пунктів 2.2.3., 2.3.3. договору та 2.19. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ №22 від 21.01.2014 вчасно не виконав доручення клієнта щодо перерахування з рахунків позивача грошових коштів на загальну суму 163670,01 грн.; станом на 05 лютого 2015 року на рахунках позивача знаходяться кошти в межах суми позовних вимог, що підтверджується виписками по рахункам останнього; матеріали справи не містять доказів, що відповідач мав передбачені законом підстави обмежувати права позивача щодо розпоряджання вказаними грошовими коштами; на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 прийнято рішення №26 про запровадження з 06.02.2015 по 06.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію; платіжні доручення були передані відповідачу до введення тимчасової адміністрації; позивач в даних правовідносинах не є ні вкладником банку в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ні кредитором банку відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а є клієнтом банку; жодна норма Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також будь-яка норма іншого акту законодавства не пов'язує введення згідно з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в неплатоспроможному банку процедури тимчасової адміністрації з припиненням операційної та іншої діяльності такого банку, у тому числі з припиненням зобов'язань такого банку за укладеним ним з іншими особами (клієнтами) договорами банківського обслуговування; законодавством України не обмежено право розпорядження коштами на рахунках в неплатоспроможному банку, які обліковуються на рахунках клієнта неплатоспроможного банку під час процедур тимчасової адміністрації та ліквідації такого банку.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7.1.2 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з ч. 1- ч. 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Частиною 2 статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 прийнято рішення №26 про запровадження з 06.02.2015 по 05.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За приписами ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з п. 6, 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до п. 1 ч. 5 якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

За приписами ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер, відтак у цьому випадку позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами, на якого поширюються обмеження встановлені п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №910/5560/14.

Згідно зі ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Викладене свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про невизнання позивача кредитором неплатоспроможного банку внаслідок неврахування положень ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також про неправильність визначення судом першої інстанції характеру зобов'язальних правовідносин, що склалися між сторонами у даній справі на підставі договору банківського рахунку.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про зобов'язання виконати умови договору банківського рахунку № 10/2011/10004295 від 28.10.2011 в частині перерахування до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності коштів в розмірі 163 670,01 грн. є майновими вимогами кредитора щодо розпорядження належними йому коштами, а тому виконання зазначених операцій банком обмежується положеннями пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що не було враховано судом першої інстанції.

Посилання суду першої інстанції на те, що обов'язок перерахування коштів виник у відповідача до введення тимчасової адміністрації не спростовують необхідності дотримання банком вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення тимчасової адміністрації, яка була введена на момент звернення позивача до суду з даним позовом.

Крім того, місцевий господарський суд вийшов за межі позовних вимог, зобов'язавши відповідача виконати відповідні платіжні доручення, за відсутності клопотання позивача про вихід за межі заявлених ним позовних вимог про зобов'язання відповідача перерахувати кошти на рахунок позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задоволенню не підлягає.

За таких обставин, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. підлягає задоволенню, рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/10159/15 підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з прийняттям нового рішення про відмову в позові повністю.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/10159/15 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/10159/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

4. Матеріали справи № 910/10159/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді С.Р. Станік

Ю.Л. Власов