ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Справа № 915/1969/15

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представника позивача - Заливчого Я.В., довіреність від 19.01.2015 р. № 149-К-О,

представник відповідача в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ,

адреса для листування: 49027, а/с 1800, м. Дніпропетровськ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1.,

про стягнення кредитних коштів, відсотків, комісії та пені за користування кредитними коштами за кредитним договором, а всього грошових коштів у сумі 15278 грн. 05 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) звернулося з позовною заявою від 09.11.2015 р., зареєстрованою в Господарському суді Миколаївської області 25.11.2015 р. за № 21796/15, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 15278 грн. 05 коп., із яких: 5143 грн. 09 коп. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 4528 грн. 92 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 840 грн. 93 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 4765 грн. 11 коп. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, котрі разом із заявою підприємця від 25.02.2013 р. про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та відкриття рахунку складають договір банківського обслуговування від 25.02.2013 р., а саме, зобов'язань щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними та комісійної винагороди, у зв'язку з чим на підставі Умов на суми заборгованості нараховано пеню, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 26.11.2015 р. порушено провадження в даній справі.

Ухвалою суду від 17.12.2015 р. залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення пені у загальній сумі 4075 грн. 80 коп. за прострочення виконання відповідачем зобов'язань зі сплати відсотків та комісії за користування кредитом на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України, - у зв'язку з неподанням позивачем без поважних причин витребуваних судом матеріалів, необхідних для вирішення спору.

Від відповідача, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, представник у судове засідання не з'явився.

За допомогою сервісу відстеження пересилання поштових відправлень на офіційному сайті http://services.ukrposhta.ua встановлено, що поштове відправлення з ухвалою суду про відкладення розгляду справи від 08.12.2015 р. знаходиться у процесі повернення за зворотною адресою у зв'язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, але суд виходить с того, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, так як ухвалу суду направлено на адресу відповідача, за якою відповідача зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Вислухавши думку представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Чинним законодавством України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст.207 ЦК України, ч. 1 ст. 181 ГК України).

Укладення договору в спрощений спосіб між Банком і підприємцем ОСОБА_2 підтверджується заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та відкриття рахунку від 25.02.2013 р. Згідно цієї заяви підприємець ОСОБА_2 приєднується та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, розміщеними на офіційному сайті Приватбанку http:/privatbank.ua, котрі разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Умовами, які діяли в редакції станом на момент підписання договору, і які є невід'ємною частиною укладеного між сторонами договору від 25.02.2013 р., передбачено таке.

Банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача на вказаному рахунку, про розміри якого позивач повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та відповідача. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами, Тарифами банка, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів відповідача в межах кредитного ліміту. Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку відповідача, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пп. 3.18.1.1 Умов).

Ліміт може бути змінений відповідачем в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами позивача. Підписавши угоду, відповідач висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку сторін (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших) (пп. 3.18.1.6 Умов).

Проведення платежів відповідача в порядку обслуговування кредитного ліміту, здійснюється позивачем протягом одного року з моменту, зокрема, підписання угоди про приєднання відповідача до Умов. При порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених Умовами, позивач, на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному виконанні відповідачем зобов'язань, передбачених Умовами, здійснення платежів відповідача в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено позивачем на той же строк (пп. 3.18.1.8 Умов).

Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування кредитним лімітом становить не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо (пп. 3.18.1.11 Умов).

Відповідач зобов'язався сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом, проводити погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом та повністю повернути кредит не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого пп. 3.18.1.11 Умов (п.п.3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3).

Банк має право при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, зокрема, змінити умови кредитування - вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі (пп. 3.18.2.3.4 Умов).

За користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня останній сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні відповідачем будь-якого з грошових зобов'язань, він сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (пп. 3.18.4 Умов).

Підприємець сплачує позивачу винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2. Умов 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами (пп. 3.18.4.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, процентів у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п.п. 3.18.4.9, 3.18.4.10 Умов).

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

У відповідності до чинного законодавства України банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (ст.339 ГК України).

Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері (ч.1 ст.341 ГК України), а кредитні операції полягають у розміщені банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян (ст.345 ГК України).

Для здійснення розрахунків суб'єкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках (ч.2 ст.341 ГК України).

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст.1068 ЦК України). Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

На виконання умов укладеного сторонами договору Банком встановлено для підприємця ОСОБА_2 кредитний ліміт у розмірі 6000 грн., починаючи з 21.03.2014 р., що випливає з довідки Банку від 09.10.2015 р. № 08.7.0.0.0/03 та з витягу з особового рахунку відповідача за період 26.03.2014 р.-04.11.2015 р.

Згідно цього ж витягу з особового рахунку підприємця ОСОБА_2 та розрахунку заборгованості випливає, що 01.04.2014 р. кредитний ліміт підприємця вичерпано, проте останній платіж на виконання грошових зобов'язань за договором відповідач здійснив 12.05.2014 р. у сумі 1000 грн., і тому на даний час заборгованістю з повернення отриманих за договором кредитних коштів є сума 5143 грн. 09 коп.

Із вказаного витягу та розрахунку заборгованості також випливає, що підприємець ОСОБА_2 не повністю оплатив Банку передбачену договором комісійну винагороду за використання ліміту.

Згідно поданих позивачем розрахунків заборгованість з оплати комісійної винагороди за використання ліміту протягом 01.05.2014 р.-01.10.2015 р. складає суму 840 грн. 93 коп.

З розрахунком такої заборгованості суд погоджується.

Із цих же розрахунків заборгованості випливає, що Банком у період 26.03 - 27.04.2014 р. не нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами, а в період 28.04-30.06.2014 р. нараховані відсотки, виходячи із ставки 24 % річних, і в подальшому за період 01.07-31.07.2014 р. - виходячи із ставки 36 % річних, і за період 01.08.2014 р.-04.11.2015 р., - виходячи із ставки 56 % річних, а всього відсотків за період 28.04.2014 р.-04.11.2015 р., з урахуванням того, що 12.05.2014 р. відповідачем частково їх погашено, у сумі 4528 грн. 92 коп.

Здійснення нарахування відсотків за користування кредитними коштами в період 28.04-30.06.2014 р., виходячи із ставки 24 % річних суд визнає обґрунтованим, тому що застосування зазначених розмірів відсоткових ставок передбачено Умовами, які діяли в редакції на момент укладення договору, а щодо застосування у період 01.07-31.07.2014 р. відсоткової ставки у розмірі 36 % річних та у період 01.07.2014 р.-02.11.2015 р. відсоткової ставки у розмірі 56 % річних - приходить до такого.

На підтвердження обґрунтованості застосування відсоткової ставки у розмірі 56 % річних Банк послався на:

1) п.п. 3.18.1.12 та 3.18.2.3.1 Умов, якими передбачено, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком, у разі, якщо підвищиться облікова ставка Нацбанку України на 1 чи більше пунктів, чи/або курс гривні до іноземної валюти 1-ї групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше процентів. При цьому підвищена відсоткова ставка застосовується після того, як Банком буде повідомлено про викладені вище події клієнтові, а клієнт не погасить заборгованості перед Банком у порядку та строки, передбачені Умовами;

2) рішення кредитного комітету Банку, оформленого протоколом від 27.05.2014р. (реєстраційний № Э.DN/201/3/2/6-6782641), згідно якого з 01.07.2014 р. підвищено відсоткові ставки за кредитним лімітом на рахунках після пільгового періоду з 24 % річних до 36 % річних - понад 45 днів, 56 % річних - понад 3 місяці.

3) виписку з Приват 24 з особового рахунку підприємця ОСОБА_2, з якої випливає, що відповідача 05.06.2014 р. повідомлено про підвищення відсоткової ставки з 01.07.2014 р. з підстав значного підвищення курсу долара США по відношенню до гривні.

Суд відхиляє твердження Банку про те, що Банк, підвищивши з 01.07.2014 р. відсоткові ставки, зокрема з 24% річних до 36 % річних та з 48 % річних до 56 % річних, діяв правомірно.

Такі твердження не ґрунтуються на умовах укладеного сторонами договору і положеннях чинного законодавства України.

Суд вважає, що одне лише розміщення Банком повідомлення щодо зміни Умов та Тарифів Банку в частині збільшення з 01.07.2014 р. відсоткових ставок за користування кредитними коштами на особовому рахунку підприємця ОСОБА_2 на сайті Приват 24 не є доказом погодження Банком і відповідачем зміни узгоджених раніше у договорі відсоткових ставок.

В Умовах, які діяли в редакції на момент укладення сторонами кредитного договору, в пп. 3.18.2.3.1 викладено наступне: "Сторони в порядку ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу прийшли до взаємної згоди про те, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та / або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та / або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після того, як Банк повідомить Клієнта про настання подій, закріплених у даному пункті, а Клієнт не погасить наявну перед банком заборгованість у порядку і строки, передбачені "Умовами і правилами надання банківських послуг". Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт- банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших)."

Викладені положення пп. 3.18.2.3.1 Умов є загальними, проте, в укладеному сторонами договорі банківського обслуговування від 25.02.2013 р., складовою якого є заява підприємця ОСОБА_2 від 25.02.2013 р., зі змістом якої погодився Банк, сторони узгодили, що відносини між ними можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору так і шляхом обміну інформацією/узгодженням щодо банківського обслуговування через web-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет-/SMS-ресурс, зазначений Банком).

Викладені у заяві способи врегулювання між сторонами відносин за договором, узгоджуються з положеннями пп. 3.18.1.16 Умов у редакції, що діяла на момент укладення договору, згідно якого при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання відповідача до Умов, сторони допускають використання підписів відповідача у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований позивачем через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі відповідача з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Цивільним законодавством України передбачено, зокрема, що кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ст.1056-1 ЦК України).

Усупереч положенням ст.1056-1 ЦК України, в пп. 3.18.1.16 Умов у редакції, що діяла на момент укладення договору, не визначено індексу та порядку розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії укладеного сторонами кредитного договору.

Виходячи із системного аналізу вищенаведеного, суд приходить до висновку, що встановлені Умовами і Тарифами Банку змінювані відсоткові ставки за користування кредитними коштами, з якими погодився відповідач при укладенні договору банківського обслуговування, могли бути в подальшому зміненими лише за погодженням сторін у визначені в заяві товариства способи.

Крім того, як зазначено вище, підприємець ОСОБА_2 припинив виконання своїх грошових зобов'язань з 13.05.2014 р., тобто ще до підвищення рішенням кредитного комітету Банку, оформленого протоколом від 27.05.2014 р., відсоткових ставок за користування лімітом.

Таким чином, позивачем не подано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що підприємцем ОСОБА_2 надано згоду на зміну умов договору, а саме, зміну відсоткових ставок у розмірах, передбачених у пп. 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3 Умов у редакції, що діє з 01.07.2014 р., згідно яких за кредитним лімітом на рахунках після пільгового періоду застосовується відсоткова ставка в розмірі 36 % річних, а після 90 днів - 56 % річних.

Отже, у поданих розрахунках сум заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами Банк в односторонньому порядку безпідставно застосовував у період 01.07-31.07.2014 відсоткову ставку 36 % річних та у період 01.08.2014 р.-04.11.2015 р. - відсоткову ставку 56 % річних.

Ураховуючи викладене та визначені позивачем періоди нарахування відсотків, суд визнає, що при розрахунках сум відсотків за користування відповідачем кредитними коштами належить застосовувати відсоткові ставки в розмірі 24 % річних у період 28.04-31.07.2014 р., а в період 01.08.2014 р. -04.11.2015 р. - в розмірі 48 % річних, котрі вказані у пп.3.18.4.1.3 Умов, які діяли в редакції на момент укладення договору.

Визначений судом розмір заборгованості відповідача зі сплати відсотків за користування кредитними коштами станом на 04.11.2015 р., з урахуванням заборгованості зі сплати відсотків, яка утворилася, починаючи з 26.12.2013 р., складає загальну суму 3956 грн. 89 коп.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, Банк звернувся до підприємця ОСОБА_2 з претензією від 12.10.2015 р. № 30226NKP0S0ML про погашення заборгованості, направлення якої підтверджується копією фіскального чеку відповідного поштового відділення від 23.10.2015 р. та списком згрупованих поштових відправлень.

Претензія підприємцем ОСОБА_2 залишена без реагування та виконання.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд визнає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з повернення кредиту в сумі 5143 грн. 09 коп. та зі сплати комісійної винагороди в сумі 840 грн. 93 коп. належить задовольнити повністю, а вимоги про стягнення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 4528 грн. 92 коп. - частково в сумі 3956 грн. 89 коп.

Суд також визнає, що за прострочення повернення суми кредиту позивачем обґрунтовано нараховано пеню.

Господарським законодавством визначено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

В Умовах, які діяли в редакції на момент укладення договору, дотримані вищевказані вимоги законодавства. У відповідності до пп. 3.18.5.1 цих Умов при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, зокрема, строків повернення кредиту, відповідач сплачує позивачу за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Із наведеного підпункту Умов випливає, що договором не передбачено іншого порядку нарахування пені, ніж визначеного ч.6 ст.232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконаним.

Щодо поданих Банком розрахунків пені за порушення строків повернення кредитних коштів, то суд вважає, що таку пеню нараховано за період з 22.08.2014 р. по 04.11.2015 р. з порушенням правил, установлених ч.6 ст.232 ГК України, до того ж з невірно визначеною датою початку прострочення виконання цього грошового зобов'язання, а отже, і нарахування пені.

У відповідності до наведених вище положень пп. 3.18.4 Умов, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Так як нарахування відсотків за користування спірними кредитними коштами визначено датою 28.04.2014 р., і погашення цих коштів належало здійснити протягом 90 днів, тобто по 26.07.2014 р., то з 27.07.2014 р. кредит є простроченим.

Отже, обґрунтованим періодом нарахування пені за прострочення повернення кредитних коштів є 27.07.2014 р.-26.01.2015 р. Нарахування пені після 26.01.2015 р. - безпідставне.

Розмір пені за прострочення повернення кредитних коштів за розрахунком суду становить загальну суму 689 грн. 31 коп., і цю суму належить стягнути з підприємця ОСОБА_2.

Таким чином, позовні вимоги, які підлягають задоволенню, складають загальну суму 10630 грн. 22 коп. (5143 грн. 09 коп. + 840 грн. 93 коп. + 3956 грн. 89 коп. + 689 грн. 31 коп.).

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст.49 ГПК України).

Отже, витрати Банку на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 09.11.2015 р. № BO909B0Y5F у сумі 1218 грн., яка є мінімальною сумою судового збору з оплати вимог майнового характеру, передбаченою пп.2.п.2.ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягають відшкодуванню за рахунок підприємця ОСОБА_2.

У судовому засіданні 17.12.2015 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 14360570, грошові кошти в загальній сумі 10630 (десять тисяч шістсот тридцять) грн. 22 коп., із яких: 5143 (п'ять тисяч сто сорок три) грн. 09 коп. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 3956 (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 89 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 840 (вісімсот сорок) грн. 93 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 31 коп. - пеня за прострочення повернення кредитних коштів; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.12.2015 р.

Суддя Ю.М. Коваль.