КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Справа№ 4/139-12
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі судового засідання Іващенко М.М.

за участю представників сторін:

від прокуратури: не з`явився;

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглядає апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на ухвалу господарського суду Київської області від 20.10.2015

у справі № 4/139-12 (головуючий суддя Конюх О.В., суддя Лилак Т.Д., суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Київського міжрайонного екологічного прокурора Дніпровської екологічної прокуратури в інтересах держави в особі:

1) Міністерства оборони України

2) державного підприємства Міністерства оборони України "Ржищівський військовий лісгосп"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Калина Центр"

третя особа Військова частина НОМЕР_1

про звільнення та повернення земельної ділянки площею 12 га, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 4/139-12 залишено без задоволення заяву відділу Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції про зміну способу виконання рішення господарського суду Київської області від 15.04.2013 у справі № 4/139-12.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 4/139-12, Міністерство оборони України подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та прийняти нову, якою заяву відділу Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції про зміну способу та порядку виконання рішення задовольнити. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що при винесенні ухвали місцевим судом неповно з`ясовано обставини справи та невірно вирішено питання стосовно заяви відділу Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції про зміну способу виконання рішення господарського суду Київської області від 15.04.2013 у справі № 4/139-12, адже рішення суду від 15.04.2013 не виконано. Скаржник стверджує, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали без належного обґрунтування дійшов висновку про неможливість ідентифікування майна, щодо якого орган ДВС просить прийняти рішення про передачу на зберігання з правом користування, посилаючись на те, що в ухвалі суду першої інстанції від 19.05.2014 це питання вже було вирішено. Також Міністерство оборони України вважає, що висновки, викладені в мотивувальній частині ухвали господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 4/139-12 не відповідають та суперечать обставинам, зазначеним в мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції від 19.05.2015 в цій же справі. Апелянт зазначає, що відділом ДВС детально викладені дані, що засвідчують факт та обставини, які підтверджують неможливість виконання судового рішення встановленим способом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 апеляційну скаргу Міністерства оборони України прийнято до провадження та призначено до розгляду за участю уповноважених представників.

У судове засідання прокурор у справі, сторони та третя особа не з`явилися, своїх представників не направили, проте кореспонденція направлялася за належними аресами зазначених осіб.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурор у справі, сторони та третя особа повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, а отже наявні визначені законом підстави щодо можливості розгляду справи за відсутності їх представників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 121 ГПК України господарський суд за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може змінити спосіб виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відмовляючи в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення, місцевий суд на підставі Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 дійшов висновку, що зазначені нормативні акти не містять визначених законом підстав та не передбачають можливості передання майна, на яке не звертається стягнення в процесі виконавчого провадження, на зберігання (з правом користування) стягувачу.

Пунктом 7.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінуючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Предметом позовних вимог Київського міжрайонного екологічного прокурора Дніпровської екологічної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства Міністерства оборони України "Ржищівський військовий лісгосп" було звільнення та повернення земельної ділянки площею 12 га, а не передача у користування чи на зберігання самовільно збудованих об`єктів.

Відповідно до ч.1 ст.12, ст.20 ЦК України, суд, приймаючи рішення, розглядає спір у справі в межах предмету позову на підставах, які визначає позивач на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що зміна способу і порядку виконання рішення в справі № 4/139-12 не може відбуватися шляхом передання у користування чи на зберігання самовільно збудованих об`єктів Міністерству оборони України, що виходить за межі позовних вимог та призведе до зміни рішення по суті.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.

Також Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду Київської області стосовно того, що чинне законодавство не передбачає можливості передачі майна, на яке не звертається стягнення в процесі виконавчого провадження, на зберігання (з правом користування) стягувачу.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами чинного матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для залишення ухвали господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 4/139-12 без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 4/139-12 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 20.10.2015 у справі № 4/139-12 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 4/139-12 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань