КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа№ 910/19120/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Баранця О.М.

Зеленіна В.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача - Герасименко С.В.,

від відповідача - Ляшенко К.В., Філіпчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» від 21.10.2015

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 року

у справі № 910/19120/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ернст енд Янг Аудиторські послуги»

про розірвання договору та стягнення 312000грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.10.2015 (суддя Зеленіна Н.І.) відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Златобанк» до ТОВ «Ернст енд Янг Аудиторські послуги» про розірвання договору аудиторських послуг №GFS-2013-00211 від 22.08.2013 та стягнення 312000грн. раніше сплаченого авансу, в зв'язку з невиконанням відповідачем договору. Рішення суду мотивоване тим, що вимога про розірвання Договору з підстав, викладених у позові, не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю, необґрунтованістю та невідповідністю фактичним обставинам справи, а також у зв'язку з належним спростуванням відповідачем доводів щодо істотного порушення останнім умов Договору. Також, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення сплаченого позивачем авансу у зв'язку з виконанням відповідачем робіт за Договором на перераховану суму авансу.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, позовні вимоги задовольнити. При цьому апелянт зазначає про те, що відповідачем до акту приймання-передачі аудиторських послуг не було додано письмових висновків з аналізу фінансової звітності та інших звітів стосовно фінансової звітності позивача за 2014рік. Також, апелянт зазначає про ненадіслання відповідачем повідомлення про зупинення виконання аудиту фінансової звітності позивача за 2014рік.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення. Зокрема відповідач зазначив, що не мав можливості завершити проведення основних аудиторських процедур і за результатами надати аудиторський висновок, інші письмові звіти щодо фінансової звітності позивача за 2014рік, оскільки останнім не було передано самого предмету перевірки та необхідної інформації. При цьому відповідач вказує на те, що проведення процедур в ході аудиту оформлюється у вигляді робочих паперів аудитора (згідно Міжнародних стандартів аудиту ("МСА") 230 «Аудиторська документація»), незначна частина з яких була передана в якості доказів, які замовнику не передаються, а зберігаються у аудиторської фірми згідно МСА 500-599 «Аудиторські докази» на підтвердження підстав та обґрунтованості формування аудиторського висновку щодо фінансової звітності клієнта.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

22.08.2013 р. між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" (позивач-замовник) та ТОВ "Ернст енд Янг Аудиторські послуги" (відповідач-аудитор) укладено договір про надання аудиторських послуг № GFS-2013-00211.

Відповідно до п. п. 1.1. - 1.4. Договору, Аудитор проведе аудит і надасть висновок стосовно фінансової звітності Замовника станом на 31 грудня 2013 року, 31 грудня 2014 року та за роки, що закінчилися зазначеними датами (надалі - "Фінансова звітність").

Метою аудиту є висловлення думки про те, чи представляє Фінансова звітність достовірно у всіх істотних аспектах фінансовій стан, фінансові показники й грошові потоки Замовника відповідно до Міжнародних стандартів фінансової звітності ("МСФЗ").

Аудит проводиться відповідно до Міжнародних стандартів аудиту ("МСА").

Після завершення аудиту фінансової звітності за кожен рік Аудитор випустить наступні аудиторські висновки (звіти незалежного аудитора): Аудиторський висновок у 20 примірниках українською та 20 примірниках англійською мовами у відповідності до вимог MCA (надалі - "Аудиторський висновок 1"), що буде містити думку про те, чи представлена Фінансова звітність Замовника за відповідний рік вірно, в усіх істотних аспектах, відповідно до МСФЗ. Аудиторський висновок у 5 примірниках українською мовою щодо Фінансової звітності Замовника за відповідний рік у відповідності до вимог Національного банку України (надалі "Аудиторський висновок 2"). Аудиторський висновок у 5 примірниках українською мовою щодо Фінансової звітності Замовника за відповідний рік складений у відповідності до вимог Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі "Аудиторський висновок 3"). Аудиторський висновок у 5 примірниках українською мовою щодо скороченої версії Фінансової звітності Замовника за відповідний рік, яка має бути опублікована відповідно до вимог Закону України "Про банки та банківську діяльність" (надалі "Аудиторський висновок 4"). Аудиторський висновок 1, Аудиторський висновок 2, Аудиторський висновок 3 та Аудиторський висновок 4 згадані разом надалі іменуватимуться "Аудиторські висновки".

Пунктами 1.5., 1.6. Договору сторони встановили, що результатами надання Послуг (надалі - "Звіти") можуть бути не тільки Аудиторські висновки, але й письмова інформація (звіти й інші документи), а також консультації, як усні, так і письмові, які далі можуть спільно йменуватися "Інші Звіти". За умови належного виконання Замовником його обов'язків за цим Договором Аудитор надасть а) Проекти Аудиторських висновків щодо Фінансової звітності, підготовленої станом на 31 грудня 2013 року, до 15 березня 2014 року; б)Проекти Аудиторських висновків щодо Фінансової звітності, підготовленої станом на 31 грудня 2014 року, до 15 березня 2015 року. Аудитор планує надати Аудиторські висновки українською мовою та англійською мовою до 1 квітня 2014 року та 1 квітня 2015 року за умови, що Замовник надасть свої зауваження до проектів Аудиторських висновків не пізніше 25 березня 2014/2015 року відповідно. Можливість дотримання зазначених термінів надання Послуг Аудитором (термінів перевірки) залежатиме від повноти, точності та своєчасності надання інформації Замовником та загального стану бухгалтерських записів на підприємстві Замовника, при цьому Сторони встановлюють, що інформація у будь-якому випадку повинна бути надана Замовником не пізніше 11 лютого 2014/2015 року відповідно, якщо Сторонами не буде погоджено інше. Цим Сторони встановлюють, що виконання Аудитором своїх зобов'язань за цим Договором автоматично продовжується на строк невиконання Замовником своїх обов'язків за цим Договором.

03.11.2014 відповідач виставив банку рахунок №SUL7 цільовим призначенням «5-й платіж за аудиторські послуги згідно з договором № GFS-2013-00211 від 22.08.2013» у розмірі 312000грн. в т.ч. ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи 05.11.2014 р. позивач перерахував відповідачу 312 000,00 грн., згідно виставленого відповідачем рахунку, з призначенням платежу: 5-й авансовий платіж за аудиторські послуги згідно вищевказаного договору.

17.06.2015 відповідачем було надано позивачу акт приймання-передачі аудиторських послуг згідно рахунку №SUL7 від 03.11.2014, однак як зазначає позивач відповідач не надав письмового висновку щодо аналізу фінансової звітності замовника за 2014рік, в зв'язку з чим акт зі сторони позивача не було підписано та надіслано 19.06.2014 на адресу відповідача відмову від підписання вказаного акту.

ПАТ "ЗЛАТОБАНК" звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ "Ернст енд Янг Аудиторські послуги" про розірвання договору та стягнення 312000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує умови укладеного Договору та не надає будь-яких аудиторських висновків, що передбачені умовами укладеного сторонами Договору, у зв'язку з чим, на думку позивача, договір підлягає розірванню в судовому порядку, а сплачена сума авансу - стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З системного аналізу ч. 2 ст. 651 ЦК України слідує, що умовою для розірвання договору в судовому порядку є істотне порушення його умов, тобто вчинення стороною договору такого порушення, яке за своїм наслідком позбавляє іншу сторону договору того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, заперечуючи проти позовних вимог відповідач стверджує про ненадання позивачем документів щодо фінансової звітності, у зв'язку з чим здійснення аудиту товариства позивача і надання відповідних висновків являється неможливим.

При цьому, відповідачем виконано роботи за Договором на суму авансу - 312 000,00 грн., у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (т. 1, а.с. 49-84).

Судом встановлено, що позивач, зазначаючи про наявність істотного порушення відповідачем умов Договору у вигляді ненадання аудиторських звітів, не надав жодних доказів на підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань щодо надання відповідачу інформації, необхідної для здійснення аудиторського дослідження.

При цьому відповідачем надано суду докази звернення до позивача із відповідними запитами щодо надання необхідної інформації (т. 1, а.с. 68).

Позивачем не надано суду доказів невиконання та/або неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, як і не надано доказів вчинення відповідачем таких порушень договору, які б за своїм наслідком позбавляли позивача, як замовника, того на що він розраховував при укладенні спірного правочину. Не подано відповідних доказів і до суду апеляційної інстанції.

За викладених обставин, враховуючи недоведеність позивачем факту істотного порушення відповідачем договору, наявність якого, в силу вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, необхідна для розірвання договору в судовому порядку, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимоги позивача про розірвання договору аудиторських послуг №GFS-2013-00211 від 22.08.2013 з підстав його істотного порушення, оскільки відповідачем виконувались попередні та основні аудиторські процедури з виконання аудиту фінансової звітності банку за 2014рік, а неможливість завершення аудиту відбулось з вини позивача, а не відповідача, через припинення надання банком документів та інформації, необхідної для проведення аудиту.

Також, правомірними є й висновки суду про відсутність підстав для повернення сплаченого позивачем авансу у зв'язку з виконанням відповідачем робіт за Договором на суму сплаченого авансу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення позивача в поданій апеляційній скарзі не підтверджені належними доказами та не спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та матеріалах справи, прийняте відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2015 у справі №910/19120/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» - без задоволення.

2. Справу №910/19120/15 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді О.М. Баранець

В.О. Зеленін