ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р.Справа № 922/5530/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Сучасні мідні технології", м. Харків
до ДП "Завод "Електроважмаш", м. Харків
про стягнення 941627,09 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 08.10.2015 року,

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №248-1124 від 23.12.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Сучасні мідні технології" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ДП завод "Електроважмаш" заборгованість за договором №238-13/44-ВК від 02.06.14р. в сумі 941627,09 грн., яка складається з: 710813,07 грн. - основна сума боргу; один відсоток річних в сумі 4080,44 грн.; інфляційні втрати в сумі 176625,13 грн.; 0,1 % пені в сумі 351,54 грн.; 7% штрафу в сумі 49756,91 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 01.10.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

12.10.15р. представник позивача надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд, окрім заборгованості за договором №238-13/44-ВК від 02.06.14р., стягнути заборгованість за наступними договорами:

- №238-16/9-ВК від 10.06.14р. в сумі 5014862,15 грн.,

- №238/10-11-ВК від 10.06.14р. в сумі 3235117,77 грн.;

- №238/16-10-ВК від 10.06.14р. в сумі 1795222,73 грн.;

- №238/13-25-ВК від 27.03.14р. в сумі 401728,56 грн.;

- №238/04-143-ВК від 23.12.13р. в сумі 103680,46 грн.;

- №238/15-5313-ВК від 30.01.14р. в сумі 37259,01 грн.

В судовому засіданні 12.10.15р. оголошувалась перерва до 22.10.15р. до 14:50.

16.10.15р. представник позивача надав заяву про відстрочення сплати судового збору за збільшення позовних вимог, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

22.10.15р. в судовому засіданні заяву позивача про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду через канцелярію 09.10.15р. (а.с. №71-77 том 1) прийнято до розгляду та задоволено судом

В судовому засіданні 22.10.15р. оголошувалась перерва до 29.10.15р. об 11:00.

28.10.15р. представник відповідача надав клопотання з документами для долучення до матеріалів справи, а саме докази часткового виконання відповідачем зобов`язань за договором, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 30.11.15р. за клопотанням представника відповідача строк вирішення спору продовжено по 15.12.15р.

Заяву про відстрочення сплати судового збору, яка надійшла до суду 16.10.2015 року було розглянуто та задоволено судом.

14.12.15р. представник позивача надав заяву з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

14.12.15р. представник відповідача надав клопотання про зміну найменування відповідача на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвику України) від 23.09.15р. №1193 відповідно до якого перейменовано ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (код згідно з , адреса: просп. Московський, 299, м. Харків, 61089) у ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ", ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" є правонаступником майнових прав та обов'язків ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ", затверджено Статут ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" у новій редакції.

Суд, розглянувши дане клопотання вважає за можливе його задовольнити, як таке, що відповідає діючому законодавству та продовжує розгляд даної справи з урахуванням зміни найменування відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 14.12.15р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.12.15р. проти наявності основного боргу не заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, 1% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

10 червня 2014 року Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (Учасник) та Державним підприємством "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник) було укладено договір № 238/16-9-ВК.

Згідно договору № 238/16-9-ВК від 10.06.2014р., п. 1.1. Учасник (надалі - позивач) зобов'язався у 2014-2015 роках поставити Замовнику (надалі - відповідач) продукцію, а Замовник - прийняти та оплатити таку продукцію, передбачену цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Найменування, номенклатура кількість та ціна за одиницю продукції вказуються у Специфікації № 1 (Додаток № 1) та Специфікації № 2 (Додаток № 2) до договору № 238/16-9-ВК від 10.06.2014р.

Згідно п. 2.1. договору, Учасник здійснює поставку продукції Замовнику протягом 20 днів з моменту направлення письмового листа Замовнику, згідно п. 1.3. цього договору.

На виконання умов договору відповідач направляв на адресу позивача заявки у формі листів з найменуванням, кількістю, ціною та строком поставки продукції.

В свою чергу позивач здійснював поставку продукції на підставі видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи, автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними, які додано до матеріалів справи.

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за партію продукції здійснюються відповідачем шляхом оплати за фактичну отриману партію продукції протягом 60 днів від дня поставки на склад відповідача.

Усього згідно видаткових накладних за даним договором було поставлено продукції на загальну суму 10704174,35грн.

Однак, відповідачем умови Договору та Специфікацій виконані частково, за отриману продукцію було сплачено суму у розмірі 6941474,25 грн.

Також з боку відповідача систематично порушувався обов'язок щодо остаточного розрахунку. Так термін 60 днів з моменту поставки відповідної партії Продукції, сплинув у грудні 2014 року - березні 2015 року відповідно до поставок партій Продукції. А саме наявна заборгованість існує за наступними поставками партій продукції: 17.10.2014р. за видатковою накладною № 173 сума заборгованості складає 4 477.20; 27.10.2014р. за видатковою накладною № 176 сума заборгованості складає 112 588,92; 19.11.2014р. за видатковою накладною № 200 сума заборгованості складає 150 730,92; 20.11.2014р. за видатковою накладною № 207 сума заборгованості складає 275 008,61; 20.11.2014р. за видатковою накладною № 210 сума заборгованості складає 302 412.00; 20.11.2014р. за видатковою накладною № 211 сума заборгованості складає 243 269,40; 04.12.2014р. за видатковою накладною № 219 сума заборгованості складає 209 331,55; 05.12.2014р. за видатковою накладною № 221 сума заборгованості складає 117 648,00; 09.12.2014р. за видатковою накладною № 228 сума заборгованості складає 291 869,19; 10.12.2014р. за видатковою накладною № 229 сума заборгованості складає 105 581,81; 11.12.2014р. за видатковою накладною № 234 сума заборгованості складає 237 443,11; 15.12.2014р. за видатковою накладною № 240 сума заборгованості складає 237 899,52; 22.12.2014р. за видатковою накладною № 245 сума заборгованості складає 79 070,40; 13.01.2015р. за видатковою накладною № 1 сума заборгованості складає 292 983,84; 14.01.2015р. за видатковою накладною № 2 сума заборгованості складає 290 179,51; 20.01.2015р. за видатковою накладною № 13 сума заборгованості складає 284 177,69; 21.01.2015р. за видатковою накладною № 16 сума заборгованості складає 305 313,94; 22.01.2015р. за видатковою накладною № 19 сума заборгованості складає 58 780,08; 27.01.2015р. за видатковою накладною № 21 сума заборгованості складає 163934,45.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 238/16-9-ВК від 10.06.2014р. за отриману продукцію складає 3762700,10грн. Дана заборгованість підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків підписаним обома сторонами.

Однак, відповідач до теперішнього часу зазначену вище суму не перерахував. В зв'язку з чим, 03.07.2015р. на адресу відповідача було надіслано претензію № 46/2 з вимогою сплатити заборгованість протягом семи днів, згідно ст. 530 ЦК України. Однак, відповідач до теперішнього часу не надав відповіді на вимогу.

Через порушення зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача один процент річних, що складає 17 533,80 грн. та інфляційні втрати від суми простроченого зобов'язання, що складають 969 559,50грн. Відповідно до вимог договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором відповідач несе відповідальність, шляхом сплати пені в розмірі 0,1 відсотка від суми невиконаного відповідачем зобов'язання у розмірі 1 679,75грн. та штраф 7% у розмірі 263 389,00грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача - ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" перед позивачем - ТОВ "СУЧАНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" за договором 238/16-9-ВК від 10.06.2014р. з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором та законодавством, складає 5 014 862,15 грн.

10 червня 2014 року Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ ИНВЕСТ" (Учасник), та Державним підприємством "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник), код 00213121 було укладено договір № 238/10-11-ВК.

Однак, в зв'язку з тим що ТОВ "АРТ ИНВЕСТ" не в змозі виконати взяті на себе зобов'язання за укладеним договором щодо поставки продукції, 04 серпня 2014 року уклав з ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" договір про заміну сторони у зобов'язані. На підставі цього договору 07 серпня 2014 року було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 238/10-11-ВК між ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" та ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ". В зв'язку з чим Стороною "Учасник" за договором № 238/10-11-ВК стало ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

Згідно договору № 238/10-11-ВК від 10.06.2014р., п. 1.1. Учасник (надалі - позивач) зобов'язався у 2014-2015 роках поставити Замовнику (надалі - відповідач) продукцію, зазначену у Специфікаціях №№1,2,3,4,5,6,7,8,9 (Додатки №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9), а Замовник - прийняти та оплатити таку продукцію, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Найменування, номенклатура кількість та ціна за одиницю продукції вказуються у Специфікаціях № 1,2,3,4,5,6,7,8,9 (Додатки № 1,2,3,4,5,6,7,8,9) які є невід'ємною частиною договору № 238/10-11-ВК від 10.06.2014р. (додаються до матеріалів справи). Згідно п. 2.1. договору, Учасник здійснює поставку продукції Замовнику протягом від 10 до 25 днів з моменту направлення письмового листа Замовника, згідно п. 1.3. цього договору відповідно до кожної Специфікації.

На виконання умов договору відповідач направляв на адресу позивача заявки у формі листів з найменуванням, кількістю, ціною та строком поставки продукції.

В свою чергу позивач здійснював поставку продукції на підставі видаткових накладних (додаються до матеріалів справи) автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними (додаються до матеріалів справи).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за партію продукції здійснюються відповідачем шляхом оплати за фактичну отриману партію продукції протягом 60 днів від дня поставки на склад відповідача. Усього згідно видаткових накладних за цим договором було поставлено продукції на загальну суму 4728144,55грн. Однак, відповідачем умови Договору та Специфікацій виконані частково, за отриману продукцію було сплачено суму у розмірі 2311246,12грн.

Також з боку відповідача порушувався обов'язок щодо остаточного розрахунку. Так термін 60 днів з моменту поставки відповідної партії Продукції, сплинув у січні - березні 2015 року відповідно до поставок партій Продукції. А саме наявна заборгованість існує за наступними поставками партій продукції: 06.11.2014р. за видатковою накладною № 185 сума заборгованості складає 157 394,22; 06.11.2014р. за видатковою накладною № 186 сума заборгованості складає 170 720,10; 06.11.2014р. за видатковою накладною № 188 сума заборгованості складає 93 050,57; 12.11.2014р. за видатковою накладною № 192 сума заборгованості складає 140 715,19; 19.11.2014р. за видатковою накладною № 201 сума заборгованості складає 26 168,16; 20.11.2014р. за видатковою накладною № 205 сума заборгованості складає 17 280,90; 20.11.2014р. за видатковою накладною № 208 сума заборгованості складає 36 298.03; 24.11.2014р. за видатковою накладною № 209 сума заборгованості складає 12 366,48; 09.12.2014р. за видатковою накладною № 225 сума заборгованості складає 148 953.18; 09.12.2014р. за видатковою накладною № 226 сума заборгованості складає 268 013,89; 11.12.2014р. за видатковою накладною № 231 сума заборгованості складає 31 742.82; 11.12.2014р. за видатковою накладною № 233 сума заборгованості складає 65 760,02; 15.12.2014р. за видатковою накладною № 237 сума заборгованості складає 11 687,16; 15.12.2014р. за видатковою накладною № 239 сума заборгованості складає 3 074,70; 16.12.2014р. за видатковою накладною № 242 сума заборгованості складає 1 903.20; 26.12.2014р. за видатковою накладною № 247 сума заборгованості складає 269 605,08; 16.01.2015р. за видатковою накладною № 7 сума заборгованості складає 354 900,90; 19.01.2015р. за видатковою накладною № 9 сума заборгованості складає 176 503,87; 20.01.2015р. за видатковою накладною № 10 та № 12 сума заборгованості складає 403 406,34; 21.01.2015р. за видатковою накладною № 17 сума заборгованості складає 27 353,62.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 238/10-11-ВК від 10.06.2014р. за отриману продукцію складає 2416898,43грн. Дана заборгованість підтверджується актом звірки підписаним відповідачем та позивачем (додається). Однак, відповідач до теперішнього часу зазначену вище суму не перерахував. В зв'язку з чим, 03.07.2015р. на адресу відповідача було надіслано претензію № 46/3 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 2416898,43грн., протягом семи днів, згідно ст. 530 ЦК України. Але відповідач до теперішнього часу не розрахувався та не надав відповіді на вимогу.

Через порушення зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача один процент річних, що складають 9189,06грн. та інфляційні втрати від суми простроченого зобов'язання, що складають 638928,49грн. Відповідно до вимог договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором відповідач несе відповідальність, шляхом сплати пені в розмірі 0,1 відсотка від суми невиконаного відповідачем зобов'язання у розмірі 918,90грн. та штраф 7% у розмірі 169182,89грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача - ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" перед позивачем - ТОВ "СУЧАНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" за договором № 238/10-11-ВК від 10.06.2014р. з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором та законодавством, складає 3235117,77грн.

10 червня 2014 року Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ ИНВЕСТ" (Учасник), та Державним підприємством "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник), код 00213121 було укладено договір № 238/16-10-ВК. Однак в зв'язку з тим що ТОВ "АРТ ИНВЕСТ" не в змозі виконати взяті на себе зобов'язання за укладеним договором щодо поставки продукції, 04 серпня 2014 року уклав з ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" договір про заміну сторони у зобов'язані. На підставі цього договору 07 серпня 2014 року було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 238/16-10-ВК між ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" та ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ". В зв'язку з чим Стороною "Учасник" за договором № 238/16-10-ВК стало ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

Згідно договору № 238/16-10-ВК від 10.06.2014р., п. 1.1. Учасник (надалі - позивач) зобов'язався у 2014-2015 роках поставити Замовника (надалі - відповідач) продукцію, зазначену у Специфікаціях (Додатках), а Замовник - прийняти та оплатити таку продукцію, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Найменування, номенклатура кількість та ціна за одиницю продукції вказуються у Специфікаціях № 1 (Додатку № 1) які є невід'ємною частиною договору № 238/16-10-ВК від 10.06.2014р. (додаються до матеріалів справи).

Згідно п. 2.1. договору, Учасник здійснює поставку продукції Замовнику протягом 45 днів з моменту направлення письмового листа Замовника, згідно п. 1.3. цього договору відповідно до кожної Специфікації.

На виконання умов договору відповідач направляв на адресу позивача заявки у формі листів з найменуванням, кількістю, ціною та строком поставки продукції.

В свою чергу позивач здійснював поставку продукції на підставі видаткових накладних (додаються до матеріалів справи) автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними (додаються до матеріалів справи).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за партію продукції здійснюються відповідачем шляхом оплати за фактичну отриману партію продукції протягом 60 днів від дня поставки на склад відповідача. Усього згідно видаткових накладних за цим договором було поставлено продукції на загальну суму 4946010,90грн. Однак, відповідачем умови Договору та Специфікацій виконані частково, за отриману продукцію було сплачено суму у розмірі З607230,87грн. Також, з боку відповідача порушувався обов'язок щодо остаточного розрахунку. Так термін 60 днів з моменту поставки відповідної партії Продукції, сплинув у грудні 2014 року - березні 2015 року відповідно до поставок партій Продукції. А саме наявна заборгованість існує за наступними поставками партій продукції: 05.11.2014р. за видатковою накладною № 182 сума заборгованості складає 19 475.07: 05.11.2014р. за видатковою накладною № 183 сума заборгованості складає 166 778.46; 19.11.2014р. за видатковою накладною № 202 сума заборгованості складає 3 817.44; 19.11.2014р. за видатковою накладною № 199 сума заборгованості складає 108 044,46; 20.11.2014р. за видатковою накладною № 206 сума заборгованості складає 32 298.96; 04.12.2014р. за видатковою накладною № 220 сума заборгованості складає 74 599.68; 05.12.2014р. за видатковою накладною № 222 сума заборгованості складає 239 777.04; 09.12.2014р. за видатковою накладною № 227 сума заборгованості складає 102 232,20; 10.12.2014р. за видатковою накладною № 230 сума заборгованості складає 214 097.52; 16.12.2014р. за видатковою накладною № 243 сума заборгованості складає 10 534.92; 15.01.2015р. за видатковою накладною № 4 сума заборгованості складає 58 913,76; 15.01.2015р. за видатковою накладною № 5 сума заборгованості складає 308 210,52.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 238/16-10-ВК від 10.06.2014р. за отриману продукцію складає 1338780,03грн. Дана заборгованість підтверджується актом звірки підписаним відповідачем та позивачем. Однак, відповідач до теперішнього часу зазначену вище суму не перерахував. В зв'язку з чим, 03.07.2015р. на адресу відповідача було надіслано претензію № 46/4 з вимогою сплатити заборгованість протягом семи днів, згідно ст. 530 ЦК України. Але відповідач до теперішнього часу не надав відповіді на вимогу.

Через порушення зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача один процент річних, що складають 6 501,69грн. та інфляційні втрати від суми простроченого зобов'язання, що складають 355 596,16грн. Відповідно до вимог договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором відповідач несе відповідальність, шляхом сплати пені в розмірі 0,1 відсотка від суми невиконаного відповідачем зобов'язання у розмірі 630,25грн. та штраф 7% у розмірі 93 714,60грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача - ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" перед позивачем - ТОВ "СУЧАНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" за договором № 238/16-10-ВК від 10.06.2014р. з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором та законодавством, складає 1795222,73грн.

27 березня 2014 року Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ ИНВЕСТ" (Учасник), та Державним підприємством "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник), код 00213121 було укладено договір № 238/13-25-ВК. Однак в зв'язку з тим що ТОВ "АРТ ИНВЕСТ" не в змозі було виконати взяті на себе зобов'язання за укладеним договором щодо поставки продукції, 04 серпня 2014 року уклав з ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" договір про заміну сторони у зобов'язані.

На підставі цього договору 07 серпня 2014 року було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 238/13-25-ВК між ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" та ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ". Однак, 18.11.2014року на підставі договору № 18/11-14 ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" передала свої права та обов'язки ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ", після чого було підписано додаткову угоду № 3 від 18.11.2014р. до договору № 238/13-25-ВК від 27.03.2014р. В зв'язку з цим Стороною "Учасник" за договором № 238/13-25-ВК стало ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

Згідно договору № 238/13-25-ВК від 27.03.2014р., п. 1.1. Учасник (надалі - позивач) зобов'язався поставити продукцію у власність Замовника (надалі - відповідач), а Замовник зобов'язується прийняти від Учасника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Найменування, номенклатура кількість та ціна за одиницю продукції вказуються у Специфікаціях (Додатку № 1) які є невід'ємною частиною договору № 238/13-25-ВК від 27.03.2014р. (додаються до матеріалів справи).

Згідно п. 2.1. договору, Учасник здійснює поставку продукції Замовнику протягом 10 днів з моменту направлення письмового листа Замовника, згідно п. 1.3. цього договору відповідно до кожної Специфікації.

На виконання умов договору відповідач направляв на адресу позивача заявки у формі листів з найменуванням, кількістю, ціною та строком поставки продукції.

В свою чергу позивач здійснював поставку продукції на підставі видаткових накладних (додаються до матеріалів справи) автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними (додаються до матеріалів справи).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за партію продукції здійснюються відповідачем шляхом оплати за фактичну отриману партію продукції протягом 60 днів від дня поставки на склад відповідача. Усього згідно видаткових накладних за цим договором було поставлено продукції на загальну суму 297332,64грн. Однак, відповідачем умови Договору та Специфікацій не виконані. Також з боку відповідача порушувався обов'язок щодо остаточного розрахунку. Так термін 60 днів з моменту поставки відповідної партії Продукції, сплинув у січні - березні 2015 року відповідно до поставок партій Продукції. А саме наявна заборгованість існує за наступними поставками партій продукції: 24.11.2014р. за видатковою накладною № 212 сума заборгованості складає 99 110,88; 24.12.2014р. за видатковою накладною № 246 сума заборгованості складає 99 110,88; 27.01.2015р. за видатковою накладною № 23 сума заборгованості складає 99 110,88.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 238/13-25-ВК від 27.03.2014р. за отриману продукцію складає 297332,64грн. Дана заборгованість підтверджується актом звірки підписаним відповідачем та позивачем (додається).

Однак, відповідач до теперішнього часу зазначену вище суму не перерахував. В зв'язку з чим, 03.07.2015р. на адресу відповідача було надіслано претензію № 46/5 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 297332,64грн., протягом семи днів, згідно ст. 530 ЦК України. Але відповідач до теперішнього часу не розрахувався та не надав відповіді на вимогу.

Через порушення зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача один процент річних, що складають 1148,60грн. та інфляційні втрати від суми простроченого зобов'язання, що складають 82319,18грн. Відповідно до вимог договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором відповідач несе відповідальність, шляхом сплати пені в розмірі 0,1 відсотка від суми невиконаного відповідачем зобов'язання у розмірі 114,86грн. та штраф 7% у розмірі 20813,28грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача - ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" перед позивачем - ТОВ "СУЧАНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" за договором № 238/13-25-ВК від 27.03.2014р. з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором та законодавством, складає 401728,56грн.

23 грудня 2013 року Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ ИНВЕСТ" (Учасник), та Державним підприємством "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник), код 00213121 було укладено договір № 238/04-143-ВК. Однак, в зв'язку з тим що ТОВ "АРТ ИНВЕСТ" не в змозі було виконати взяті на себе зобов'язання за укладеним договором щодо поставки продукції, 04 серпня 2014 року уклав з ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" договір про заміну сторони у зобов'язані. На підставі цього договору 07 серпня 2014 року було підписано додаткову угоду № 2 до договору № 238/04-143-ВК між ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" та ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ". Однак, 18.11.2014року на підставі договору №18/11-14 ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" передала свої права та обов'язки ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ", після чого було підписано додаткову угоду № 3 від 18.11.2014р. до договору № 238/04-143-ВК від 23.12.2013р. В зв'язку з чим Стороною "Учасник" за договором № 238/13-25-ВК стало ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

Згідно договору № 238/04-143-ВК від 23.12.2013р., п. 1.1. Учасник (надалі - позивач) зобов'язався у 2013-2014 роках поставити Замовникові (надалі - відповідач) продукцію, зазначену у Специфікації № 1 (Додаток № 1), а Замовник - прийняти та оплатити таку продукцію.

Відповідно до п. 1.2. Найменування, номенклатура кількість та ціна за одиницю продукції вказуються у Специфікації № 1 (Додатку № 1) які є невід'ємною частиною договору № 238/04-143- ВК від 23.12.2013р. (додаються до матеріалів справи).

Згідно п.2.1. договору, Учасник здійснює поставку продукції Замовнику протягом 60 днів з моменту направлення письмового листа Замовника, згідно п. 1.3. цього договору відповідно до кожної Специфікації.

На виконання умов договору відповідач направляв на адресу позивача заявки у формі листів з найменуванням, кількістю, ціною та строком поставки продукції.

В свою чергу позивач здійснював поставку продукції на підставі видаткових накладних (додаються до матеріалів справи) автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними (додаються до матеріалів справи).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за партію продукції здійснюються відповідачем шляхом оплати за фактичну отриману партію продукції протягом 60 днів від дня поставки на склад відповідача. Усього згідно видаткових накладних за цим договором було поставлено продукції на загальну суму 112055,33грн. Однак, відповідачем умови Договору та Специфікацій виконані частково, за отриману продукцію було сплачено суму у розмірі 30000,00грн. Також, з боку відповідача порушувався обов'язок щодо остаточного розрахунку. Так термін 60 днів з моменту поставки відповідної партії Продукції, сплинув у лютому - квітні 2015 року відповідно до поставок партій Продукції. А саме наявна заборгованість існує за наступними поставками партій продукції: 15.12.2014р. за видатковою накладною № 236 сума заборгованості складає 41 245,44; 19.01.2015р. за видатковою накладною № 8 сума заборгованості складає 15 936,48; 10.02.2015р. за видатковою накладною № 24 сума заборгованості складає 24 873,41.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 238/04-143-ВК від 23.12.2013р. за отриману продукцію складає 82055,33грн. Дана заборгованість підтверджується актом звірки підписаним відповідачем та позивачем. Однак, відповідач до теперішнього часу зазначену вище суму не перерахував. В зв'язку з чим, 03.07.2015р. на адресу відповідача було надіслано претензію № 46/6 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 82055,33грн., протягом семи днів, згідно ст. 530 ЦК України. Однак відповідач до теперішнього часу не розрахувався та не надав відповіді на вимогу.

Через порушення зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача один процент річних, що складають 286,44грн. та інфляційні втрати від суми простроченого зобов'язання, що складають 15565,59грн. Відповідно до вимог договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором відповідач несе відповідальність, шляхом сплати пені в розмірі 0,1 відсотка від суми невиконаного відповідачем зобов'язання у розмірі 29,23грн. та штраф 7% у розмірі 5743,87грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача - ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" перед позивачем - ТОВ "СУЧАНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" договором № 238/04-143-ВК від 23.12.2013р. з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором та законодавством, складає 103680,46грн.

30 січня 2014 року Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ ИНВЕСТ" (Учасник), та Державним підприємством "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник), код 00213121 було укладено договір № 238/15-531-ВК. Однак, в зв'язку з тим що ТОВ "АРТ ИНВЕСТ" не в змозі було виконати взяті на себе зобов'язання за укладеним договором щодо поставки продукції, 04 серпня 2014 року уклав з ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" договір про заміну сторони у зобов'язані. На підставі цього договору 07 серпня 2014 року було підписано додаткову угоду № 2 до договору № 238/15-531-ВК між ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" та ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ". Однак, 18.11.14р. на підставі договору №18/11-14 ТОВ "УКРАЇНСЬКА СТАЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" уступило ТОВ"СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" право вимоги боргу у розмірі 25869,30грн. за договором № 238/15-531-ВК від 30.01.2014р., після чого було підписано акт звірки між ТОВ "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" та ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ".

Згідно договору № 238/15-531-ВК від 30.01.2014р., п. 1.1. Учасник (надалі - позивач) зобов'язався поставити продукцію у власність Замовника (надалі - відповідач), а Замовник зобов'язується прийняти від Учасника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Найменування, номенклатура кількість та ціна за одиницю продукції вказуються у Специфікації № 1 (Додатку № 1) які є невід'ємною частиною договору № 238/15-531-ВК від 30.01.2014р.

Згідно п. 2.1. договору, Учасник здійснює поставку продукції Замовнику протягом 60 днів з моменту направлення письмового листа Замовника, згідно п. 1.3. цього договору відповідно до кожної Специфікації.

На виконання умов договору відповідач направляв на адресу позивача заявки у формі листів з найменуванням, кількістю, ціною та строком поставки продукції.

В свою чергу позивач здійснював поставку продукції на підставі видаткових накладних (додаються до матеріалів справи) автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними (додаються до матеріалів справи).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за партію продукції здійснюються відповідачем шляхом оплати за фактичну отриману партію продукції протягом 60 днів від дня поставки на склад відповідача. Усього згідно видаткових накладних за цим договором було поставлено продукції на загальну суму 25869,30грн. Однак, відповідачем умови Договору та Специфікацій не виконані. Також, з боку відповідача порушувався обов'язок щодо остаточного розрахунку. Так термін 60 днів з моменту поставки відповідної партії Продукції, сплинув у січні 2015 року відповідно до поставок партій Продукції. А саме наявна заборгованість існує за наступними поставками партій продукції: 12.11.2014р. за видатковою накладною № РН-0000212 сума заборгованості складає 25 869,30 грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 238/15-531-ВК від 30.01.2014р. за отриману продукцію складає 25869,30 грн., право вимоги якої передано на підставі договору про уступку право вимоги № 18/11-14 від 18.11.2014р. Дана заборгованість підтверджується актом звірки підписаним відповідачем та позивачем.

Таким чином, відповідач у протиріччя з зазначеними нормами та умовами договору не розрахувався, в зв'язку з чим на даний час виникла заборгованість у розмірі 25869,30грн. Однак, відповідач до теперішнього часу зазначену вище суму не перерахував. В зв'язку з чим, 03.07.2015р. на адресу відповідача було надіслано претензію № 46/7 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 25869,30грн., протягом семи днів, згідно ст. 530 ЦК України. Але відповідач до теперішнього часу не розрахувався та не надав відповіді на вимогу.

Через порушення зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача один процент річних, що складають 129,70грн. та інфляційні втрати від суми простроченого зобов'язання, що складають 9 436,19грн. Відповідно до вимог договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором відповідач несе відповідальність, шляхом сплати пені в розмірі 0,1% від суми невиконаного відповідачем зобов'язання у розмірі 12,97грн. та штраф 7% у розмірі 1810,85 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача - ДП "ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" перед позивачем - ТОВ "СУЧАНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" за договором № 238/15-531-ВК від 30.01.2014р. з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором та законодавством, складає 37259,01грн.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку (вих. №14/12-1 від 14.12.15р.) про стан заборгованості відповідача, відповідно до якої вказано, що за період з 01.10.15р. по 11.12.15р. відповідачем сплачено позивачу заборгованість в сумі 3375218,96 грн. Даний факт підтвердив і відповідач в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

У зв`язку з тим, що відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості в процесі розгляду справи, суд вважає за необхідне припинити провадження по справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3375218,96 грн. основної заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 5259229,93 грн. основної заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого основного боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував повну сплату заборгованості за договорами, тому суд приходить до висновку про те, що заявлені позивачем штрафні санкції інфляційні втрати та проценти річні, які заявлені до стягнення з відповідача є законними, правомірними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.ст.44- 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, а також, у зв'язку з наданням позивачу відстрочки сплати судового збору, судові витрати в даному випадку стягуються з відповідача на користь Державного бюджету.

Оскільки відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості вже після порушення провадження по справі, то судовий збір стягується з винної сторони в повному обсязі. Таким чином, судові витрати в сумі 14124,41 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,8,19,124,129 Конституції України; ст.ст. 509, 526, 530, 546, 548, 549, 598, 610-612, 625, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197, 198, 216-217, 230, 232 Господарського кодексу України; ст.ст.1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, п. 1.1. ч.1 ст.80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, пр. Московський, б. 299, , п/р 9389 в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (61007, м. Харків, пр. Московський, буд. 275 Код № 6301 в ПАТ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346, у м. Києві) заборгованість в розмірі 8154278,81 грн.

В частині стягнення основної заборгованості в розмірі 3375218,96 грн. провадження у справі припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, пр. Московський, б. 299, код ЕДРПОУ 00213121, п/р 9389 в ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в розмірі 14124,41 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_3