РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015Справа №910/27391/15

За позовомКомунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Галерея-Алекс»
простягнення 29 949,68 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Власенко О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галерея-Алекс» (надалі - «Товариство») про стягнення 29 949,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надав комунальні послуги, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті наданих послуг не виконав, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 19 971,14 грн. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 8 001,04 грн. та 3% річних у розмірі 1 977,50 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 02.12.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

26.11.2015 р. до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову в частині стягнення інфляційних у розмірі 2 711,46 грн. та 3% річних у розмірі 558,88 грн. не заперечував, вказував на погашення суми основної заборгованості у розмірі 16 252,53 грн. до порушення провадження у справі та у розмір 3 718,61 грн. - після.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2015 р. розгляд справи відкладено на 16.12.2015 р. у зв'язку із неявкою представника позивача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а його пояснення стосовно суті спору були заслухані судом в попередніх судових засіданнях.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, проти задоволення частини позовних вимог не заперечував з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2012 р. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (після зміни найменування - Підприємство) (виконавець) та Товариством (споживач) було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №П-134 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, холодного водопостачання і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 2.1 Договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показаннями згідно з п. 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а у разі його відсутності або несправності за нормативами (нормами) споживання.

Розділом 3 Договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У період з 30.06.2012 р. по 04.06.2014 р. позивачем надавалися, а відповідачем приймалися та частково оплачувались комунальні послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками, табуляграмами та поясненнями представників сторін.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 19 971,14 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач частково розраховувався за надані послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та платіжними дорученнями.

Таким чином, позивач вказує, що заборгованість відповідача за надані послуги становить 19 971,14 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент розгляду справи настав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

26.11.2015 р. представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву разом з доказами повного погашення суми основної заборгованості.

Зокрема, платіжними дорученнями №14996 від 02.09.2015 р. та №1823 від 10.11.2015 р. відповідачем було сплачено на користь відповідача борг за надані на підставі Договору послуги у розмірі 16 252,53 грн. та 3 718,61 грн. відповідно.

При цьому, позовну заяву №2826/юр від 21.10.2015 р. позивачем було подано до суду 22.10.2015 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відділ діловодства.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 3 718,61 грн. підлягає припиненню згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки погашення боргу здійснено після звернення позивача до суду.

В той же час, сума основної заборгованості у розмірі 16 252,53 грн. була сплачена відповідачем до моменту звернення позивача із даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 3 п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 р. припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 16 252,53 грн. необхідно відмовити, оскільки відповідач сплатив такі грошові кошти до моменту звернення позивача із даним позовом.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 8 001,04 грн. та 3% річних у розмірі 1 977,50 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 30.07.2012 р. по 01.07.2014 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснює перерахунок заявлених до стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних з врахуванням часткових оплат відповідача за надані комунальні послуги, що здійснені у період такого нарахування (чого позивачем в наданому уточненому розрахунку зроблено не було). В той же час, відповідачем правомірно включено часткові оплати наданих послуг під час здійснення контррозрахунку у відзиві на позовну заяву.

За перерахунком суду розмір 3% річних та інфляційних, що підлягає стягненню з відповідача, становить 558,88 грн. та 2 711,46 грн. відповідно. В іншій частині 3% річних та інфляційні нараховані позивачем безпідставно.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з Товариства на користь Підприємства інфляційних у розмірі 2 711,46 грн. та 3% річних у розмірі 558,88 грн.

Провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 3 718,61 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

В іншій частині (заборгованість у розмірі 16 252,53 грн., 3% річних у розмірі 1 217,51 грн. та інфляційні у розмірі 5 289,58 грн.) в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галерея-Алекс» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 11, корп. А, оф. 813; ідентифікаційний код 37935606) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8; ідентифікаційний код 31731838) інфляційні у розмірі 2 711 (дві тисячі сімсот одинадцять) грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 558 (п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 23 коп. Видати наказ.

3. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 3 718,61 грн. припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

4. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя В.П. Босий