КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Справа№ 910/22536/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Сухового В.Г.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 27.11.2015 року Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року про зупинення провадження

у справі №910/22536/15 (суддя - Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк»

до Публічного акціонерного товариства «Аверс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Авант-банк»

про стягнення 15 908 293,79 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Бондаренко М.Г., довіреність №136 від 13.11.2015 року

від відповідача: Слуцька Н.С., довіреність б/н від 02.08.2015 року

від третьої особи: Мельниченко І.О., довіреність №140/7/2015 від 28.08.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Аверс» (відповідач у справі) про стягнення 15 908 293,79 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з Іпотечним договором від 29.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., реєстраційний номер 2307, а саме на цілісний майновий комплекс, загальною площею 19 508,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Деревообробна, буд. 5. (а.с. 4-10).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року на підставі клопотання Публічного акціонерного товариства «Авант-банк» б/н від 18.11.2015 року (а.с. 145) провадження у справі № 910/22536/15 зупинено до набрання законної сили рішення від 11.11.2015 року у справі №910/22539/15 (а.с. 134-135).

Не погодившись з винесеною ухвалою, позивач, Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» подав апеляційну скаргу б/н від 27.11.2015 року (вх. № 06-10.4/9280 від 30.11.2015 року), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Авант-банк» про зупинення провадження у справі та передати до Господарського суду міста Києва для продовження її розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що висновок Господарського суду міста Києва щодо неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2015 року у справі №910/22539/15, зроблений судом із порушенням норм процесуального права, зокрема, ст. 79 ГПК України, оскільки у справі №910/22539/15 не встановлюються жодні обставини, які неможливо було б встановити Господарським судом міста Києва під час розгляду по суті даної справи №910/22536/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року Публічному акціонерному товариству «Український професійний банк» поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року про зупинення провадження у справі та призначено розгляд справи на 21.12.2015 року.

У судовому засіданні 21.12.2015 року представник позивача у справі підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі №910/22536/15 скасувати та повернути справу до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду по суті.

У судовому засіданні 21.12.2015 року представники відповідача у справі та третьої особи заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги, просили апеляційний господарський суд залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм процесуального права при винесені оскаржуваної судової ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як зазначено у п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» пов'язаною з даною справою є така справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати, як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, підставою для зупинення провадження у даній справі щодо звернення стягнення на предмет іпотеки місцевий господарський суд визнав рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/22539/15, яке не набрало законної сили, про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Аверс» заборгованості в розмірі 15 908 293,79 грн за договором про відкриття кредитної лінії №833 від 29.08.2014 року, зобов'язання за яким забезпечені Іпотечним договором від 29.08.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., реєстраційний номер 2307, звернення стягнення за яким є предметом даного спору у справі №910/22536/15. Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Предметом позову у даній справі №910/22536/15 є вимога Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до Публічного акціонерного товариства «Аверс» про стягнення 15 908 293,79 грн, з яких 258 382,03 грн заборгованість по строкових процентах, 2 586 492,60 грн - заборгованість по простроченим процентам та 387 419,16 грн - пеня, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з Іпотечним договором від 29.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., реєстраційний номер 2307, а саме на цілісний майновий комплекс, загальною площею 19 508,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Деревообробна, буд. 5. Позовні вимоги позивачем обґрунтовані приписами ст. 509, 610, 612, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку» з огляду на те, що відповідач - Публічне акціонерне товариство «Аверс» є іпотекодавцем за Іпотечним договором від 29.08.2014 року, укладеним між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - Публічного акціонерного товариства «Аверс» за договором про відкриття кредитної лінії №833 від 29.08.2014 року. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно договору про відкриття кредитної лінії №833 від 29.08.2014 року, Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» звернувся з позовною вимогою про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з цим, у справі №910/22539/15 предметом позову є вимога Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до Публічного акціонерного товариства «Аверс» про стягнення 15 908 293,79 грн за договором про відкриття кредитної лінії №833 від 29.08.2014 року.

Колегія суддів звертає увагу, що Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону та ст. 593 ЦК України іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Разом з цим згідно п. 24 Іпотечного договору у випадку часткового виконання кредитного договору іпотека зберігається в початковому обсязі. У будь-який час до реалізації предмета іпотеки звернення стягнення на нього може бути зупинено шляхом виконання кредитного договору у повному обсязі.

Тобто виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання та припинення провадження у справі за позовом, який заявлений за інших підстав, з прийняттям судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором. Наявність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та відповідно не позбавляє кредитора права на отримання грошових сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. (Аналогічна позиція викладена у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів»).

Враховуючи те, що прийняте Господарським судом міста Києва рішення у справі №910/22539/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Аверс» 15 908 293,79 грн не виконане, а відтак не є підставою для припинення кредитного договору та іпотечного договору, то відсутні обставини, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки до набрання законної сили рішення у справі №910/22539/15, і були підставою для зупинення провадження у справі. Жодних інших обґрунтованих мотивів неможливості розгляду даної справи до набрання чинності рішення у справі №910/22539/15 місцевий господарський суд не навів.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року про зупинення провадження у справі №910/22536/15 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року у справі №910/22536/15 скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Згідно з п.4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. 49, 79, 99, 101, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року про зупинення провадження у справі №910/22536/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року у справі №910/22536/15 скасувати.

3. Справу №910/22536/15 повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді В.Г. Суховий

А.О. Мальченко