РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015Справа №910/30617/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

До Комунального підприємства «Ріко» виконавчого органу Київради (Київської

міської державної адміністрації)

Про стягнення 60 357,96 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 по дов. № 91/2015/11/11-6 від 11.11.2015

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення з Комунального підприємства «Ріко» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 60 357,96 грн. боргу за самовільно спожиту електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30617/15 та призначено її до розгляду на 17.12.2015.

Позивач в судовому засіданні 17.12.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 17.12.2015 не зявився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 04.12.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 04.12.2015 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Київ, вул. Артема, 79, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом 04.12.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 14.12.2015, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 01 8.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 17.12.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії це субєкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 затверджено Правила користування електричною енергією (далі - Правила).

Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п. 5.1. Правил затверджених договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Крім того, відповідно до п. 6.41. Правил визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Уповноваженими представниками позивача було зафіксовано порушення Правил Комунальним підприємством «Ріко» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), а саме перевіркою на місці за адресами:

- м. Київ, просп. Науки, 90: м. Київ, вул. Васильківська, 90 та м. Київ, вул. Демиївська, 37 встановлено про самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі постачальника АК «Київенерго», без наявності договору на поставку електричної енергії, з метою без облікового споживання електроенергії, про що було складено акти порушень за № 21883 від 03.02.2014, № 30173 від 04.02.2014, № 30172 від 04.02.2014, № 30187 від 05.02.2014.

В актах зазначено, що з його змістом ознайомлений представник споживача (акти № 30173 від 04.02.2014, № 30172 від 04.02.2014, № 30187 від 05.02.2014) та отримано примірник для передачі керівництву (акт № 21883 від 03.02.2014).

Спір виник в звязку з тим, що позивач вважає, що відповідачем самовільно спожито електричну енергію, що є підставою для стягнення її вартості в розмірі 60 357,96 грн. у відповідності до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за правопорушення в електроенергетиці, зокрема до правопорушення в електроенергетиці віднесено крадіжку електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 6.42 Правил на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

За результатами розгляду актів порушення № 21883 від 03.02.2014, № 30173 від 04.02.2014, № 30172 від 04.02.2014, № 30187 від 05.02.2014 оформлено протоколи засідання комісії № 770 від 23.04.2014, № 771 від 23.04.2014, № 769 від 23.04.2014, № 813 від 30.04.2014. Також на підставі вищезазначених актів складено розрахунки.

Так, згідно з розрахунками вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) до актів № 21883 від 03.02.2014, № 30173 від 04.02.2014, № 30172 від 04.02.2014, № 30187 від 05.02.2014 нарахування становить 60 357,96 грн.

Вказані акти про порушення, протоколи засідання комісії, розрахунки та рахунки-фактури було надіслано відповідачу поштою 06.05.2014, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 6.43 Правил споживач зобовязаний оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Винятком з цього положення, (Вісник господарського судочинства (3/2011 стор. 55), є лише звернення до суду, оскільки лише у такому разі протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживач має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку, тому оформлене протоколом рішення комісії, прийняте за результатом розгляду акта про порушення Правил, за своєю правовою природою є обов'язковим для виконання ненормативним актом (актом індивідуальної дії).

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Доказів того, що відповідачем рішення комісії з розгляду актів порушень у судовому порядку оскаржено не подано, як і не подано доказів сплати вартості самовільно спожитої електроенергії в розмірі 60 357,96 грн.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, згідно ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Пункт 1 Правил визначає, що електрична енергія (активна) це - енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З огляду на вищевикладене, позові вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Ріко» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (04050, м. Київ, вул. Артема, 79, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ) 60 357 (шістдесят тисяч триста пятдесят сім) грн. 96 коп. вартості самовільно спожитої електричної енергії, 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 24.12.2015.

СуддяОСОБА_2