Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" грудня 2015 р. Справа № 14/402.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Костриця О.О. розглянувши матеріали заяви Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" по видачу дубліката наказу по справі

За позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

До: Відкритого акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика" (м.Малин)

про стягнення 98274,18 грн.

та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика" (м. Малин) до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)

про зарахування сплачених 62007,69грн., як погашення боргу по Договору №06/03-1574 ТЕ-10 від 26.02.2003р.

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015р. до суду від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ) надійшла заява про видачу дубліката наказу Господарського суду Житомирської області №14/402 виданого 20.02.2007р. про стягнення з ВАТ "Малинська паперова фабрика" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 62007,68грн. основного боргу, 16450,70грн. інфляційних, 4022,63грн. річних, 824,81грн. державного мита, 99,04грн. інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Розглянувши заяву Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про видачу дубліката наказу та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 30.01.2007р. у справі №14/402 первісний позов було задоволено частково, стягнуто з ВАТ "Малинська паперова фабрика" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 62007,68грн. основного боргу, 16450,70грн. інфляційних, 4022,63грн. річних та судові витрати, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду було видано наказ №14/402 від 20.02.2007р.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 07.06.2007р. рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2007р. по справі №14/402 рішення господарського суду Житомирської області від 30.01.2007р. та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 07.06.2007р. у справі №14/402 залишено без змін, а касаційну скаргу ВАТ "Малинська паперова фабрика" - без задоволення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.12.2007р. було відмовлено ВАТ "Малинська паперова фабрика" у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови ВГСУ від 25.10.2007р. у справі №14/402.

Відповідно до приписів ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Зазначена правова норма узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 120 Господарського кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані:

1) довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу;

2) при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Таким чином, ГПК України не містить вимог щодо змісту заяви про видачу дублікату наказу. Водночас, ч. 3 ст. 120 ГПК України визначає документи, які повинні бути додані до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту втрати наказу.

Як вбачається із матеріалів справи та було зазначено в ухвалі суду від 29.07.2014р. (яка набрала законної сили), матеріалами справи підтверджено факт своєчасного пред'явлення стягувачем наказу до виконання та факт відкриття державним виконавцем ВДВС Малинського РУЮ виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Житомирської області №14/402 від 20.02.2007р. про стягнення з ВАТ "Малинська паперова фабрика" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 62007,68грн. основного боргу, 16450,70грн. інфляційних, 4022,63грн. річних, 824,81грн. державного мита, 99,04грн. інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В подальшому, в ухвалі суду від 29.07.2014р. встановлено, що доказів фактичного виконання та вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання судового рішення - наказу господарського суду Житомирської області №14/4052 від 20.02.2007р., матеріали справи не містять.

Також, судом в даній ухвалі було зазначено, що факт винесення постанови ВДВС Малинського РУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Житомирської області №14/402 від 20.02.2007р. є недоведеним та на думку суду недостовірним, оскільки матеріалами справи підтверджено винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2007р.

За наведених в ухвалі суду від 29.07.2014р. обставин, суд прийшов до висновку, що втрата виконавчого документа (наказу суду №14/402 від 20.02.2007р.) відбулась з вини відділу ДВС Малинського РУЮ.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 29.07.2014р. було зокрема, визнано неправомірними дії (бездіяльність) відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції, які призвели до відсутності виконавчого документа - наказу господарського суду Житомирської області №14/402 від 20.02.2007р. про стягнення з ВАТ "Малинська паперова фабрика" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 62007,68грн. основного боргу, 16450,70грн. інфляційних, 4022,63грн. річних, 824,81грн. державного мита, 99,04грн. інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, зобов'язано відділ державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

Слід зазначити, що в підтвердження втрати ВДВС Малинського районного управління наказу господарського суду №14/402 від 20.02.2007р., стягувачем додано до своєї заяви про видачу дубліката наказу довідку від 24.11.2015р. за підписом в.о. начальника ВДВС Малинського РУЮ ОСОБА_1, відповідно до якої повідомляється, що станом на 24.11.2015р. у ВДВС Малинського РУЮ наказ Господарського суду Житомирської області №14/402 від 20.02.2007р. на примусовому виконанні відсутній, та був втрачений при пересилці попереднім державним виконавцем Павленком С.В., який на даний час не працює у відділі ДВС Малинського РУЮ.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обовязковість рішень суду закріплена також й в статті 129 Конституції України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права визначено в Законі України Про судоустрій та статус суддів, в частині другій статті 13 якого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Згідно із статтею 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобовязань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини.

Стаття 6 Конвенції закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обовязковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невідємною частиною судового процес з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Окрім того, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду від 12.05.2011 року у справі Ліпісвіцька проти України однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5- рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В контексті викладеного суд зазначає, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як визначено у п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

З огляду на наведене, враховуючи те, що заявником не пропущено строк, встановлений для пред'явлення наказу до виконання, а також те, що рішення суду від 29.07.2007р. залишається невиконаним, та зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується відсутність будь-яких даних про місцезнаходження наказу Господарського суду Житомирської області №14/402 від 20.02.2007р., суд прийшов до висновку про наявність підстав для видачі дублікату наказу стягувачу.

Керуючись ст. ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ) №31/13-4697 від 17.12.2015р. про видачу дубліката наказу Господарського суду Житомирської області №14/402 від 20.02.2007р.

2. Видати дублікат наказу господарського суду Житомирської області від 20.02.2007р. по справі №14/402 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Малинська паперова фабрика", м. Малин, вул. Гамарника, 2, ідентифікаційний код 00278735 на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827 - 62007,68 грн. основного боргу, 16450,70 грн. інфляційних нарахувань, 4022,63 грн. 3% річних, 824,81 грн. витрат по сплаті державного мита, 99,04 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у встановленому чинним законодавством порядку.

Суддя ОСОБА_2

1 - у справу

2-заявнику (стягувачу) разом із дублікатом наказу (реком. з повід.)

3-боржнику (реком.)