ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 911/2679/14

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом ОСОБА_1,

86783, Донецька обл., м. Зугрес, вул. 60-річчя Жовтня, 19, кв. 78

03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67 а/с 120

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр»,

07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 22

2) ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

3) Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області,

07400, Київська обл., м. Бровари, б-р Незалежності, 3

про визнання учасника таким, що не набув прав учасника та виключення зі складу товариства, тимчасове перерозподілення частки у статутному капіталі, зобовязання здійснення дій

за зустрічним позовом ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

до 1) ОСОБА_1,

86783, Донецька обл., м. Зугрес, вул. 60-річчя Жовтня, 19, кв. 78

03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67 а/с 120

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр»,

07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 22

про визнання учасника таким, що не набув прав учасника, виключення зі складу учасників товариства та тимчасове перерозподілення частки у статутному капіталі

за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача 1 за зустрічним позовом) ОСОБА_3 (довіреність від 02.04.2014);

відповідача 1 за первісним позовом (відповідача 2 за зустрічним позовом) ОСОБА_4 (довіреність від 18.12.2014);

відповідача 2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_5 (довіреність від 16.07.2014);

відповідача 3 за первісним позовом не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр» та ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що не набув прав учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр», виключення його зі складу учасників товариства, перерозподілення його частки на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міластр», зобов`язання Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснити державну реєстрацію змін складу учасників ТОВ «Міластр» до статуту. Крім того, у позовній заяві визначено Реєстраційну службу Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області як третю особу у справі.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що у зв`язку з тривалим невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань з внесення своєї частки до статутного капіталу товариства, позивач 07.11.2013 скликала та провела загальні збори учасників, якими вирішено виключити ОСОБА_2 зі складу учасників товариства, натомість, Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області відмовлено у проведенні реєстрації змін до статуту, у зв`язку з відсутністю кворуму при проведенні загальних зборів учасників товариства, крім того, позивачу стало відомо, що товариство збирало загальні збори з метою зміни його керівника, про які не повідомляло позивача, з огляду на що, позивачем стверджується, що порушені її корпоративні права.

Рішенням господарського суду Київської області від 26 січня 2015 року у справі №911/2679/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 18 серпня 2015 року постанова Київського апеляційного господарського суду від 21 квітня 2015 року та рішення господарського суду Київської області від 26 січня 2015 року у справі №911/2679/14 скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями від 3 вересня 2015 року справу №911/2679/14 передано до розгляду судді Саванчук С.О.

Ухвалою суду від 7 вересня 2015 року справу №911/2679/14 прийнято до провадження суддею Саванчук С.О., призначено розгляд справи на 6 жовтня 2015 року, до участі у справі залучено іншого відповідача - Реєстраційну службу Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Відповідно до ухвали суду від 6 жовтня 2015 року розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 20 жовтня 2015 року.

20 жовтня 2015 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог (вх.№ 24599/15), яка не змінює предмет чи підстави позову, про що представником також вказано у судовому засіданні, відтак, розгляд справи здійснюється відповідно до предмету та підстав позову, викладених у прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до ухвали суду від 20 жовтня 2015 року розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 3 листопада 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. №24670/15 від 20 жовтня 2015 року) надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр» про визнання учасника таким, що не набув прав учасника, виключення зі складу учасників товариства та тимчасове перерозподілення частки у статутному капіталі.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 (вх. №24670/15 від 20 жовтня 2015 року) повернуто без розгляду.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. №147/15 від 28 жовтня 2015 року) надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову накладанням арешту на вісім земельних ділянок, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Міластр», що розташовані у Київській області, на території Броварського району, Зазимської сільської ради, за межами населеного пункту.

Ухвалою суду від 3 листопада 2015 року судом відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 911/2679/14 накладанням арешту на земельні ділянки, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Міластр».

Відповідно до ухвали суду від 3 листопада 2015 року розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 17 листопада 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 25840/15 від 02 листопада 2015 року) ОСОБА_2 повторно подано зустрічний позов до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр» про визнання учасника таким, що не набув прав учасника, виключення зі складу учасників товариства та тимчасове перерозподілення частки у статутному капіталі.

Ухвалою суду від 4 листопада 2015 року прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 17 листопада 2015 року розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 24 листопада 2015 року.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24 листопада 2015 року оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міластр» (далі Товариство, відповідач-1 за первісним позовом, відповідач-2 за зустрічним позовом) створено 4 вересня 2008 року за рішенням єдиного засновника - ОСОБА_6.

21 жовтня 2008 року учасником Товариства, на підставі рішення №2/08, став громадянин ОСОБА_7 Білорусь ОСОБА_2 (далі відповідач 2 за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом), ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 05 червня 2003 року Партизанським РУВС міста Мінська, місце проживання: ОСОБА_7 Білорусь.

Частка ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства складає 85%, що в еквіваленті становить 2246550,00 грн., відповідні зміни до Статуту Товариства зареєстровані виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області реєстратором 27 жовтня 2008 року під номером 1002864 та 17 червня 2009 року під номером 2002864, якими зареєстровано зміну складу учасників та збільшення статутного капіталу Товариства.

Згідно з Протоколом №1/09 від 12 січня 2009 року відбулася заміна учасників у Товаристві, учасниця ОСОБА_6 вибула зі складу, на підставі поданої заяви про вихід, до складу учасників Товариства включена ОСОБА_1 (далі - позивач за первісним позовом, відповідач 1 за зустрічним позовом) з 12 січня 2009 року.

Частка позивача за первісним позовом у статутному капіталі становить 15% відсотків, що, відповідно, дорівнює 396450,00 грн.

У пункті 5.2.3. Статуту Товариства, в редакції від 28 вересня 2009 року, вказано, що несплачена частина статутного капіталу підлягає сплаті учасниками протягом року з дня реєстрації статуту.

Первісний позов обґрунтований тим, що, оскільки ОСОБА_2, не вніс свою частку до закінчення першого року з моменту державної реєстрації Товариства, а саме: до 20 жовтня 2009 року, в тому числі, й на даний момент, він не набув прав учасника Товариства, крім того, позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 усунуто від керівництва Товариства, оскільки її двічі не викликано на загальні збори.

З метою захисту своїх корпоративних прав, позивач за первісним позовом заявляє про визнання учасника Товариства ОСОБА_2 таким, що не набув прав учасника, виключення його зі складу учасників, перерозподілення його частки тимчасово на Товариство; зобовязання Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснити державну реєстрацію змін складу учасників ТОВ МІЛАСТР та зареєструвати зміни до Статуту наступного змісту:

1. В розділі 1 пункт 1.2. викласти в наступній редакції:

« 1.2. Єдиним Учасником Товариства є громадянка України ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт В А 427594, виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 29 травня 1996 року, яка проживає за адресою: 86783, Донецька область, м. Зугрес, вулиця 60-річчя Жовтня, 19 кв. 78».

2. В розділі 5 пункт 5.2. викласти в наступній редакції:

«п. 5.2. Частки Учасників у статутному капіталі становлять:

ОСОБА_1 - 396450 (триста девяносто шість тисяч чотириста пятдесят) гривень, що становить 15% (п'ятнадцять відсотків) статутного капіталу Товариства.

Частка у розмірі 2246550 (два мільйони двісті сорок шість тисяч пятсот пятдесят) гривень, що становить 85% (вісімдесят пять відсотків) статутного капіталу Товариства, тимчасово розподілена Товариству.

Зустрічний позов ОСОБА_2 обґрунтовано порушенням ОСОБА_1 його корпоративних прав на участь в управлінні товариством та невиконанням зобовязання з внесення своєї частки до статутного капіталу.

ОСОБА_1 стверджує, що нею внесено вищевказану частку до статутного капіталу Товариства 18 березня 2009 року, що підтверджує довідкою №3 від 6 листопада 2013 року за підписом заступника директора Товариства ОСОБА_8 та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1.

ОСОБА_2, у відзиві на первісний позов, стверджує, що він увійшов до складу учасників Товариства 21 серпня 2010 року на підставі Рішення №2/08 і при включенні до складу засновників вніс свою частку до статутного капіталу Товариства. Статутний фонд товариства був сформований земельними ділянками, які належать Товариству на праві приватної власності.

З наявної у матеріалах справи реєстраційної справи №1-355-002864-14 Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр», вбачається, що згідно рішення засновника ОСОБА_6 від 22 серпня 2008 року №1/08 було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Міластр» і в якості внеску до статутного капіталу було передано земельну ділянку вартістю 1321305,48 грн.

За рішенням засновника №2/08 від 21 жовтня 2008 року, на підставі поданої ОСОБА_2 заяви, у звязку з необхідністю залучення додаткових коштів, останнього прийнято до складу учасників Товариства, після чого, рішенням загальних зборів №1/08 від 21 жовтня 2008 року (за участю ОСОБА_2 як учасника Товариства) збільшено статутний капітал та розподілено частки учасників.

Згідно з Статутом Товариства, в редакції від 21 жовтня 2008 року, (зареєстровано 27 жовтня 2008 року) учасниками Товариства були ОСОБА_6 та ОСОБА_2. Як визначено розділом 5 Статуту, у відповідній редакції, розмір статутного капіталу встановлено 2643000,00 грн., з розподілом часток порівну по 1321500,00 грн.

Пунктом 5.2.1 Статуту передбачено, що вкладами учасників можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, а згідно з пунктом 5.2.2. Статуту, грошова оцінка вкладу здійснюється за згодою учасників Товариства.

12 січня 2009 року відбулись загальні збори Товариства (оформлені протоколом №1/09), на яких розглядалось питання зміни в складі учасників товариства, розподіл статутного капіталу та затвердження нової редакції статуту.

За наслідками проведення 12 січня 2009 року загальних зборів, прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_6 про вихід зі складу учасників Товариства, з виплатою належної їй частки. Одночасно, розглянуто заяву ОСОБА_1 про прийняття до складу учасників Товариства.

Як вбачається зі змісту відповідного протоколу загальних зборів від 12 січня 2009 року, ОСОБА_1А запропонувала не зменшувати розмір статутного капіталу, залишивши його в розмірі 2643000,00 грн. за рахунок її внеску та додаткового внеску ОСОБА_2

За наслідками розгляду відповідного питання, вирішили за рахунок додаткових внесків учасників залишити статутний капітал Товариства в розмірі 2643000,00 грн., де частки учасників складають: 396450,00 грн. (15%) ОСОБА_1 та 2246550,00 грн. (85%) ОСОБА_2

При цьому, як передбачено пунктом 5.2.4. Статуту Товариства, в редакціях, чинних у відповідні періоди, частки учасників у статутному капіталі підлягають зміні при внесенні учасником додаткових внесків. Крім того, згідно з пунктом 5.3.2 Статуту, в усіх редакціях, у тому числі, на момент вступу ОСОБА_2, який прийнятий до участі в товаристві у звязку зі збільшенням статутного капіталу, збільшення статутного капіталу допускалось після внесення учасником Товариства вкладу в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи, що частка ОСОБА_2 збільшена (з 1321500,00 грн. (50%) до 2246550,00 грн. (85%), до того ж, за пропозицією і погодженням ОСОБА_1, яка у відповідний період визнавала право ОСОБА_2 на його частку в статутному капіталі, згідно з пунктом 5.2.4. Статуту Товариства, збільшення статутного капіталу могло відбутись лише за фактичного здійснення додаткового внеску.

Статут у новій редакції (згідно з рішенням загальних зборів від 12 січня 2009 року) зареєстровано 17 червня 2009 року.

Відповідачем-1 за первісним позовом, відповідачем-2 за зустрічним позовом Товариством, заперечені обидва позови тим, що статутний капітал товариства сформований на 100 %, на підтвердження чого ним подано ОСОБА_8 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.03.2014 № 18279414, відповідно до якого розмір статутного капіталу товариства складає 264300,00 грн. та датою закінчення його формування є 04.09.2008, а також надано правовстановлюючі документи на земельні ділянки, якими, за твердженнями Товариства, сформовано статутний капітал.

Крім того, Товариством стверджувалось, що у товариства не були відкриті рахунки у банківських установах на момент формування статутного капіталу.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Доказів наявності у Товариства рахунків, на момент прийняття до складу учасників Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на які у безготівковій формі як ОСОБА_2, так ОСОБА_1, мали б змогу перевести кошти в рахунок оплати своєї частки, матеріали справи не містять.

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України у постанові від 18 серпня 2015 року вказав на те, що висновки судів попередніх інстанцій про внесення ОСОБА_2 частки до статутного капіталу ґрунтуються на поясненнях, зазначених у відзиві на позовну заяву, за відсутності у матеріалах справи належних доказів.

Згідно з статтею 11112 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України, у постанові від 18 серпня 2015 року вказала, що господарські суди, не дослідивши наявність/відсутність порушеного права та інтересу позивача, на які посилається останній у позовній заяві, дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для їх захисту. Вирішуючи спір, суди підійшли поверхнево до вивчення матеріалів справи, оскільки, належним чином не дослідили обставини та доводи обох сторін.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 18 серпня 2015 року, при новому розгляді справи №911/2679/14 ухвалою суду від 7 вересня 2015 року витребувано від Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» довідку з інформацією про надходження (дата, розмір, призначення платежу) або ненадходження грошових коштів від ОСОБА_2 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Міластр», підписану уповноваженою особою банківської установи та скріплену відбитком її печатки.

Однак, листом від 28 вересня 2015 року за №22/1-31738 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» відмолено в наданні витребуваних документів, посилаючись на банківську таємницю.

Крім того, відповідачем-1 за первісним позовом, відповідачем-2 за зустрічним позовом Товариством, здійснено запит до вказаного банку з вимогою надати довідку по рахунку Товариства, проте, вказаної довідки не надано.

Зважаючи на вказане, судом взято до уваги, що належним доказом невнесення чи внесення як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1 часток до статутного капіталу Товариства можуть бути дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності Товариства.

Крім того, судом враховано правову позицію, що викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 05.02.2013 у справі №1-рп/2013 щодо належності використання даних з Єдиного державного реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців для встановлення розміру, складу та порядку внесення учасниками господарських товариств вкладів до статутних фондів, в якому, зокрема, вказано, що установчим документом Товариства є статут (частина перша статті 143 ЦК України, частина перша статті 82 ГК України, частина перша статті 4 Закону). Статут є локальним правовим актом і обовязковим для дотримання та виконання всіма учасниками. Він має містити відомості про розмір статутного капіталу з визначенням частки кожного учасника, а також розмір, склад та порядок внесення ним вкладів (частина перша статті 140, частина перша статті 143 ЦК України, частина четверта статті 82 ГК України, частина перша статті 50, частина перша статті 51 Закону). Про те, що інформація стосовно майна Товариства є вимогою до змісту його установчих документів, зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010, згідно з яким „усі товариства мають майно, яке є обєктом управлінської діяльності і інформація про яке є вимогою до змісту їхніх установчих документів (частина друга статті 88 Цивільного кодексу) (абзац перший підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Такі ж відомості містяться, крім статуту Товариства, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (частина третя статті 8, абзац тринадцятий частини другої статті 17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців). Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 115 ЦК України, частина перша статті 86 ГК України, частина перша статті 13 Закону). Зазначені обєкти згідно зі статтею 177 ЦК України є обєктами цивільних прав. Відповідно і частка учасника у статутному капіталі Товариства є предметом цивільних правовідносин, яка засвідчує участь особи у Товаристві.

Стосовно доказів, що надані ОСОБА_1 про внесення нею своєї частки через касу товариства, судом враховано наступне.

Відповідно до Постанови правління Національного банку України «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» від 6 червня 2013 року №210, фізичні особи мають право здійснювати розрахунки на суму, яка перевищує 150000,00 гривень, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки (у тому числі, у депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Отже, положення зазначеної постанови виключають можливість здійснювати розрахунки готівкою, розмір якої перевищує 150000,00 гривень, оскільки, розрахунки на суму, яка перевищує 150000,00 гривень, мають проводитись шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_1, на підтвердження внесення нею частки до статутного капіталу ТОВ «Мілістар» у розмірі 396450,00 грн., посилається на квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 18 березня 2009 року.

Слід зазначити, що прибутковим касовим ордером оформляється надходження готівкових грошових коштів безпосередньо в касу підприємства.

Отже, враховуючи, що розмір внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ «Мілістар» становить 396450,00 грн. та обмеження щодо внесення готівкових коштів, визначених Постановою правління Національного банку України «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» від 6 червня 2013 року №210, ОСОБА_1 мала можливість внести зазначені кошти до статутного капіталу товариства виключно шляхом перерахування з свого поточного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Мілістар».

З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку ТОВ «Мілістар» від 2 липня 2014 року, виданою ПАТ «ВіЕйБі Банк», вбачається, що грошова сума у розмірі 396450,00 грн. ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Мілістар» не вносилась.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, стосовно наявності/відсутності порушеного права та інтересу позивача, судом враховане наступне.

Відповідно до частини 4 статті 58 Закону України «Про господарські товариства» учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Положенням частини 4 статті 58 Закону України «Про господарські товариства» надано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 05.02.2013 у справі №1-рп/2013, де вказано, що при визначенні повноважності загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю та результатів голосування за прийняття їх рішень враховується кількість голосів учасників, визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом товариства з обмеженою відповідальністю, незалежно від вартості реально внесених (сплачених) ними вкладів тільки протягом першого року з дня державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю.

Крім того, у вказаному рішенні зазначається, що Закон імперативно врегулював питання щодо дій Товариства у разі невнесення (неповного внесення) учасниками своїх вкладів до закінчення встановленого річного строку. Згідно з частиною третьою статті 144 ЦК України, частиною другою статті 52 Закону загальні збори учасників Товариства приймають одне з таких рішень: про виключення із його складу тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію Товариства.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України «Про господарські товариства» участника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому, цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Частина 3 статті 144 Цивільного кодексу України і стаття 64 Закону України «Про господарські товариства» передбачають можливість примусового виключення зі складу учасників Товариства учасника, який не вніс свою частку до статутного капіталу до закінчення першого року з моменту реєстрації Товариства.

В силу статті 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включає правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші провомочності, передбачені законом та статутними документами.

Виключення учасника товариства належить до виключної компетенції зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю (частина 1 статті 59 Закону України «Про господарські товариства»).

Позов заявлено на підставі статті 117 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що учасники господарського товариства зобов'язані додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів.

Пунктом 3 статті 88 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства зобов'язані: додержуватися вимог установчих документів товариства, виконувати рішення його органів управління; вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства; нести інші обов'язки, передбачені цим Кодексом, іншими законами та установчими документами товариства.

Стаття 11 Закону України «Про господарські товариства» зазначає, що обов'язком учасників товариства є додержання установчих документів товариства і виконання рішень загальних зборів учасників та інших органів управління товариства.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що ОСОБА_1 з моменту включення її до складу засновників Товариства не внесено частки до статутного капіталу Товариства, що підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ «Міластр», виданою ПАТ «ВіЕйБі Банк» 2 липня 2014 року.

Також, позивач за зустрічним позовом стверджує, що ОСОБА_1 перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, що також підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ «Міластр», виданою ПАТ «ВіЕйБі Банк» 2 липня 2014 року, про те, що ОСОБА_1 9 квітня 2010 року, вступивши в домовленість з колишнім директором Товариства та всупереч інтересам Товариства уклала договір купівлі-продажу належної Товариству на праві приватної власності земельної ділянки, фактично привласнивши собі майно Товариства (виручені від продажу грошові кошти), яке було в Товаристві на момент вступу позивачки до складу учасників (внесена ОСОБА_6 земельна ділянка) і входило до складу розподіленого рішенням загальних зборів від 12 січня 2009 року майна Товариства.

Згідно з пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до статті 59 Закону про господарські товариства належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду.

При новому розгляді справи №911/2679/14 виконуючи вказівки Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 18 серпня 2015 року, судом не надається оцінка рішенню загальних зборів товариства від 7 листопада 2013 року, оскільки, останнє не є предметом спору у даній справі.

Зважаючи на вищевикладені вимоги чинного законодавства, встановлені обставини справи, предмет і підстави первісного і зустрічного позовів, суд дійшов висновку, що предметами позовів визначені дії, які законом віднесені до повноважень не суду, а загальних зборів товариства, відтак, з огляду на вказане, відсутнє порушене право позивачів, що підлягає судовому захисту. У звязку з відсутністю підстав для виключення судом осіб зі складу учасників Товариства, відсутні підстави для задоволення вимог первісного позову до Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про зобовязання здійснити державну реєстрацію відповідних змін

Отже, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Усі інші доводи сторін не спростовують вказаних висновків суду.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні первісних позовних вимог з підстав їх недоведеності та безпідставності, судом не розглядається подана заява про застосування строків позовної давності до первісних позовних вимог.

Судові витрати за первісним позовом, відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача за первісним позовом.

Судом встановлено, що при зверненні з первісним позовом до суду, позивач мала сплатити 4872,00 грн. судового збору, оскільки нею заявлено чотири вимоги немайнового характеру, проте, судовий збір позивачем сплачено лише за одну.

Отже, судовий збір у розмірі 3654,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 в доход Державного бюджету України.

Судові витрати за зустрічним позовом відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. У задоволені первісного позову відмовити повністю.

2. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (86783, Донецька обл., м. Зугрес, вул. 60-річчя Жовтня, 19, кв. 78; 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 67 а/с 120, код НОМЕР_3) в доход Державного бюджету України на р/р 3001, банк ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, , одержувач платежу ГУ ДКСУ у Київській області, призначення платежу: 22030001 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 22 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 25.12.2015.

Суддя С.О. Саванчук