ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р.Справа № 916/4183/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, М.А. Мишкіної (на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 07.12.2015р. №875 щодо повторного автоматичного розподілу справи, протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.12.2015р.)

при секретарі судового засідання: Е.М. Вєлковій

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача - Д.І. Корой

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса-Бланка»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 15.10.2015 року про застосування заходів забезпечення позову

у справі № 916/4183/15

за позовом ОСОБА_5

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса-Бланка»

про стягнення вартості частини майна товариства

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каса-Бланка» про стягнення частини вартості майна ТОВ «Каса-Бланка» пропорційно частці ОСОБА_5 у статутному капіталі, виходячи із вартості майна товариства на момент виключення ОСОБА_5 зі складу його учасників.

Одночасно позивач просив вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладання арешту на належне ТОВ «Каса-Бланка» майно, а саме: 729/10000 частин будівель та споруд пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 116033 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 138732 кв.м. за фактичним користуванням, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.10.2015р. заяву про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_5 задоволено, накладено арешт на вищезазначене майно.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Каса-Бланка» 16.11.2015р. звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило її скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовити, посилаючись не те, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження наміру товариства на відчуження майна останнього, а також дій направлених на створення умов для утруднення або неможливості виконання рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.11.2015р. матеріали оскарження ухвали разом з апеляційною скаргою прийняті до провадження із призначенням до розгляду. Крім того, скаржнику відновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження.

У відзиві ОСОБА_5 просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції листом від 09.12.2015р. витребувано у господарського суду Одеської області матеріали даної справи. Справа №916/4183/15 надійшла до суду 15.12.2015р. і оглянута судовою колегією при апеляційному перегляді.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

Забезпечення позову врегульовано розділом X Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 66 розділу X ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» встановлено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_5 зазначила, що на підставі рішення загальних зборів засновників ТОВ «Каса-Бланка», оформленого протоколом від 11.04.2014р. № 10, її прийнято до складу учасників товариства із часткою в статутному капіталі вартістю 36292,80 грн., що складає 10% статутного фонду товариства, відповідні зміни внесені до статуту ТОВ «Каса-Бланка» та зареєстровані 29.05.2014р. за № 4031052. Іншими учасниками ТОВ «Каса-Бланка» є: ОСОБА_6 із часткою у статутному капіталі - 60463,80 грн., що складає 16,66% статутного капіталу; ОСОБА_7 із часткою у статутному капіталі 72585,60 грн., що складає 20% статутного капіталу; ОСОБА_8 із часткою у статутному капіталі - 60463,80 грн., що складає 16,66% статутного капіталу; ОСОБА_9 із часткою у статутному капіталі - 133122,00 грн., що складає 36,68% статутного капіталу. 08.07.2015р. відбулись загальні збори учасників ТОВ «Каса-Бланка», на яких прийняте рішення, оформлене протоколом № 1/15, наступного змісту: 1.Про виключення ОСОБА_5 із складу учасників ТОВ «Каса-Бланка» відповідно до ст. 64 Закону України «Про господарські товариства» за систематичне невиконання обов'язків учасника товариства, а саме неодноразову відсутність на загальних зборах учасників та відмову від участі в прийманні рішень стосовно діяльності товариства, із виплатою належної ОСОБА_5 частки у статутному капіталі. 2.Про включення до складу учасників ТОВ «Каса-Бланка» ОСОБА_10 із внеском до статутного капіталу в розмірі 72585,60грн. 3.Про перерозподіл часток в статутному капіталі ТОВ «Каса-Бланка» наступним чином: ОСОБА_8- внесок в розмірі 72585,60 грн., що складає 20% статутного капіталу; ОСОБА_6 - внесок в розмірі 72585,60 грн., що складає 20% статутного капіталу; ОСОБА_7 - внесок в розмірі 72585,60 грн., що складає 20% статутного капіталу; ОСОБА_10 - внесок в розмірі 72585,60 грн., що складає 20% статутного капіталу; ОСОБА_9 - внесок в розмірі 72585,60 грн., що складає 20% статутного капіталу. 4.Про затвердження змін до статуту ТОВ «Каса-Бланка» та проведення їх державної реєстрації. У зв'язку із прийняттям загальними зборами учасників ТОВ «Каса-Бланка» рішення, оформленого протоколом від 08.07.2015р. № 1/15, новим складом учасників товариства оформлені та підписані зміни № 2 до статуту ТОВ «Каса-Бланка», державна реєстрація яких була проведена 17.07.2015р. за № 8031052. З урахуванням факту виключення ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «Каса-Бланка», позивач прийшов до висновку про виникнення у ТОВ «Каса-Бланка» кореспондуючого правам позивача обов'язку виплатити на його користь вартість частки майна товариства, що пропорційна долі позивача у статутному капіталі, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди про інший порядок виконання відповідачем даного зобов'язання.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач зазначив, що його виключення зі складу учасників ТОВ «Каса-Бланка» пов'язане з наміром інших учасників здійснити відчуження майна, внесеного до статутного капіталу товариства. Вартість майна включена до статутного капіталу відіграє істотну роль у загальній вартості майна товариства, за рахунок в тому числі якого має здійснюватися виплата частки позивача, а також враховуючи вибуття позивача зі складу учасників товариства, що свідчить про наявність загрози істотного зменшення реальної ринкової вартості майна ТОВ «Каса-Бланка» на момент настання обов'язку товариства виконати грошове зобов'язання.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, місцевий господарський суд враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів особи, дійшов висновку про її задоволення, мотивуючи це тим, що даний спір за своєю категорією відноситься до корпоративних, статутний капітал ТОВ «Каса-Бланка» сформований за рахунок майнового комплексу, до вирішення питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог існує необхідність накладення арешту на 729/10000 частин будівель та споруд пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «ІНФОРМАЦІЯ_1» пансіонат, (район центральний) загальною площею 116033 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 138732 кв.м. за фактичним користуванням (перелік будинків та споруд наведений в ухвалі суду), оскільки у випадку відчуження цього майна до моменту поновлення корпоративних прав ОСОБА_5 існує реальна загроза щодо неможливості отримання нею належної їй як учаснику товариства частки прибутку від його господарської діяльності.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ «Каса-Бланка» зазначило про відсутність доказів на підтвердження вчинення товариством дій, направлених на створення умов утруднення або неможливості виконання рішення суду.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на слідуюче.

Відповідно до п. п. 45, 47 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні питання про забезпечення позову господарські суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) товариства.

Згідно з п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Представником ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції надані наступні документи:

-викопіювання Інтернет оголошень про продаж бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» в смт. Затока (такі ж викопіювання наявні в матеріалах даної справи);

-відомості: з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з Державного реєстру іпотек;

-викопіювання з веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_3;

-лист начальника ГУНП в Одеській області від 10.12.2015р.

З означених відомостей вбачається, що будівлі та споруди пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» (центральний район) перебувають у спільній власності: ТОВ «Каса-Бланка» (частка 729/10000), ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (частка 7838/10000), ТОВ «Затока» (частка 1433/10000).

З вказаних викопіювань вбачається, що в Інтернет мережі розміщені оголошення про продаж бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2», тоді як предметом забезпечення позову є пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1». Крім того, арешт накладено на будинки відпочинку 5 Ч, 5 Ш, 5 Я, 6 Б, 6 Г, 6 Е, 6 Є, 6 Ж, 6 З, 6 И, 6 І, 6 Ї, 6 К, 6 Л, 6 М, 6 Н, 6 О, 6 П, 6 Р, 6 С, 6 Т, 6 У, 6 Ф, 6 Х, 6 Ц (колишні спільні корпуси інвентарні номери 215-245 включно); будинки відпочинку 6 Ч, 6 Ш, 6 Щ, 6 Ю, 6 Я (колишні спільні корпуси інвентарні номери 247-251 включно), тоді як зі схеми бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2», розміщеної на веб-сторінці ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачаються такі номери: 1-49, 49а, 50а, 51-250.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «Каса-Бланка» заперечував щодо розміщення в Інтернет мережі оголошень про продаж нерухомого майна ТОВ «Каса-Бланка», яке входить до статутного капіталу товариства, а саме 729/10000 частин будівель та споруд пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1» та зазначив, що в смт. Затока крім бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2» є ще міні-готель Вілла Касабланка (веб-сторінка www.casablanca.соm.ua).

З огляду на наведене, пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» неможливо ідентифікувати з базою відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Отже, доказів в частині здійснення підготовчих дій щодо відчуження майна ТОВ «Каса-Бланка», а саме 729/10000 частин будівель та споруд пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1» після звернення з позовом представником ОСОБА_5 не надано.

Оскарженою ухвалою суду накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Каса-Бланка», яке входить до статутного капіталу, тоді як виплаті на користь ОСОБА_5 підлягає 10% від вартості частки майна товариства, що в свою чергу порушує права та законні інтереси інших учасників товариства. При винесенні ухвали суду від 15.10.2015р. судом першої інстанції не з'ясовано про наявність або відсутність грошових коштів на поточних рахунках ТОВ «Каса-Бланка», накладання арешту на частину яких також є одним із заходів до забезпечення позову.

Більш того, відповідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Тобто, строк можливої виплати ОСОБА_5 вартості частини майна товариства спливає тільки 09.07.2016р., тоді як позов разом із заявою по застосування заходів до його забезпечення подано 13.10.2015р.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на належне ТОВ «Каса-Бланка» майно, а саме: 729/10000 частин будівель та споруд пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 116033 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 138732 кв.м. за фактичним користуванням, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» не підтверджено фактичними обставинами (належними та допустимими доказами у розумінні ст. 34 ГПК України), а відтак не відповідають принципам розумності, обґрунтованості і адекватності щодо вимог позову, співмірності із заявленими позивачем вимогами та принципу забезпечення збалансованості інтересів сторін. Крім того, суд першої інстанції не вказав, яким чином невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Викладене свідчить про те, що приймаючи оскаржену ухвалу, місцевий господарський суд дав невірну юридичну оцінку обставинам справи, не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття зазначених заходів до забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника та співмірності із заявленими позивачем вимогами, що призвело до неправильного застосування ст. ст. 66-67 ГПК України.

Враховуючи викладене, ухвала суду від 15.10.2015р. підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Каса-Бланка» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 15.10.2015р. у справі № 916/4183/15 скасувати.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно ТОВ «Каса-Бланка» - 729/10000 частин будівель та споруд пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: смт. Затока район центральний загальною площею 116033 кв.м. розташованих на земельній ділянці площею 138732 кв.м. за фактичним користуванням.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 23.12.2015р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мишкіна