РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015Справа №910/23306/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Оберемко Романа Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страховий брокер "Профіт"

про стягнення 116,41 грн., -

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Любович Є.Л. - довіреність від 12.10.2014;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Оберемко Романа Анатолійовича звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Страховий брокер "Профіт" 116,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати наданих позивачем послуг, згідно умов Договору банківського рахунку №3323 від 04.02.2009 року.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов стягнувши з відповідача 99,93 грн. - комісійної винагороди, 16,48 грн. - пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015р. (суддя Морозов С.М.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, присвоєно справі №910/23306/15, розгляд призначено на 01.10.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2015р. розгляд справи відкладено до 13.10.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. самовідвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/23306/15 задоволено.

Розпорядженням від 16.10.2015 року №04-23/1621 керівника апарату О.М. Кривенко щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, у зв'язку з самовідводом судді Морозова С.М., призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/23306/15, за наслідками якого справу було розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2015р. (суддя Якименко М.М.) прийнято справу №910/23306/15 до свого провадження, та призначено її розгляд на 11.11.2015 року.

10.11.2015 року через канцелярію суду представник відповідач подав заперечення на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2015 року відкладено розгляд справи на 02.12.2015 року.

02.12.2015 року через канцелярію суду представник відповідач подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 02.12.2015 року оголошено перерву до 16.12.2015 року.

16.12.2015 року через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В судове засідання 16.12.2015 року представник позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.12.2015 року позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити, судом відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 16.12.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2009 року між Відкритим акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк"; далі по тексту - позивач, Банк, ПАТ «Європейський газовий банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Страховий брокер «Профіт» (далі по тексту - відповідач, клієнт, ТОВ «Страховий брокер «Профіт») укладено Договір банківського рахунку №3323 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. - 1.2. Кредитного договору) за Договором банківського рахунку (далі - Договір) Банк відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх положень Банку, зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № 23 в національній валюті України та в іноземній валюті (далі - Рахунок) відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п. 2.1.5. Договору, Банк має право отримувати від Клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, визначені в Тарифах Банку.

Клієнт зобов'язаний Своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані Банком послуги відповідно до Тарифів, а також компенсувати витрати Банку у разі, якщо дії Банку по виконанню доручення Клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені Тарифами Банку (п. 2.4.7. Договору).

Згідно з п. 3.2. Договору, відповідно до статті 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" Клієнт доручає Банку списувати з Рахунку плату за надані Банком послуги в розмірі, визначеному в Тарифах, а також неустойку та збитки, передбачені Договором або чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.3. Договору, в разі неможливості здійснення розрахунків в порядку, встановленому пунктом 3.2 цього Договору, Клієнт розраховується з Банком за надані послуги в готівковій формі або шляхом здійснення переказу на користь Банку в строки, визначені у Тарифах Банку.

Договір укладений на невизначений строк і набуває чинності з дня його підписання Сторонами. Дія Договору припиняється за згодою Сторін, або у випадках, передбачених законодавством, в т.ч. у разі його розірвання за вимогою Клієнта або Банку, у випадках, передбачених цим Договором та або чинним законодавством України (п. 6.1. Договору).

Суду не надано жодного доказу припинення дії Договору.

Додатковою угодою № 1 до Договору банківського рахунку від 04.02.2009р. (далі - Додаткова угода № 1) Сторони домовились, що Банк бере на себе забезпечення виконаній розрахунково-касового обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (iFOBS) за відкритим Клієнту поточним рахунком на підставі Договору банківського рахунку.

В Розділі 5 «Вартість послуг та порядок розрахунків» Додаткової угоди № 1 Сторони визначили, що за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку Клієнт сплачує Банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених тарифами банку, на момент оплати. Тарифи банку є невід'ємною частиною Договору банківського рахунку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач належним чином не виконав умови Договору, у зв'язку з чим у ТОВ «СТРАХОВИЙ БРОКЕР «ПРОФІТ» існує прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги з розрахунково-касового обслуговування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Для стягнення плати позивач повинен довести дві обставини: перша - що послуга фактично надавалася, друга - що договір між сторонами передбачав стягнення плати за таку послугу.

17.07.2014 року в ПАТ "Європейський газовий банк" введена тимчасової адміністрація, що призвело до повного припинення надання банківських послуг включаючи послуги по розрахунковому обслуговуванню. В подальшому почалася процедура ліквідації позивача, як неплатоспроможного - такого що невзмозі виконувати свої зобов'язання .

Підтвердженням факту припинення позивачем надання банківських послуг до періоду в який виникло зобов'язання відповідача є:

- Звернення Правління АТ «Єврогазбанк», яке було розміщено на сайті банку за адресою http://www.eizb.kiey.ua/uk/obrashchenie рravleniva ao.html, в цьому зверненні серед іншого: «Правління АТ «ЄВРОГАЗБАНК» приносить свої вибачення за незручності, що виникають у клієнтів під час проведення операцій у нашому Банку»;

- Постановою правління НБУ від 16.07.2014 року "Про віднесення ПАТ "Європейський газовий банк" до категорії неплатоспроможних";

- Рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №57 про запровадження з 17.07.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК"

- Постанова Правління НБУ від 17.11.2014 №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК"»

- Рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №121 від 18.11.2014 року «Про початок процедури ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Як вбачається з розрахунків Позивача доданих до позову борг у відповідача виник у серпні 2014 року, тобто вже після введення у Позивача тимчасової адміністрації.

У відповідності до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. А тому суд констатує, що банківський рахунок не обслуговується, зобов'язання по договору банківського рахунку банком не виконуються.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що заборгованості, яку у судовому порядку вимагає позивач стягнути з відповідача, не могла виникнути в заявлений Позивачем час в силу закону, а тому позовні вимоги в частині стягнення з позивача 99,93 грн. - комісійної винагороди не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, також не підлягають задоволенню, у зв'язку з тим що вони є похідними від вимог про стягнення основної заборгованості, а так як відповідачем не було порушено зобов'язання, то й до нього не застосовується міра відповідальності у вигляді пені.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 21.12.2015 року.