ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" грудня 2015 р. Справа № 922/4114/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю:

прокурора - Горгуль Н.В. (посвідчення № 036152 від 29.10.2015р.)

представника 1-го відповідача ОСОБА_1 (довіреність № 08-11/4349/2-15 від 05.11.2015р.)

представника 2-го відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 14.12.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області, м. Харків (вх. № 4865 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4114/15

за позовом Прокурора Дзержинського району м. Харкова

до 1) Харківської міської ради, м. Харків

2) Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельного кооперативу "Сан-Марино", м. Харків

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року Прокурор Дзержинського району м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Харківської міської ради (відповідач-1) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сан-Марино" (відповідач-2) про:

- вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на земельну ділянку, площею 3,0000 га, розташовану у місті Харкові по вулиці Дерев'янка, з кадастровим номером :16:003:0035;

- визнання незаконним та скасування пункту 11 додатку 1 до рішення 8 сесії Харківської міської ради 6 скликання Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об'єктів від 06.07.2011 №330/11;

- визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 159254 на земельну ділянку, площею 3,0000 га, розташовану у місті Харкові вулиця Дерев'янка, 19, з кадастровим номером :16:003:0035;

- зобов'язання Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сан-Марино" передати територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради, а Харківську міську раду прийняти земельну ділянку площею 3,0000 га розташовану у місті Харкові вулиця Дерев'янка, 19, з кадастровим номером :16:003:0035 за актом прийому-передачі. Крім того, прокурор просив судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. по справі № 922/4114/15 (суддя Ємельянова О.О.) клопотання прокурора про вжиття заходів щодо забезпечення позову залишено без задоволення. У задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Прокуратура Харківської області із даним рішенням суду першої інстанції не погодилась, 08.10.2015р. звернулась через господарський суд Харківської області до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі. Разом з цим, Прокуратура Харківської області просила суд відстрочити сплату судового збору на строк до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на те, що Законом України Про державний бюджет України на 2015 рік видатки на сплату прокурорами судового збору не передбачені і відповідне фінансування органами прокуратури не здійснювалося, будь-які бюджетні кошти не можуть бути витрачені для сплати судового збору, а тому є всі підстави для відстрочення судом сплати судових витрат на підставі статті 8 Закону України Про судовий збір до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. за №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Враховуючи вищезазначене, з метою забезпечення права на конституційний захист, а також з огляду на те, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, та задля фактичної реалізації права учасників процесу на апеляційне оскарження судових рішень, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2015р. клопотання Прокуратури Харківської області про відстрочення сплати судового збору задоволено. Відстрочено Прокуратурі Харківської області сплату судового збору до 01.12.2015р. Прийнято апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області до провадження та призначено до розгляду на 01 грудня 2015 р. о 10:30 год. Зобов'язано Прокуратуру Харківської області надати в судове засідання 01.12.2015р. докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4114/15 у встановлених порядку і розмірі та докази зарахування суми судового збору до Державного бюджету України.

Харківська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу (вх. № 16150 від 01.12.2015р.), в якому вважає позовні вимоги прокурора необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просить залишити апеляційну скаргу прокурора на рішення суду першої інстанції у даній справі без задоволення.

Прокурор вимоги ухвали суду від 16.10.2015р. не виконав, витребувані судом документи не надав, проте 01.12.2015р. звернувся до суду із клопотанням (вх. № 16141), в якому просить звільнити прокуратуру Харківської області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі або відстрочити його сплату на строк до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування клопотання заявник вказує на той факт, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на сплату прокурорами судового збору не передбачено і відповідне фінансування органами прокуратури не здійснювалось, будь-які інші бюджетні кошти не можуть бути витрачені для сплати судового збору, оскільки це суперечить законодавству. На підтвердження клопотання прокурор посилається на позицію Вищого господарського суду України, викладену в постанові від 12.03.2015 р. по справі № 908/4431/14, в якій суд касаційної інстанції дійшов висновку, що складна економічна ситуація у фінансовому забезпеченні органів державної влади та відсутність коштів на їх рахунках, може бути оцінена як підстава для звільнення від сплати судового збору. На думку прокурора, виходячи з системного аналізу статті 129 Конституції України та статті 1 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.12.2015р. задоволено клопотання прокурора про продовження строку розгляду справи. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 31.12.2015р. Розгляд справи відкладено на 17.12.2015р. о 12:30 год. Однак при цьому, зобов'язано прокуратуру Харківської області до ухвалення судового рішення у даній справі, надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4114/15 у встановлених порядку і розмірі.

Другий відповідач - Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельного кооператив Сан-Марино, м. Харків надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 16901 від 15.12.2015р.), в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 17.12.2015р. оголошено перерву до 24.12.2015р. об 11:00 год.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України справи в апеляційній інстанції переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XІІ ГПК України.

В судовому засіданні 24.12.2015р. апеляційним господарським судом при зясуванні стану виконання заявником апеляційної скарги вимог ухвал суду апеляційної інстанції від 16.10.2015р. та від 01.12.2015р. встановлено, що Прокуратурою Харківської області не надано суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4114/15 у встановлених порядку і розмірі.

Як зазначено в пунктах 3.2., 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги.

Якщо строк, на який судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою, зокрема, залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Також, можливість залишення апеляційної скарги без розгляду судом апеляційної інстанції у разі несплати скаржником судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі передбачена пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та враховуючи не надання Прокуратурою Харківської області доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4114/15 у встановлених порядку і розмірі, колегія суддів дійшла висновку про залишення даної апеляційної скарги без розгляду, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі право подати до суду будь-який позов, який стосується її прав і обовязків, та в подальшому оскаржувати будь-яке рішення суду у апеляційній та касаційній інстанції.

Однак, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Право апеляційного оскарження судового акту передбачено у тому числі і статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, згідно частини першої якої, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Подання апеляційної скарги на рішення господарського суду має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Ставки судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08 липня 2011 року (зі змінами).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2015р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у даній справі. Розгляд справи призначено на 01.12.2015р. Відстрочено сплату судового збору до 01 грудня 2015 року та зобов'язано прокурора надати в судове засідання 01 грудня 2015 року докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених порядку і розмірі та докази зарахування суми судового збору до Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 01.12.2015р. розгляд справи було відкладено на 17.12.2015р. о 12:30 год. Зобов'язано прокуратуру Харківської області до ухвалення судового рішення у даній справі надати суду докази сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

У судовому засіданні 17.12.2015р. було оголошено перерву до 24.12.2015р.

Колегією суддів встановлено, що скаржником вимоги ухвал суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та про відкладення її розгляду не виконані, а саме: доказів сплати судового збору в порядку та розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір" в судове засідання 24.12.2015р. не надано, хоча на це у нього було достатньо часу (після прийняття апеляційної скарги до провадження минуло майже 2,5 місяці).

В обґрунтування неможливості подати відповідні докази, заявник апеляційної скарги послався на те, що Прокуратура Харківської області фінансується за рахунок Державного Бюджету України, але водночас Законом України Про Державний Бюджет України на 2015 рік видатки на сплату судового збору не передбачені; за даними відділу фінансування та бухгалтерського обліку кошторисом прокуратури Харківської області на 2015 рік видатки на сплату прокурорами судового збору (КЕЕВ-2800 Інші поточні видатки) не передбачені, а відповідне фінансування з такою метою не здійснювалось.

Відповідно до частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, були внесені зміни до Закону України Про судовий збір, зокрема, статтю 5 Пільги щодо сплати судового збору викладено у новій редакції та виключено з числа осіб, звільнених від сплати судового збору - органи прокуратури.

Прокуратура Харківської області звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 08.10.2015р. (згідно відбитку штампу УДППЗ «Укрпошта» на поштовому конверті), тобто після внесення змін до Закону України Про судовий збір, а отже станом на момент звернення з апеляційною скаргою скаржник законодавчо не був звільнений від сплати судового збору.

Оскільки статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (пункт 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положеннями частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, виходячи з рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника про фінансування прокуратури з Державного бюджету України та відсутність у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, є безпідставними і не можуть вважатися виключними обставинами, які б в даному випадку могли стати підставами для звільнення прокуратури від такої сплати.

Також, колегія суддів при вирішенні клопотання прокурора про відстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати, у звязку з відсутністю фінансування таких витрат, враховує наступне.

Право на відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору мають і бюджетні установи.

У пункті 12 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні установи - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VIII від 22.05.2015 р., на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Як свідчить судова практика, Верховний Суд України ухвалою від 27.10.2015 р. у справі № 2а-3361/10 відмовив в клопотанні про звільнення від сплати судового збору з тієї підстави, що відсутність фінансування само по собі не створює виняткових обставин для звільнення, відстрочення або розстрочення судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України, зокрема, в ухвалах від 19.08.2015 р. у справі № 910/2597/14, від 05.06.2014 р. у справі № 905/3363/13, від 07.09.2015 р. у справі № 926/366/15.

Згідно ухвали Вищого господарського суду України від 21.09.2015 р. у справі № 916/57/15-г відсутність в кошторисі органу державної влади витрат на сплату судового збору не є обґрунтованою підставою в розумінні статті 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки не має виключного характеру.

Відповідно до частини 5 статті 22 Бюджетного Кодексу України Головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до Законів України №639-VIII від 16.07.2015 р.; №647-VIII від 17.07.2015 р., № 648-VIII від 17.07.2015 р., № 680-VIII від 15.09.2015 р., № 704-VIII від 17.09.2015 р. до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" були внесені зміни.

Таким чином, з моменту прийняття Закону № 484-VIII від 22.05.2015 р., яким було скасовано встановлені раніше пільги щодо його сплати, вносились зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", а отже Кабінет Міністрів мав можливість передбачити фінансування органів прокуратури, у тому числі і на сплату судового збору.

Крім цього, в Додатку 3 до державного бюджету на 2015 рік вносились зміни, пов'язані із збільшенням обсягів фінансування Генеральної прокуратури, порівняно із видатками передбаченими під час ухвалення Закону 28.12.2014 р., а саме законами: №639-VIII від 16.07.2015 р.; №647-VIII від 17.07.2015 р., № 648- VIII від 17.07.2015 р., № 680- VIII від 15.09.2015 р., № 704- VIII від 17.09.2015 р.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що: 1) обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України (обмежене фінансування) та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, (відсутність фінансування) не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати; 2) такого спеціального фінансування не потрібно; 3) видатки Генеральної прокуратури були збільшені; 4) Генпрокуратура як генеральний розпорядник має право самостійно вносити зміни до плану бюджетного використання та бюджетного кошторису.

За таких обставин колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення клопотання прокурора про звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, відсутні.

Отже, враховуючи все вищезазначене, а також те, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, органи прокуратури були виключені з числа осіб, звільнених від сплати судового збору (стаття 5), і фінансування установи чи організації з Державного бюджету України та відсутність у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати, а також з огляду те, що право Прокуратури Харківської області на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі судом апеляційної інстанції не було обмежене, зокрема апеляційну скаргу прокуратури було прийнято до провадження, скаржникові неодноразово надавалась відстрочка сплати судового збору, проте вимоги ухвал суду апеляційної інстанції щодо необхідності подачі суду доказів сплати судового збору прокуратурою так і не були виконані, тому з метою дотримання принципу верховенства права та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Прокуратури Харківської області, м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4114/15 підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів також звертає увагу скаржника на те, що в даному випадку після усунення обставин, які зумовили залишення апеляційної скарги без розгляду, прокурор має право знову звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ст. 81, ст.ст. 86, 99, 101, 102, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області, м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4114/15 залишити без розгляду.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.