ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 915/1941/15

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 01.01.2015;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №361 від 20.05.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон»,

54025, м. Миколаїв, пр-т Героїв Сталінграду, 113/1,

до Жовтневого управління водного господарства,

54050, м. Миколаїв, вул. Бригадна, 44-а,

про стягнення 273291 грн. 24 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Жовтневого управління водного господарства (далі - відповідач) грошових коштів у сумі 273291 грн. 24 коп., з яких: 148800 грн. борг за трактор «Беларус 82.1», поставлений на підставі договору про закупівлю товару за державні кошти від 30.12.2013; 8426 грн. 56 коп. три проценти річних; 116064 грн. 68 коп. втрати від інфляції. Також позивач просить стягнути судові витрати в сумі 4099 грн. 37 коп.

Відповідач позов визнав частково, в сумі основного боргу 148800 грн.; втрати від інфляції та три проценти річних заперечує, посилаючись на неможливість вчасного виконання свого грошового зобовязання через неповідомлення позивачем своїх платіжних реквізитів.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у судових засіданнях 10.12.2015 та 17.12.2015 оголошувалися перерви; 22.12.2015 засідання поновлено.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого:

30.12.2013 між сторонами був укладений договір про закупівлю товару за державні кошти (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобовязався у 2013 році поставити відповідачу товар, найменування , номенклатура, асортимент якого визначаються рахунками, видатковими накладними, а відповідач прийняти і оплатити такий товар. Розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем предявленого рахунку на оплату або після підписання сторонами накладної.

Позивач повністю виконав свої зобовязання за Договором, що підтверджено видатковою накладною №17263 від 30.12.2013 та рахунком на оплату по замовленню №20372 від 30.12.2013, а відповідач в особі ОСОБА_3, за довіреністю №144 від 30.12.2013, отримав товар трактор «Беларус 82.1» в кількості 1 штуки і 30.12.2013 подав до Управління державної казначейської служби України в Жовтневому районі Миколаївської області (далі орган ДКСУ) реєстри бюджетних (№183) та бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів(№258) разом з платіжним дорученням №1329 від 30.12.2013 на оплату позивачу 148800 грн. за отриманий товар.

Вчинивши вказані дії, відповідач добросовісно вважав, що вчасно виконав свої договірні зобовязання щодо оплати отриманого товару в порядку, встановленому ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), згідно з якою покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Договором інший строк оплати не встановлений, як не визначений і момент, з якого зобовязання з оплати товару вважається виконаним.

Однак, як вбачається з листа органу ДКСУ від 24.11.2014 №02-08/1285, відповідачу відмовлено у прийнятті пакету документів на оплату 148800 грн. «у звязку з неможливістю технічного опрацювання». Листами від 22.01.2015 №02-08/66, №03-08/75 орган ДКСУ пояснив у чому саме полягала ця неможливість: по-перше, код МФО банку отримувача коштів був відсутній в базі даних АС «Казна-Е»; по-друге, зазначені видатки не могло бути сплачено в звязку із завершенням бюджетного року.

Слід також зауважити, що в розділі 12 Договору позивач зазначив свої банківські реквізити в ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», а у рахунку на оплату замовлення №20372 від 30.12.2013 ПАТ «Банк Форум». Оскільки орган ДКСУ не зміг виконати платіжне доручення відповідача через те, що код МФО ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» відсутній в базі даних АС «Казна-Е», а рішенням №14 від 28.02.2014 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 14.03.2014 в ПАТ «Банк Форум» введено тимчасову адміністрацію, відповідач неодноразово звертався до позивача з листами-вимогами надати нові банківські реквізити (листи від 21.08.2014 №445, від 26.11.2014 №641 з доказами їх вручення позивачу) і навіть з позовом до господарського суду (справа №915/2259/14), однак вказані листи залишені позивачем без відповіді.

Вищенаведене свідчить про те, що відповідач не ухилявся від виконання свого грошового зобовязання, навпаки, вжив усіх заходів, необхідних для належного виконання зобовязання, враховуючи інтереси позивача, як це приписано ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК).

Ненаданням відповідачу своїх нових банківських реквізитів позивач сприяв тому, що борг у сумі 148800 грн. залишається несплаченим дотепер. Враховуючи вищенаведені обставини, суд не вбачає підстав для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК у вигляді стягнення трьох процентів річних та втрат від інфляції. Отже, позов слід задовольнити частково, лише в сумі 148800 грн. основного боргу.

Відповідно до ст. 49 ГПК судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Жовтневого управління водного господарства (54050, м. Миколаїв, вул. Бригадна, 44-а, ідентифікаційний код 03562282) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (54025, м. Миколаїв, пр-т Героїв Сталінграду, 113/1, ідентифікаційний код 31764816) заборгованість за договором про закупівлю товарів за державні кошти від 30.12.2013 в сумі 148800 (сто сорок вісім тисяч вісімсот) грн.; судовий збір в сумі 2232 (дві тисячі двісті тридцять дві) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 116064 грн. 68 коп. втрат від інфляції та 8426 грн. 56 коп. трьох процентів річних в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК.

Згідно зі ст. ст. 51, 84 ГПК повне рішення складено та підписано 28 грудня 2015 року.

Суддя Т.В.Гриньова-Новицька