РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015Справа №910/28469/15

За позовом комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До відповідача благодійної організації «Благодійний фонд соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни м. Києва та Київської області»

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Про стягнення 82914,64 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Глотова С.О. (за дов.)

від відповідача Рязанцев Р.В. (за дов.), Левицький Т.Ю. (за дов.), Цівінський А.В. (за дов.)

від третьої особи Коломієць В.С. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» до благодійної організації «Благодійний фонд соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни м. Києва та Київської області» про стягнення за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1808 від 28.01.2015 82914,64 грн., з яких: 52575,55 грн. заборгованості з орендної плати, 2645,20 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства, 9372,00 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 13204,99 грн. пені, 729,15 грн. трьох процентів річних, 4387,75 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач несвоєчасно і в не повному обсязі здійснював платежі за договором.

Суд своєю ухвалою суду від 09.11.2015 порушив провадження у справі № 910/28469/15 та залучив до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Третя особа підтримала позовні вимоги позивача.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі з огляду на таке. Відповідач неодноразово звертався до позивача з письмовими зверненнями щодо неможливості використання приміщення згідно з СніП та державними санітарними нормами. Відповідач за свій рахунок здійснив певні ремонтні роботи, які, на його думку, позивач повинен зарахувати в вартість орендної плати. Також відповідач заперечив проти визначеного позивачем розміру пені, трьох процентів річних та інфляційних.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

28.01.2015 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), благодійна організація «Благодійний фонд соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни м. Києва та Київської області» (орендар), комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (підприємство) уклали договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1808 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: вул. Нижній Вал/Ярославська, 31-18 літ. А, для розміщення громадської організації інвалідів та ветеранів.

Згідно з п. 2.4 Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва і знаходиться на балансі КП «Київжитлоспецексплуатація».

Відповідно до п. 3.1 Договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради 22.09.2011 № 34/6250 (1 грн. на рік на площу 100,00 кв.м.).

Розмір орендної плати, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною Договору, за березень 2014 року становить 3995,53 грн..

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.3 Договору).

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт оренди, яка складає 881,71 грн. (без ПДВ), та компенсацію витрат підприємства на площу 100,00 кв.м., яка за березень 2014 року складає 275,54 грн. на місяць.

Пункт 3.7 Договору передбачає, що орендна плата сплачується незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця.

Відповідно до Договору строк його дії встановлено з 28.01.2015 по 26.01.2018.

На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.01.2015 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) передав відповідачу об'єкт оренди.

За твердженням позивача, відповідач за період з 01.02.2015 по 31.10.2015 не виконав свої зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість:

- по орендній платі у розмірі 52575,55 грн.;

- по компенсації витрат підприємства у розмірі 2645,20 грн.;

- по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 9372,00 грн., виходячи з розрахунку 136,52 грн. (борг на 01.02.2015)+1058,05 грн. (за лютий 2015 року) + 1321,50 грн.*8 (за березень-жовтень 2015 року)-2394,57 грн. (сплачені відповідачем).

Як зазначено вище, умовами Договору передбачено, що орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт оренди, яка складає 881,71 грн. (без ПДВ), а з ПДВ - 1058,05 грн..

Згідно з п. 9.2 Договору усі зміни та доповнення до нього оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів регламентовано ст. 188 Господарського кодексу України, якою передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються якщо інше не передбачено законом або договором, а сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У матеріалах справи відсутні докази зміни Договору в частині розміру компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в добровільному чи судовому порядку.

Тому при визначенні заборгованості компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою слід виходити з погодженого сторонами розміру 881,71 грн. за місяць без ПДВ (1058,05 грн. з ПДВ).

За період з лютого по жовтень 2015 року розмір компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою становить 9522,45 грн. (1058,05*9). Відповідач сплатив 2394,57 грн..

Заборгованість відповідача з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою становить 7264,40 грн. (136,52 грн. (борг на 01.02.2015)+1058,05 грн.*9 -2394,57 грн.).

Таким чином станом на день розгляду справи у відповідача за період з 01.02.2015 по 31.10.2015 є прострочені зобов'язання з сплати:

- 52575,55 грн. по орендній платі;

- 2645,20 грн. по компенсації витрат підприємства;

- 7264,40 грн. по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем 52575,55 грн. заборгованості з орендної плати, 7264,40 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 2645,20 грн. по компенсації витрат підприємства у розмірі належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

У стягненні 2107,60 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою суд відмовляє.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивач повинен зарахувати вартість проведених відповідачем ремонтних робіт в рахунок погашення орендних платежів, оскільки Договір не передбачає такого зарахування. Натомість в розділі 7 Договору сторони погодили, що орендар зобов'язаний протягом дії Договору за свій рахунок проводити необхідний поточний ремонт об'єкта оренди.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до пункту 6.2 Договору за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на корить підприємства пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 12811,86 грн. пені. У стягненні 393,13 грн. пені суд відмовляє.

В силу статті 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками суду до стягнення з відповідача підлягає 706,18 грн. трьох процентів річних та 4177,51 грн. інфляційних. У стягненні 22,97 грн. трьох процентів річних та 210,24 грн. інфляційних суд відмовляє.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 52575,55 грн. заборгованості по орендній платі; 2645,20 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства; 7264,40 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 12811,86 грн. пені, 706,18 грн. процентів річних, 4177,51 грн. інфляційних втрат, а загалом 80180,70 грн.. У стягненні 2107,60 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 393,13 грн. пені, 22,97 грн. трьох процентів річних та 210,24 грн. інфляційних суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з благодійної організації «Благодійний фонд соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни м. Києва та Київської області» (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 84, кв. 12, код 35379352) на користь комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51 літ. "А", код 03366500) 52575,55 грн. заборгованості по орендній платі, 2645,20 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства, 7264,40 грн. заборгованості по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 12811,86 грн. пені, 706,18 грн. процентів річних, 4177,51 грн. інфляційних втрат, 1177,84 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити

Рішення підписано 21.12.2015

Суддя С. А. Ковтун