РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015Справа №910/26296/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О. розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Київенерго

до Публічного акціонерного товариства Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів

про стягнення 1 539 304,31 грн.

за участю представників:

від позивача:ОСОБА_1- представник за довіреністю № 91/2015/11/11-8 від 11.11.2015 р.
від відповідача:не зявився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство Київенерго з позовом до Публічного акціонерного товариства Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1 570 417,01 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 466 від 10.01.1991 р. на постачання електричної енергії в частині своєчасної плати за надані послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові Публічне акціонерне товариство Київенерго просило суд стягнути з Державного підприємства Київський науково-дослідний інститут гідроприладів заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 1 007 503,76 грн., заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію в сумі 8 912,70 грн., пеню у сумі 155 172,57 грн., інфляційну складову боргу в сумі 371 302,96 грн. та 3% річних в сумі 27 525,02 грн., а всього 1 570 417,01 грн.

Під час розгляду справи від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у зв'язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача основну суму заборгованості за спожиту активну електричну енергію - 985 303,76 грн., пеню - 155 172,57 грн., інфляційну складову боргу - 371 302,96 грн. та 3% річних - 27 525,02 грн., а всього 1 539 304,31 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував зменшені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому судом було відмовлено, як необгрунтованому. У минулому судовому засіданні представник відповідача заборгованість визнав, зазначив про можливість врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

10.01.1991 р. між Акціонерною енергопостачальною компанією Київенерго, правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство Київенерго (постачальник) та ВАТ НДІ електромеханічних приладів, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів (споживач) був укладений договір № 466 на постачання електричної енергії.

Згідно з п 1.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю в точках продажу електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невідємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 2.3.3 споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Згідно з п. 2 додатку № 2 до договору споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 30 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам.

Відповідно до п. 9.4 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2011 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У судовому засіданні встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, у період з 01.08.2013 р. по 01.08.2015 р. надав послуги з поставки електричної енергії, що підтвержується актами (звітами) про використану активну електричну енергію, актом прийняття-передавання товарної продукції, рахунками - розшифровками відповідача та поясненнями представника позивача.

Однак, відповідач зі свого боку умови договору в частині оплати послуг виконав неналежним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 985 303,76 грн. за період з 01.08.2013 р. по 01.08.2015 р.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується поясненнями представника позивача, розрахунком заборгованості відповідача про наявність боргу, рахунками про сплату вартості використаної електричної енергії.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з пунктом 2.1 договору сторони домовились, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Тарифи на електричну енергію були погоджені сторонами та на час розгляду даної справи не скасовані та недійсними не визнані.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивач правомірно заявив вимоги в частині стягнення вартості наданих послуг з постачання електричної енергії за договором № 466 від 10.01.1991 р. у сумі 985 303,76 грн. за період з 01.08.2013 р. по 01.08.2015 р.

Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 155 172,57 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно п. 4.2.1 до договору за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день просторочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з ГК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення пені є обгрунтованими.

Провівши розрахунок суми пені, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 155 172,57 грн., тобто у заявленій позивачем сумі.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 371 302,96 грн. та 3% річних в сумі 27 525,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 371 302,96 грн. та 3% річних в сумі 27 525,02 грн..

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

У зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог ПАТ "Київенерго" просило повернути судовий збір у сумі 466,70 грн. Розглядаючи вказану заяву позивача, суд приймає до уваги частину 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як встановлено судом, первісні позовні вимоги на суму 1 570 417,01 грн. були оплачені позивачем судовим збором в розмірі 23 556,26 грн. (платіжне доручення № 47 від 24.09.2015 р.) відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У той же час, зменшені позовні вимоги на суму 1 539 304,31 грн. підлягають оплаті в розмірі 23 089,56 грн.

Отже, враховуючи зменшення розміру позовних вимог та відповідну заяву позивача, судовий збір підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України у сумі 466,70 грн. (23 556,26 грн. - 23 089,56 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерне товариство Київенерго з позовом до Публічного акціонерного товариства Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів про стягнення 1 539 304,31 грн. грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів (03680, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд. 27, ідентифікаційний код 14309824) на користь Публічного акціонерного товариства Київенерго (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) основну заборгованість в сумі 985 303 (дев'ятсот вісімдесят п'ять тисяч триста три) грн. 76 коп., яку зарахувати на рахунок № 1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ. Ощадбанк, МФО 322669, одержувач ПАТ Київенерго, пеню у сумі 155 172 (сто п'ятдесят п'ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 57 коп., інфляційну складову боргу у сумі 371 302 (триста сімдесят одну тисячу триста дві) грн. 96 коп., 3% річних в сумі 27 525 (двадцять сім тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 02 коп., які зарахувати на рахунок № 1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ. Ощадбанк, МФО 322669, одержувач ПАТ Київенерго.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів (03680, м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд. 27, ідентифікаційний код 14309824) на користь Публічного акціонерного товариства Київенерго (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 520 (сімнадцять тисяч п'ятсот двадцять) грн. 02 коп., який зарахувати на рахунок № 1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ. Ощадбанк, МФО 322669, одержувач ПАТ Київенерго

Повернути Публічному акціонерному товариству Київенерго (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 466 (чотириста шістдесят шість) грн. 70 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 21 грудня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 25 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна