РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2015Справа №910/28400/15
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МІКОЛ"

до: приватного акціонерного товариства "АЕРОБУД"

про: стягнення 3 844 216,52 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МІКОЛ" до приватного акціонерного товариства "АЕРОБУД" про стягнення 3 844 216,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.15 року порушено провадження у справі №910/28400/15.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за Договором будівельного підряду №102041 від 02.04.2011 року.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив, в звязку з пропущенням позивачем строку позовної давності, про що відповідачем подано заяву про застосування наслідків пропущення строків позовної давності до вимог позивача про стягнення з відповідача 3 844 216,52 грн.

В судових засіданнях 14.12.2015 року, 22.12.15 року оголошувалася перерви.

В судовому засіданні 29.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2011 року між приватним акціонерним товариством "АЕРОБУД" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "МІКОЛ" (підрядник) укладено Договір будівельного підряду №102041 від 02.04.2011 року (далі - Договір).

Відповідно до п.2.1. Договору замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання на свій ризик, якісно, власними та/або залученими силами, у відповідності до переданої Замовником проектної та робочої документації та згідно діючих вимог ДБН, СНіП, державних стандартів, та інших діючих нормативних актів України (з урахуванням особливості будівництва Об'єкту), з використанням матеріалів власного постачання, виконати роботи, на об'єкті замовника «Реконструкція терміналу "В". Зона вильоту та прильоту пасажирів в вісях 14-31 та другий пусковий комплекс (закінчення будівельних робіт)», та здати виконані роботи, замовнику на умовах цього Договору.

Згідно з п.3.1 Договору ціна договору буде розрахована згідно Правил визначення вартості будівництва, затверджених ДБН Д.1.1-2000, та буде затверджена сторонами у Договірній ціні та Локальному кошторисі, після передачі Проектної документації на виконання робіт за цим Договором, шляхом підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін відповідної Додаткової угоди до Договору.

Відповідно до п.5.3. Договору розрахунки за виконані Роботи на Об'єкті здійснюються Замовником за фактично виконані обсяги робіт, підтверджені підписаними ОСОБА_3 виконаних Робіт та Довідками про вартість виконаних Робіт, та проводяться на підставі рахунків-фактур Підрядника протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту фактичного затвердження ОСОБА_3 виконаних Робіт та Довідок про вартість виконаних Робіт.

Відповідно до п.11.1. Договору замовник щомісячно приймає виконані належним чином підрядником роботи шляхом підписання відповідних Акту виконаних робіт та Довідок про вартість виконаних робіт, які є підставою для проведення розрахунків за фактично виконані роботи.

Судом встановлено, що за період з квітня 2011 року по серпень 2012 року позивачем виконано роботи за Договором на суму 10 979 496,00 грн, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими їх печатками актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за вказаний період.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем частково оплачено виконані позивачем роботи на суму 7 135 279,48 грн, в звязку з чим неоплаченими залишилися роботи на суму 3 844 216,52 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як слідує з умов укладеного сторонами Договору, оплата за виконання робіт за Договором здійснюється поетапно на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт.

З огляду на те, що акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року підписаний сторонами 31.08.2012 року, то відповідач, з врахуванням п.5.3. Договору, мав оплатити роботи не пізніше 14.09.2012 року.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У звязку з тим, що відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних позивачем робіт за Договором в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором.

09.12.2015 року відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності .

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, відповідачем в розумінні ч. 3 ст. 267 ЦК України заявлено про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до п.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з п.4 ст.879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Договором передбачено проведення поетапного розрахунку за виконані роботи.

З огляду на те, що відповідач зобовязаний був здійснити останній платіж за актом приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року на суму 2372,40 грн, який підписаний сторонами 31.08.2012 року, не пізніше 14.09.2012 року, то строк позовної давності за даним актом сплинув 14.09.2015 року, відповідно за попередніми актами раніше.

Як вбачається з поштового штампу, позивач звернувся з позовом до суду 02.11.2015 року, в звязку з чим ним пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за виконані роботи за актами за період з квітня 2011 року по серпень 2012 року.

Посилання позивача на те, що строк позовної давності переривається, судом до уваги не приймається, з огляду на наступне.

Позивач вказує, що 02.11.2012 року відповідачем було проведено оплату за виконані позивачем роботи згідно рахунку-фактури №152 від 02.11.2012 року в розмірі 250 000,00 грн, в звязку з чим, строк позовної давності перервався.

Строки оплати в договорі визначені сторонами по відношенню до дати підписання сторонами актів виконаних робіт та довідок про вартість робіт, а не з дня одержання рахунку на оплату.

Відповідно до п.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Таким чином направлення позивачем рахунку н оплату заборгованості за виконані роботи не може змінювати строки оплати, визначені сторонами в договорі, оскільки замовник повинен здійснити розрахунки за виконані роботи незалежно від одержання рахунку на оплату.

Як вбачається з призначення платежу, відповідачем згідно платіжного доручення №Мі-00000775 від 02.11.2012 р. проведено часткову оплату в розмірі 250 000,00 грн згідно рахунку-фактури №152 від 02.11.2012 року за будівельно-монтажні роботи.

Судом встановлено, що рахунок-фактури №152 від 02.11.2012 року не містить посилання на акт виконаних робіт за яким здійснювалась оплата, не містить посилання за який місяць здійснювалась оплата.

На вимогу суду позивач не зміг надати суду пояснення, заборгованість за яким актом виконаних робіт оплачена даним платіжним дорученням.

Відповідач стверджує, що рахунку-фактури №152 від 02.11.2012 року на суму 3 478 152,58 грн. він не отримував, вказуючи, що ним отримано від позивача рахунок-фактуру №152 від 02.11.2012 року на суму 250 000,00 грн., який він і оплатив в повному обсязі.

Доказів направлення позивачем відповідачу рахунку-фактури №152 від 02.11.2012 року на суму 3 478 152,58 грн. позивачем суду не надано, а відтак суд не приймає посилання позивача на те, що ним було направлено відповідачу вказаний рахунок.

Як передбачено п.5.3. Договору, оплата робіт за договором здійснюється поетапно протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту фактичного затвердження ОСОБА_3 виконаних Робіт та Довідок про вартість виконаних Робіт.

Таким чином, враховуючи поетапну оплату робіт, строк позовної давності має застосовуватися відносно кожного акту приймання виконаних робіт, переривання строків позовної давності також має розглядатися відносно кожного з актів.

Позивачем не доведено в рахунок якого акту приймання виконаних робіт здійснювалась часткова оплата, а відтак позивачем не доведено переривання строку позовної давності на суму заборгованості, заявленої позивачем до стягнення з відповідача, в звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 844 216,52 грн заборгованості задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.12.15 р.

Суддя Л.М. Шкурдова