ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 р. Справа №912/4256/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.,

секретар судового засідання: Петровська А.В.,

від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність №2647 від 05.11.2014р.;

від третьої особи: ОСОБА_2, представник, довіреність №1549 від 07.07.2015р.;

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2015р. у справі №912/4256/14

за позовом ОСОБА_3

до відповідача ОСОБА_4 товариства з обмеженою відповідальністю Золотий колос

третя особа ОСОБА_5

без самостійних

вимог на предмет

спору на стороні

відповідача

про визнання рішення зборів учасників недійсним,

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2015р. у справі №912/4256/14 (суддя Болгар Н.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Обґрунтовуючи наявність правових підстав для відмови у позові, місцевий господарський суд виходив з відсутності в матеріалах справи доказів порушення оспорюваним рішенням загальних зборів СТОВ «Золотий колос» від 05.02.2013р. прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції від 28.10.2015р., позивач (ОСОБА_3) звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить дане рішення скасувати, як неправомірне, та прийняти у справі нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач наполягає на прийнятті судом оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, за умов невідповідності викладених в рішенні висновків фактичним обставинам справи, всупереч вимогам ст.ст.41,59 Закону України «Про господарські товариства» та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 тощо.

В свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач викладені в останній доводи повністю спростовує, наполягає на необґрунтованості та безпідставності останніх, з огляду на що оскаржуване рішення просить залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 (позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним рішення зборів учасників ОСОБА_4 товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос" (далі по тексту - СТОВ "Золотий колос") про перерозподіл статутного капіталу, про затвердження нової редакції статуту, про уповноваження особи на передачу документів для проведення державної реєстрації, оформлених протоколом №1 від 05.02.2013р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вимог ст.62 Закону України "Про господарські товариства", ОСОБА_3, як директор СТОВ "Золотий колос", бути головою зборів учасників товариства права не мав; збори учасників товариства голову зборів відповідно до вимог статуту в редакції від 17.12.2012р. не обирали, що є грубим порушенням прав учасників товариства на участь в управлінні ним; ОСОБА_3, як директор товариства, права вести протокол зборів та підписувати його, як голова зборів, не мав, з огляду на що документа, підписаного уповноваженими особами, який би підтверджував прийняття рішень, зазначених в порядку денному зборів, не існує; загальні збори учасників товариства від 05.02.2013р. є неповноважними, адже реєстрація учасників відбулась лише 06.02.2013р., що підтверджено відповідним протоколом від 06.02.2013р.; в протоколі №1 від 05.02.2013р. неправомірно застосовано слово «правомочні» збори замість «повноважні», що суперечить чинному законодавству України.

Як вже зазначалось вище, за результатами вирішення даного спору господарським судом було прийнято рішення про відмову в позові повністю, саме яке і є предметом апеляційного перегляду.

Отже, вирішуючи питання щодо відповідності оскаржуваного рішення місцевого господарського суду від 28.10.2015р. вимогам чинного законодавства України, колегія суддів виходила з наступного:

Так, за приписами постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.ст.43, 61 Закону «Про господарські товариства». Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Отже, відповідно до статуту СТОВ «Золотий колос» в редакції, затвердженої зборами учасників згідно протоколу №2 від 17.12.2012р., що була чиною станом на 05.02.2013р. (тобто, на час виникнення спірних правовідносин), учасниками СТОВ «Золотий колос» є ОСОБА_3 з часткою у статутному фонді (капіталі) у розмірі 70% (в грошовому еквіваленті - 5 180,00 грн.), та ОСОБА_5 з часткою у статутному фонді (капіталі) у розмірі 30% (в грошовому еквіваленті - 2 220,00 грн.). Докази визнання зазначеного вище рішення загальних зборів учасників СТОВ «Колос» недійсним у встановленому порядку - відсутні, у зв'язку з чим при вирішенні спору господарський суд обґрунтовано виходив з їх легітимності.

Як вбачається з матеріалів справи, Статут СТОВ «Золотий колос» в редакції станом на 05.02.2013р. способу повідомлення учасників товариства про проведення зборів - не передбачав. Докази повідомлення позивача у будь-який спосіб про проведення зборів 05.02.2013р. відсутні, тобто, колегією суддів встановлено порушено вимог ст.60 Закону України «Про господарські товариства» щодо порядку скликання зборів учасників Товариства.

Однак, з наявного у справі протоколу загальних зборів учасників СТОВ «Золотий колос» №1 від 05.02.2013р. вбачається, що на даних зборах ОСОБА_3, частка якого у статутного капіталі товариства становить 70%, та ОСОБА_5, частка якого у статутному капіталі товариства становить 30%, були присутні. Відтак, згідно приписів ст.60 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників СТОВ «Золотий колос» від 05.02.2013р. вважаються повноважними.

На зазначених вище зборах були розглянуті питання про перерозподіл статутного капіталу товариства, про затвердження нової редакції статуту та про уповноваження особи на подачу документів для проведення державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства.

Прийняття рішення про внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю є компетенцією зборів учасників товариства відповідно до ст.ст.41,59 Закону України "Про господарські товариства" та п.6.4. статуту СТОВ «Золотий колос». При цьому, слід зазначити, що за ч.4 ст.145 Цивільного кодексу України, прийняття рішення з наведеного питання є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Рішення про внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства, з решти питань рішення приймається простою більшістю голосів, що встановлено ч.ч.2-3, ст.59 Закону України «Про господарські товариства».

Отже, як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів учасників СТОВ «Золотий колос» № 1 від 05.02.2013р., кворум досягнуто. Голова зборів ОСОБА_3, секретар Тереза О.А.

За результатами зазначених вище загальних зборів учасників СТОВ «Золотий колос», ОСОБА_3 безоплатно передав 20% своєї частки, що складала 70% процентів статутного капіталу, ОСОБА_5 Претензії (майнові та фінансові) ОСОБА_3 до СТОВ «Золотий колос» відсутні (доказів зворотного не надано). Окрім того, даними зборами прийнято рішення про перерозподіл статутного капіталу СТОВ «Золотий колос» наступним чином: ОСОБА_3 50% від загального розміру статутного капіталу, що складає 3 700,00 грн.; ОСОБА_5 50% від загального розміру статутного капіталу, що складає 3 700,00 грн.; затверджено нову редакцію статуту СТОВ «Золотий колос»; призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою щодо подання документів для проведення державної реєстрації. За зазначені вище питання учасниками загальних зборів СТОВ «Золотий колос» проголосовано. Протокол загальних зборів підписано головою та секретарем зборів, підписи яких скріплено печаткою товариства.

Колегія суддів приймає до уваги заперечення позивача (апелянта) та зауважує на тому, що, дійсно, відповідно до ч.6 ст.61 Закону України "Про господарські товариства", генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства", тоді як за даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ОСОБА_3 станом на 05.02.2013р. був керівником СТОВ «Золотий колос» (директором).

Разом з цим, п.п.6.7, 6.9 Статуту СТОВ «Золотий колос» передбачено, що саме голова організовує проведення зборів та ведення протоколу. Докази того, що інша особа, ніж ОСОБА_3 організовувала проведення 05.02.2013р. зборів учасників СТОВ «Золотий колос» в матеріалах справи відсутні. Відтак, доводи позивача про скликання та проведення цих зборів неуповноваженою особою є безпідставними.

Виходячи з викладеного, 05.02.2013р. позивач мав повноваженнями відповідно до рішення зборів засновників щодо скликання зборів, здійснення функцій голови зборів учасників, ведення протокол зборів та підписання його як голова зборів.

Слід зауважити при цьому, що ані позовна заява, ані апеляційна скарга не містять фактів негативного впливу ОСОБА_3, як голови зборів, на своє ж волевиявлення, як учасника товариства. Відсутнє й пояснення з яких підстав ОСОБА_3 оспорюється рішення загальних зборів від 05.02.2013р. про його призначення уповноваженою особою на подачу документів з метою здійснення державної реєстрації змін до Статуту.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про відсутність в матеріалах справи доказів наявності обставин, що свідчать про прийняття оспорюваних позивачем рішень під примусом чи внаслідок обману.

Згідно п.2.4. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007р. №04-5/14 «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин», зазначено, що відповідно до ч.8 ст.41, ч.1 ст.60 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників (акціонерів) акціонерних товариств, товариств з обмеженою або додатковою відповідальністю є правомочними, якщо на них присутні учасники (акціонери) або представники учасників (акціонерів), що володіють у сукупності більш як 60% голосів від загальної кількості голосів.

Зазначеними нормами не передбачається можливість встановлення у статутах цих товариств іншого кворуму. Таким чином, у вирішенні питання про правомочність загальних зборів учасників (акціонерів) господарських товариств, господарським судам слід виходити з того, що незалежно від положень статуту товариства щодо кворуму загальних зборів, вони є правомочними, якщо на них зареєструвалися учасники, які володіють у сукупності більш як 60% голосів від загальної кількості голосів. Отже, термін «правомочні» ч.1 ст.60 Закону України «Про господарські товариства» та п.6.6 Статуту СТОВ «Золотий колос" не суперечить.

Відтак, вживання в протоколі загальних зборів учасників СТОВ «Золотий колос» №1 від 05.02.2013р. терміну «правомочні» збори, замість «повноважні», на чому зауважує позивач (апелянт), ч.1 ст.60 Закону України «Про господарські товариства» не суперечить та не спростовує у спірних відносинах наявність кворуму, як для проведення зборів, так і прийняття ними відповідних рішень.

В постанові пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду корпоративних спорів» роз'яснено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (ст.41, 42, 59, 60 Закону України Про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону України Про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону України Про господарські товариства).

При вирішенні ж питання про недійсність рішень зборів через інші порушення, допущені при їх проведенні, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття зборами відповідного рішення.

Отже, відповідно до вимог ст.111-12 ГПК України, а саме, з урахуванням вказівок, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 08.07.2015р. у справі №912/4256/14, місцевий господарський суд під час вирішення спору у даній справі встановив, що порушення при проведенні зборів учасників СТОВ «Золотий колос», рішення яких оформлені протоколом №1 від 05.02.2013р., відсутні.

Зокрема, волевиявлення ОСОБА_3, як учасника СТОВ «Золотий колос», передати безоплатно частку, що складає 20% статутного капіталу, ОСОБА_5, підтверджується заявою першого, справжність підпису якого на заяві 05.02.2013р. засвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_6, що приписам ч.1 ст.147 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.53 Закону України «Про господарські товариства» не суперечить.

В свою чергу, доказом волевиявлення заявника позову на внесення змін до Статуту відповідача підтверджується підписанням ним, як учасником СТОВ «Золотий колос», нової редакції Статуту товариства, затвердженої зборами учасників від 05.02.2013р., що засвідчено нотаріально, а також діями позивача, спрямованими на виконання зазначеного вище рішення зборів учасників шляхом державної реєстрації нової редакції Статуту СТОВ «Золотий колос».

Окрім того, в ході провадження у справі встановлено право ОСОБА_3 (позивача) на відчуження своєї частки у статутному капіталі товариства, що не спростовується і самим позивачем. Докази ж того, що загальними зборами учасників СТОВ «Золотий колос» приймались рішення відповідно до ч.3 ст.144 Цивільного кодексу України (щодо сплати статутного капіталу учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства) - відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду Кіровоградської області з приводу недоведення позивачем (апелянтом) належними доказами у справі факту порушення оспорюваним рішенням загальних зборів СТОВ «Золотий колос» від 05.02.2013р. його прав та охоронюваних законом інтересів, які потребують захисту судом, у звязку з чим правових підстав для задоволення позову та, відповідно, задоволення апеляційної скарги, не вбачає.

Згідно зі ст.49 ГПК України, враховуючи відмову в позові, покладення судових витрат на позивача чинному законодавству України не суперечить. Також, у зв'язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, судові витрати на апеляційне оскарження покладаються на скаржника.

Керуючись ст.101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2015р. у справі №912/4256/14 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21.12.2015р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов