номер провадження справи 13/187/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 Справа № 908/5795/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВР-Автотехальянс, м. Запоріжжя

до відповідача: Міського комунального підприємства Основаніє, м. Запоріжжя

про стягнення 43 187,57 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 04.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 306 від 02.01.2015р.

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ВР-Автотехальянс до Міського комунального підприємства Основаніє про стягнення заборгованості в розмірі 43 187,57 грн. згідно договору постачання № 010812 від 01.08.2012р.

20.11.2015р ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5795/15 та призначено до розгляду на 07.12.2015р.

Ухвалою суду від 07.12.2015р. розгляд справи відкладено на 21.12.2015р., у звязку з неявкою представника відповідача.

До початку розгляду справи представники сторін заявили клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

21.12.2015р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві № 044 від 17.11.2015р. та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором постачання № 010812 від 01.08.2012р. в сумі 43 187,57 грн., а саме: 22 862,31 грн. основного боргу, 17 826,07 грн. інфляційні втрати, 2 499,19 грн. 3 % річних. Позовні вимоги засновані на приписах ст.ст. 11, 509, 526, 610, 625, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 1, 22, 54-57 ГПК України.

Представник відповідача в удовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву, згідно якого визнає позовні вимоги та просить суд зменшити розмір штрафних санкцій та надати розстрочку на 3 місяці, починаючи з грудня 2015 року.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ВР-Автотехальянс (Постачальник) та Міським комунальним підприємством Основаніє (Покупець) був укладений договір постачання № 010812 (Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (ОСОБА_3), в асортименті та за цінами, вказаними в додаткових угодах до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 та п. 2.2 Договору, ціна на ОСОБА_3 встановлюється у національній валюті України. Ціна на узгоджений обсяг та період поставки ОСОБА_3 вказується в додаткових угодах до цього договору.

Загальна сума договору на момент його складання становить 1 958,53 грн.., з урахуванням ПДВ. Сума договору збільшується на суму наступної (наступних) поставки (поставок) ОСОБА_3 шляхом підписання додаткових угод до цього договору, які є його невід'ємною частиною (п. 2.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Покупець; здійснює оплату за фактичну кількість поставленого ОСОБА_3 протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів тільки за умови виконання Постачальником п.п. 4.1.5-4.1.7 даного договору.

Позивач на виконання умов договору на протязі жовтня 2012 року та по жовтень 2013 року поставив відповідачу ОСОБА_3 на загальну суму 44 381,67 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані представниками сторін без заперечень та скріплені печатками.

В свою чергу, відповідач, в порушення умов договору, здійснює часткову оплату за поставлений товар в розмірі 21 519,36 грн.

Таким чином, Міське комунальне підприємство Основаніє в порушення п. 5.1 Договору, не виконало своє зобовязання за договором та не сплатило в повному обсязі за поставлений товар.

Отже, в Міського комунального підприємства Основаніє утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю ВР-Автотехальянс за поставлений товар в розмірі 22 862,31 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено здійснення позивачем поставки товару на загальну суму 44 381,67 грн., а також отримання товару відповідачем.

Однак, відповідач у встановлений договором строк за поставлений товар сплатив не в повному обсязі, а лише 21 519,36 грн., чим порушив умови договору постачання № 010812 від 01.08.2012р.

Доказів повного виконання зобовязання по оплаті поставленого товару відповідач суду не надав та в матеріалах справи вони відсутні.

Таким чином, в Міського комунального підприємства Основаніє утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю ВР-Автотехальянс за поставлений товар в розмірі 22 862,31 грн.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Міського комунального підприємства Основаніє 22 862,31 грн. основної заборгованості за поставлений товар за договором постачання № 010812 від 01.08.2012р. обґрунтованими, заснованими на законі, договорі, і такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2 499,19 грн. та 17 826,07 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3% річних від простроченої суми за період прострочення з 29.11.2012р. по 12.11.2015р. складає 2 499,19 грн. та індекс інфляції грошових коштів за період прострочення з жовтня 2013 року по вересень 2015 року складає 17 826,07 грн.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Міського комунального підприємства Основаніє інфляційних втрат в сумі 17 826,07 грн. та 3 % річних в сумі 2 499,19 грн. обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим у встановлений законом термін або у встановлений господарським судом способом.

Згідно ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, відповідач при поданні заяви про надання розстрочки виконання рішення на 3 місяці не подав жодних доказів та матеріалів, які б підтверджували скрутне становище підприємства або дало змогу суду для задоволення даної заяви.

Таким чином, господарський суд відмовляє Міському комунальному підприємству Основаніє в задоволені заяви про надання розстрочки виконання рішення на 3 місяці, починаючи з грудня 2015 року.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, з вини якого спір доведений до суду.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85, 121 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВР-Автотехальянс (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 2, ) 22 862 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 31 коп. основного боргу, 2 499 (дві тисячі чотириста девяносто девять) грн. 19 коп. 3 % річних, 17 826 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 07 коп. інфляційних збитків та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволені заяви Міського комунального підприємства Основаніє про розстрочку виконання рішення на 3 місяці, починаючи з грудня 2015 року відмовити.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 28.12.2015р.