РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 р. Справа №910/22147/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Арселорміттал Пекеджінг Україна

До Товариства з обмеженою відповідальністю СП Буддеталь

Про стягнення 332498,22 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 предст.

Від відповідача не зявився

Рішення прийняте 29.10.2015 р., оскільки у судовому засіданні 01.10.2015 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Арселорміттал Пекеджінг Україна звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СП Буддеталь 332498,22 грн., з яких: 155521,00 грн. основний борг, 8119,75 грн. пеня, 13127,36 грн. 3% річних, 38000,00 грн. штраф та 117730,11 грн. збитки від інфляції.

Представник відповідача у судове засідання двічі не зявився і відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

12.04.2011 р. між позивачем ( постачальником ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір поставки №АП 100.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобовязався поставити відповідачу товар (металопрокат ) у порядку передбаченому умовами цього договору, а останній зобовязався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах цього договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.11.2013 р. поставив відповідачу товар ( прокат плоский з вуглецевої сталі, плакований - сталь тонколистова оцинкована методом гарячого занурювання не гофрована 0,35*100008 кп 120 ) на загальну суму 203506,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 2157 від 20.11.2013 р.

Вказаний товар був прийнятий відповідачем, що підтверджується довіреністю №2360 від 20.11.2013 р.

Відповідно до п. 5.1 договору №АП 100 від 12.04.2011 р., оплата партії товару, що постачається по цьому договору здійснюється покупцем, згідно з умовами оплати, які обговорювалися сторонами у специфікаціях, що є невідємними частинами цього договору. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок продавця.

Згідно п. 3 специфікації № 131118 від 18.11.2013 р., оплата товару здійснюється протягом 30 ( тридцяти ) календарних днів з дати оформлення видаткової накладної

Натомість, відповідач розрахувався за поставлений товар лише частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 155521,00 грн.

Пунктом 9.2 договору №АП 100 від 12.04.2011 р. передбачено, що за порушення термінів оплати, передбачених п. 5 цього договору, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше ніж 20% від суми заборгованості. Крім того, у разі якщо терміни оплати порушені більше ніж на тридцять календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 20% від вартості несплаченого своєчасно товару.

За метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію ( вих. № 238 від 25.06.2014 р. )

У відповіді на зазначену претензію відповідач направив лист № 41 про неможливість розглянути претензію по суті у семиденний термін.

Листом № 253 від 09.07.2014 р. позивач надав відповідачу розяснення стосовно претензії вих. № 238 від 25.06.2014 р. та запропонував погасити існуючу заборгованість до 18.07.2014 р. або надати на узгодження графік погашення заборгованості.

Відповідь на зазначений лист відповідач не направив і заборгованість не погасив, а тому позивач просить суд у судовому порядку стягнути з відповідача основний борг в розмірі 155521,00 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі п. 9.2 договору №АП 100 від 12.04.2011 р. пеню в розмірі 8119,75 грн., штраф в розмірі 38000,00 грн. та на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 13127,36 грн. та збитки від інфляції в розмірі 117730,11 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Згідно ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СП Буддеталь ( 02160, м. Київ, проспект Воззєднання, 15, кім. 603, код 14334466 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Арселорміттал Пекеджінг Україна ( 67725, Одеська область, Білгород Дністровський район, с. Салгани, вул. Заводська, 3, код 34611849 ) 155521 ( сто пятдесят пять тисяч пятсот двадцять одну ) грн. 00 коп. основного боргу, 8119 ( вісім тисяч сто девятнадцять ) грн. 75 коп. пені, 13127 ( тринадцять тисяч сто двадцять сім ) грн. 36 коп. 3% річних, 38000 ( тридцять вісім тисяч ) грн. 00 коп. штрафу,117730 ( сто сімнадцять тисяч сімсот тридцять ) грн. 11 коп. збитків від інфляції, 6649 ( шість тисяч шістсот сорок девять ) грн. 97 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 20.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_2