Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"25" грудня 2015 року справа № 927/419/14

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
14000, АДРЕСА_1
Відповідач: Чернігівська міська рада
14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7
про визнання договору недійсним
Суддя В.М. Репех

Представники:

від позивача: ОСОБА_1-особисто;

від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні 25.12.2015 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Позивач) заявлено позов до Чернігівської міської ради (надалі - Відповідач) про визнання недійсним договору № 3715 від 28.01.2010 р. оренди земельної ділянки укладеного між сторонами з моменту його укладення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач вказує на те що договір № 3715, розрахунок розміру орендної плати, акт прийому-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки від імені ОСОБА_1 підписані іншою особою шляхом підроблення підпису, а токож в жодному із вказаних документів відсутня печатка фізичної особи- підприємця.

Відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи свої заперечення тим, що договір оренди земельної ділянки, на момент звернення до суду припинив своє існування за згодою сторін, оскільки позивач 27.09.2011р. надав нотаріально засвідчену заяву з клопотанням відчуження із користування спірну земельну ділянку в зв"язку з продажем об"єкта нерухомості.

Рішенням Чернігівської міської ради від 31.01.2012 р. (п.п.41, 42) «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова» було вилучено із короткострокової оренди суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,5593 га по АДРЕСА_2 за його згодою.

Ухвалою суду від 10.06.2014 року, за клопотанням позивача, провадження у справі було зупинено в зв"язку з надісланням матеріалів до органів досудового розслідування, УМВС України в Чернігівській області.

15.12.2015 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов лист слідчого відділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 5/25-314 вх. від 11.12.2015 року в якому повідомлено, що 24.07.2015 року старшим прокурором прокуратури м. Чернігова Станкевичем Ю.В. на підставі ст. 11 КК України, ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000885 у зв"язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України. До даного листа додано копію постанови Прокуратури міста Чернігова.

Ухвалою від 24.12.2015 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду з урахуванням ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

25.12.2015 року Позивач надав додаткові письмові пояснення в яких зазначає, що договір оренди землі № 3715 не укладав і не підписував його, що підтверджується прокурорською перевіркою та висновками експертів. Заяву про відчуження землі підписав тільки тому, що розумів, що борг буде складати не 48000 грн, а 240000 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чернігівської міської ради (сорок п"ята сесія п"ятого скликання) від 25.12.2009 р. (п. 81) суб"єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 затверджено проект відведення та передано земельну ділянку в короткострокову оренду, строком на 5 років, площею 1,5593 га по АДРЕСА_2 для обслуговування об"єкту нерухомості -власної залізничної колії. (Землі промисловості, коефіцієнт функціонального використання =1,2-промислове використання).

На підставі цього рішення Чернігівської міської ради від 25.12.2009р. був укладений договір оренди земельної ділянки в м. Чернігові для обслуговування об"єкту нерухомості - власної залізничної колії по АДРЕСА_2, від 28.01.2010р. № 3715.

Даний договір був зареєстрований у Чернігівському міському відділі Чернігівської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 березня 2011 р. за № 53.

28.01.2010р. було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду строком до 25.12.2014 р., площею 1,5593 га по АДРЕСА_2 та розрахунок орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно доданого договору частково сплачувалась орендна плата за землю про що свідчить акт перевірки ДПІ у м. Чернігові від 08.12.2011 р. та постанова Чернігівського окружного адміністративного суду № 825/1601/13-а від 10.12.2013 р..

Відповідно до наданого позивачем нотаріально посвідченого договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18.03.2009 року на день прийняття рішення про передачу в оренду земельної ділянки і на день укладання договору оренди земельної ділянки, залізнична колія по АДРЕСА_2 в м. Чернігові, не належала позивачу, а була передана у власність ОСОБА_3 18.03.2009 року (з моменту нотаріального посвідчення даного договору).

31.01.2012 р. рішенням Чернігівської міської ради було вилучено із короткострокової оренди, суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, земельну ділянку площею 1,5593 га по АДРЕСА_2, за згодою орендаря та передана в довгострокову оренду ТОВ "Промислово- фінансова група УКР МЕТ"

Враховуючи те, що всі документи на отримання в оренду земельної ділянки, в тому числі і договір оренди, розрахунок розміру орендної плати, акт прийому-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки від імені ОСОБА_1 підписані іншою особою шляхом підроблення підпису, а також в жодному із вказаних документів відсутня печатка фізичної особи - підприємця, і якою скріплювався підпис на документах, позивач звернувся до органів прокуратури.

З метою проведення перевірки за вказаним фактом копію звернення ОСОБА_1 передано до ЧМВ УМВС України, внесено до ЄРДР за № 0000885 від 13.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.

Слідчим відділом Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області проводилось досудове розслідування у об"єднаному кримінальному провадженні № 0000885 від 12.12.2012 року з кримінальним провадженням №№ 0000006, 0001184, 0000086 за фактами підробки офіційних документів та службової недбалості службових осіб управління земельних ресурсів міської ради,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою старшого прокурора прокуратури міста Чернігова від 24.0.72015 року закрито кримінальне провадження у зв"язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України.

В ході розслідування встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у договорі № 3715 від 28.01.2010 року та додатках до договору - акту прийому - передачі земельної ділянки від 28.01.2010 року, акту визначення меж земельної ділянки від 28.01.2010 року, розрахунку розміру орендної плати виконані не ОСОБА_1, а іншою особою .

В рамках кримінального провадження було проведено три судово-почеркознавчих експертизи.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 24.07.2013 року № 1766/1767/13-24, всі підписи в документах: договорі оренди земельної ділянки від 28.01.2010 року № 3715, додатку № 2 до договору та додатку № 3 до договору виконані не ОСОБА_1

Висновками експертів від 24.07.2013 року № 1766/1767/13-24, від 05.12.2013 року № 3379-3383/13-24 та від 15.04.2015 року № 3851-3854/15-24 було встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у договорі № 3715 від 28.01.2010 року та додатках до договору - акту прийому - передачі земельної ділянки від 28.01.2010 року, акту визначення меж земельної ділянки від 28.01.2010 року, розрахунку розміру орендної плати виконані однією особою. Дані підписи виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням дійсного підпису ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 70 та ч. 2 ст. 102 Кримінального процесуального кодексу України експерти про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов"язків за ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України попереджені.

Копії висновків експерта за результатами проведення судово-почеркознавчих експертиз завірені слідчими відділу Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області і знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 23.03.2012 року № 4 " Про деякі питання практики призначення судової експертизи" висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції на момент укладення між сторонами Договору), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України).

Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому відповідність чи невідповідність угоди вимогам законодавства має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент укладення спірної угоди.

В постанові Пленуму Вищого Господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" п. 2.6, зазначається , що у силу припису частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-третьої, п"ятою та шостою статті 203 названого кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з правового аналізу наведеної норми ЦК, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів - а саме, однією зі сторін, або заінтересованою стороною, тобто права яких вже були порушені на момент звернення до суду.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені матеріалами справи і при укладені договору було відсутнє волевиявлення однієї із сторін фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Заперечення відповідача не можуть бути прийняті до уваги. Так, заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що 31.01.2012 р. рішенням Чернігівської міської ради "Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам в межах м. Чернігова" було вилучено із короткострокової оренди суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,5593 га по АДРЕСА_2, за його згодою, а товариству з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова група "УКР МЕТ" передано земельну ділянку в довгострокову оренду, строком на сім років.

Таким чиним, відповідач вважає, що визнавати недійсним договір оренди земельної ділянки, який на момент звернення до суду припинив своє існування за згодою сторін, чинним законодавством не передбачено.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України від 12.03.1999 № 02-5/111 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов"язаних з визнанням угод недійсними", за загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається такою з моменту її укладення. Вийняток з цього правила становлять угоди, зі змісту яких випливає, що вони можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним, наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму, зберігання за договором схову тощо. У такому випадку одночасно з визнанням угоди недійсною господарський суд повинен зазначити у рішенні, що вона припиняється лише на майбутнє. Якщо угода визнається недійсною лише на майбутнє господарським судам слід виходити з того, що у відповідних випадках порушені (оспорюванні) права і охоронювані законом інтереси сторони за згодою, які виникли до визнання її недійсною, підлягають судовому захисту на загальних підставах.

Оскільки договір оренди земельної ділянки, за своєю правовою суттю є договором тимчасового користування Орендарем майном іншої особи, що є власником такого майна, тобто орендодавця, такий договір можливо визнати недійсним виключно на майбутнє.

Ці докази відповідача не можуть бути прийняті судом. Відповідно до п. 2.6 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним.

Так само не прешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачені, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 3715 від 28.01.2010 року, укладений між Чернігівською міською радою в особі начальника Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради Титаренка Ю.В. та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 з моменту його укладення.

3.Стягнути з Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, 7, р/р 0002 в ГУДКС у Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (14000, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1,) судового збору в сумі 1218,00 грн.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.М.Репех

Повний текст рішення підписано 30.12.2015 року

Суддя В.М.Репех