ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 922/5873/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроммет Ком", м.Харків
до Приватного акціонерного товариства Харківський електротехнічний завод "Трансзв'язок", м.Харків
про стягнення 23913,84 гривень
за участю представників:

позивача - Козирєвf С.С.(дов. б/н від 28.10.2015 року);

відповідача - ОСОБА_1 (дов. б/н від 20.06.2015 року).

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015 р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпроммет Ком", звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв'язок" (відповідача) про стягнення 22806,42 гривень, з яких 20000,54 гривень основний борг, 2371,57 гривень пеня, 138,09 гривень 3 % річних, 296,22 гривень інфляційні витрати. Позовні вимоги обґрунтував неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №09/09-2013, укладеного між сторонами 09 вересня 2013 року. Крім того, позивач просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.11.2015 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.2015 р. ,ekj відкладено розгляд справи на 10.12.2015р.

09.12.2015 р. позивач надав до суду супровідним листом (вх.№49251) витребувані документи, та заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 20000,54 грн. боргу, 3408,31 грн. пені, 208,77 грн. 3% річних, 296,22 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.12.2015 р. прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та відкладено розгляд справи на 16.12.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 16.12.2015 р. позов підтримував, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.12.2015 р. проти позову заперечував, з підстав, зазначених у відзиві.

Враховуючи те, що норми ст.65 ГПК України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

09.09.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №09/09-2013 (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору позивач зобов'язується передати у власність металопрокат кольоровий, а відповідач - прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п.3.1. Договору вартість кожної партії товару визначається постачальником та визначається в накладній або в рахунку-фактурі.

Відповідно до п. 4.2 Договору оплата за поставлений товар здійснюється в 2 етапи:

- попередня оплата в розмірі 50% від суми поставки;

- кінцевий розрахунок здійснюється через 20 днів після поставки партії товару на склад покупця.

16.07.2015 р. позивач поставив товар відповідачу на загальну суму 43753,49 грн., що підтверджується видатковою накладною №239 від 16.09.2015р..

16.07.2015 р. сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого, заборгованість відповідача перед позивачем складає 20000,54 грн.

З врахуванням п.4.3. Договору 100% оплата за поставлений товар повинна була здійснена не пізніше 05.08.2015 р.

Відповідно до п.6.3. Договору у випадку порушення строку оплати поставленого товару відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити з нього певну грошову суму.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, своїми діями відповідач порушив умови Договору та вимоги ст.526 ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав суду докази погашення боргу, позовні вимоги позивача в частині стягнення 20000,54 грн. основного боргу є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Сторони у договорі погодили сплату пені, у зв'язку з простроченням платежів відповідачем (п.6.3Договору).

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені ст.611 ЦК України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафними санкціями, відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

За таких підстав, суд, перевіривши період нарахування пені, вважає вимоги позивача про стягнення 3408,31 грн. пені, обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства, підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин, суд, перевіривши періоди нарахування 3% річних і інфляційних, задовольняє позовні вимоги позивача по стягненню 208,77 грн. 3% річних, 32,47 грн. інфляційних, в іншій частині інфляційних слід відмовити, у зв'язку з невірним розрахунком.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 230, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв'язок" (код 01056735, 61009, м.Харків, вул.Достоєвського, 16, р/р №91 в АБ "Експрес Банк" м.Харків, МФО 350716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроммет Ком" (код 38632108, 61166, м.Харків, вул.Шатілова дача, 4, п/р№5 в ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" , МФО 380805) 20000,54 грн. боргу, 3408,31 грн. пені, 208,77 грн. 3% річних, 32,47 грн. інфляційних, 1204,57 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_3