УХВАЛА

24.12.2015Справа № 910/1486/15-г

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд»

На дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київоздоббуд

До Публічного акціонерного товариства Трест Київпідземшляхбуд-2

Про стягнення 1 944 404,97 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача (скаржника): ОСОБА_1 представник за довіреністю № б/н від 28.08.15.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 222-1 від 16.09.15.

Від ДВС: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.15. у справі № 910/1486/15-г (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.15. та постановою Вищого господарського суду України від 23.09.15.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Київоздоббуд задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 1 482 584,09 грн. основного боргу, 315 077,52 грн. інфляційних втрат, 53 027,44 грн. 3% річних, 33 715,92 грн. пені та 38 888,10 грн. витрат на сплату судового збору.

15.04.15. на виконання вищевказаного рішення було видано відповідний наказ.

16.10.15. до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла скарга, відповідно до якої скаржник, з врахуванням поданих 23.12.15. уточнень, просить суд:

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про звільнення майна Боржника з під арешту від 21.09.2015 (ВП № 38822990).

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, що полягають у винесенні постанови від 21.09.2015 (ВП № 38822990) про звільнення майна Боржника з під арешту із порушенням вимог статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

- визнати протиправними дії в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4, що полягають у направленні завідомо протиправної постанови про звільнення майна Боржника з під арешту від 21.09.2015 (ВП № 38822990) для виконання (зняття арештів), та невжитті заходів щодо скасування цієї постанови.

28.10.15. до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла скарга, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 протиправною;

- зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 вжити заходів із примусового виконання рішень Господарського суду м. Києва від 15.04.2015 по справі № 910/1486/15-г, а саме - вжити заходів щодо накладення арештів на кошти боржника, здійснити примусове списання коштів з рахунків боржника у разі їх наявності, провести перевірку майнового стану боржника.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 19.10.15. та 02.11.15. вказані скарги були призначені до розгляду.

Відповідними ухвалами суду розгляд скарг відкладався, в судових засідання оголошувались перерви.

Під час розгляду скарг сторонами подавались документи для долучення до матеріалів скарги, від ДВС надійшли матеріали виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.04.15. № 910/1486/15-г, відповідачем та ДВС було подано письмові заперечення на подані відповідачем скарги.

В судовому засіданні 24.12.15. позивачем було підтримано подані ним скарги.

Відповідач в судовому засіданні 24.12.15. проти задоволення скарг заперечував.

Представник ДВС в судове засідання 24.12.15. не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до приписів ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарг, Господарський суд міста Києва, встановив:

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 17, 25, 26, 27, 32, 35, 38, 39 та ін. Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку, визначеному статтею 82 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця оформлені відповідною постановою.

Закон України «Про виконавче провадження», який є спеціальною нормою не передбачає можливість оскарження всього виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.03., стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та законом України «Про виконавче провадження».

Скаргу про визнання бездіяльності старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 протиправною та про зобовязання вказаного державного виконавця вжити заходів з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.15. у справі № 910/1486/15-г, а саме - вжити заходів щодо накладення арештів на кошти боржника, здійснити примусове списання коштів з рахунків боржника у разі їх наявності, провести перевірку майнового стану боржника, обґрунтовано тим, що, за припущенням скаржника, на усіх рахунках боржника достатньо коштів для погашення боргу і державним виконавцем допускається бездіяльність, яка полягає у не підготовці та не направленні платіжних вимог для примусового списання коштів, крім того, скаржник припускає, що постанови про арешт коштів боржника не були надіслані до банків.

У відповідності до наявних матеріалів скарги судом встановлено наступне.

22.07.15. державним виконавцем Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48224336 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.04.15. № 910/1486/15-г.

Державним виконавцем Телявським А.М. було здійснено запит щодо термінового надання інформації про наявність у боржника зареєстрованих транспортних засобів належних на праві власності.

30.07.15. державним виконавцем Манасерян А.А. було винесено постанову ВП № 48224336 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 192 329,30 грн.

31.07.15. державним виконавцем Телявським А.М. винесено постанову ВП № 48224336 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження.

19.08.15. державним виконавцем Федоріною А.М. було винесено постанову ВП № 48224336, якою приєднано виконавче провадження № 48224336 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.04.15. № 910/1486/15-г до зведеного виконавчого провадження № 34537204, яке веде відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

16.09.15. державним виконавцем Федоріною А.М. винесено постанову ВП № 48224336 про арешт коштів боржника (у наступних банківських установах: ПАТ «ВТБ ОСОБА_5», ПАТ «ПТБ», АТ «ОСОБА_5 АВАЛЬ», ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», АТ «БАНК «ТАВРИКА», ПАТ АКБ «АРКАДА», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ «ВТБ БАНК»).

16.09.15. державним виконавцем Федоріною А.М. винесено постанову ВП № 48224336 про розшук майна боржника, якою оголошено розшук всього майна.

19.11.15. було винесено постанову ВП № 48224336 про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Оскаржуючи бездіяльність державного виконавця Федоріної А.М. скаржник вказує на те, що ним 05.08.15. було подано клопотання про направлення платіжних вимог щодо примусового списання коштів у виконавчому провадженні № 48224336, проте, станом на день подання скарги до суду, таких вимог до банків не надіслано.

Разом з тим, 31.07.15. виконавчі дії по виконавчому провадженню № 48224336 вчинялись ще державним виконавцем Телявським А.М., а вже 16.09.15. державним виконавцем Федоріною А.М., якою і було винесено постанову ВП № 48224336 про арешт коштів боржника та постанову ВП № 48224336 про розшук майна боржника, якою оголошено розшук всього майна.

Матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.04.15. № 910/1486/15-г містять повідомлення Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в місті Києві, відповідно до якого 93 транспортних засоби боржника поставлено на автоматизований облік під арешт та заборону відчуження.

Твердження скаржника про те, що ним не виявлено жодної відповіді з банків до яких державним виконавцем було напар вено постанову про ареш коштів боржника не відповідає дійсності, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що вони містять відповіді банків, зокрема, відпвідль ПАТ «Укргазпробанку» № 82 від 30.09.15. та відповідь Пат КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-20150928/2243 від 28.09.15.

Щодо посилання стягувача на приписи ст. 52 закону, суд відзначає, що вказана стаття міститься в Главі 4 Закону, яка регулює загальний порядок звернення стягнення на майно боржника, в той час як Главою 5 регулюються особливості звернення стягнення на майно боржника юридичної особи, в тому числі і звернення стягнення на кошти боржника - юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, шестимісячний строк для проведення виконавчих дій з виконання рішення з моменту відкриття виконавчого провадження 22.07.15. ВП № 48224336 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.04.15. № 910/1486/15-г, ще не закінчився і закінчується лише 22.01.16.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Заходами примусового виконання рішень за приписами ст. 32 вказаного Закону є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Судом враховано, що за період з 19.08.15. по 16.09.15., тобто менше ніж за місяць, державним виконавцем Федоріною А.М. винесено постанову ВП № 48224336 про арешт коштів боржника, винесено постанову ВП № 48224336 про розшук майна боржника, якою оголошено розшук всього майна, винесено постанову ВП № 48224336 про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

При цьому, перевірку майнового стану боржника державний виконавець вчиняв шляхом направлення запитів до банків, запитів щодо наявного майна боржника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем вчиняються дії з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.04.15. № 910/1486/15-г, відсутня бездіяльність старшого державного виконавця Федоріної А.М. з виконання рішення в даній справі, а тому скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» про визнання бездіяльності старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 протиправною та про зобовязання вказаного державного виконавця вжити заходів з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.15. у справі № 910/1486/15-г, а саме - вжити заходів щодо накладення арештів на кошти боржника, здійснити примусове списання коштів з рахунків боржника у разі їх наявності, провести перевірку майнового стану боржника, задоволенню не підлягає.

Скаргу про скасування постанови про звільнення майна боржника з під арешту від 21.09.2015 (ВП № 38822990), визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, що полягають у винесенні постанови від 21.09.2015 (ВП № 38822990) про звільнення майна боржника з під арешту та про визнання протиправними дій в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4, що полягають у направленні завідомо протиправної постанови про звільнення майна Боржника з під арешту від 21.09.2015 (ВП № 38822990) для виконання (зняття арештів), та невжитті заходів щодо скасування цієї постанови, обґрунтовано тим, що державним виконавцем умисно приховано від стягувача вчинення ним протиправних дій зі скасування арешту, оскільки під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 34537204 була відсутня. Порушення начальника органу ДВС скаржник вбачає в тому, що він не скасував оскаржувану постанову, чим сам вчинив протиправні дії.

Матеріали скарги містять оскаржувану постанову, якої вбачається, що вона винесена 21.09.15., є постановою про звільнення майна боржника з-під арешту, проте винесена щодо наказу Господарського суду міста Києва від 31.03.14. № 910/23082/13 у зведеному виконавчому провадженні № 34537204.

Наявність чи відсутність вказаної постанови в матеріалах виконавчого провадження під час ознайомлення з ним скаржника не підтверджується жодними доказами.

На противагу твердженням скаржника, оскаржувана постанова містить мотивувальну частину, зміст якої зводиться до того, що оскільки державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, вартість якого становить 21435990,00 грн. без ПДВ, що перевищує заборгованість Публічного акціонерного товариства Трест Київпідземшляхбуд-2 перед стягувачами, відсутні підстави для подальшого арешту майна.

Суд не може знати, чи умисно, чи помилково державний виконавець не вказав в оскаржуваній постанові наказ Господарського суду міста Києва від 15.04.15. № 910/1486/15-г, чи взагалі не повинен був його зазначати.

Скаржником не доведено неправомірності винесення винесенні постанови від 21.09.2015 (ВП № 38822990) про звільнення майна боржника з під арешту, не додано доказів на підтвердження викладених в скарзі доводів та припущень.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 1212 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 24824 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його.

Враховуючи вищенаведене,та оскільки стягувач не надав суду належних доказів звернення до керівництва ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві зі скаргою на дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови, то у Господарського суду м. Києва відсутні правові підстави для задоволення скарги

Стосовно вимог про визнання протиправними дій в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4, що полягають у направленні завідомо протиправної постанови про звільнення майна Боржника з під арешту від 21.09.2015 (ВП № 38822990) для виконання (зняття арештів), та невжитті заходів щодо скасування цієї постанови, суд відзначає наступне.

Згідно з ст. 83 Закону, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Приписами ч. 7 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, зазначені вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити повністю в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» про визнання бездіяльності старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 протиправною та про зобовязання вказаного державного виконавця вжити заходів з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.15. у справі № 910/1486/15-г, а саме - вжити заходів щодо накладення арештів на кошти боржника, здійснити примусове списання коштів з рахунків боржника у разі їх наявності, провести перевірку майнового стану боржника.

2. Відмовити повністю в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» про скасування постанови про звільнення майна боржника з під арешту від 21.09.15. (ВП № 38822990), визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, що полягають у винесенні постанови від 21.09.15. (ВП № 38822990) про звільнення майна боржника з під арешту та про визнання протиправними дій в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4, що полягають у направленні завідомо протиправної постанови про звільнення майна Боржника з під арешту від 21.09.15. (ВП № 38822990) для виконання (зняття арештів), та невжитті заходів щодо скасування цієї постанови.

Суддя Т.М. Ващенко