номер провадження справи 2/135/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

17.12.2015 Справа № 908/5439/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, м. Запоріжжя,

до відповідача: Вознесенської сільської ради, с.Вознесенка, Запорізька область,

про стягнення 37719,64 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність № 619 від 16.12.2015 р.);

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Державне підприємство Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою з позовом до Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про стягнення заборгованості за виконані роботи в розмірі 37719,64 грн. за договором № 462 від 26.11.2012р. на виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області.

Позов заявлено на підставі ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 854, ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України, ст. ст. 216, 222 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.10.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/135/15 та призначено розгляд справи на 17.11.2015р.

В судовому засіданні 17.11.2015 р. був присутній представник позивача. За його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник позивача в судовому засіданні 17.11.2015 р. підтримав заявлені позовні вимоги. Також надав уточнення до позовної заяви, відповідно до яких просить відповідачем у справі вважати Вознесенську сільську раду згідно з найменуванням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом з цього реєстру станом на 17.11.2015 р.

Відповідач свого представника в судове засідання 17.11.2015 р. не направив, надіслав суду лист від 10.11.2015 р. № 540, у якому зазначає, що договір № 462 від 26.11.2012 р. та кошторис до нього скріплений печаткою сільської ради, але підпис в договорі та кошторисі не є підписом Вознесенського сільського голови; акт виконаних робіт за цим договором відсутній та ніколи не підписувався представниками Вознесенської сільської ради; на даний час сільська рада працює згідно із старою нормативною грошовою оцінкою земель. Зважаючи на наведене, відповідач просить відмовити позивачу в його вимогах.

Розглянувши подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог, суд прийняв її до розгляду та на підставі ч. 1 ст. 89 ГПК України виніс ухвалу від 17.11.2015р., якою виправив описку у вступній частині ухвали господарського суду Запорізької області від 26.10.2015 р. в даній справі, зазначивши вірне найменуванням відповідача як Вознесенська сільська рада, а також відклав розгляд справи на 17.12.2015 р.

В судовому засіданні 17.12.2015 р. був присутній лише представник відповідача, за його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив. У наданому відзиві на позов відповідач зауважив, що позивачем не в повному обсязі виконані зобовязання за договором, оскільки предметом договору є розробка технічної документації з нормативної грошової оцінки населених пунктів Вознесенської сільської ради, а відповідачем не виконано грошову оцінку земель села Хлібороб, яке входить до Вознесенської сільської ради. Також зазначає, що від позивача не надходило повідомлень про виконання робіт в повному обсязі, сторонами не укладався акт здачі та приймання виконаних робіт. Вказує, що на засіданні постійно діючої комісії при Вознесенській сільській раді з вирішення питань екології та регулювання земельних відносин питання щодо затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки не розглядалося, тому даний документ відсутній у сільській раді. Також представник у судовому засіданні пояснив, що на даний час сільська рада працює згідно із старою нормативною грошовою оцінкою земель за 1998р. Технічну документацію позивач сільській раді до теперішнього часу не передавав, тому сільська рада не може її надати суду. Рішення № 2 від 24.12.2012р. прийнято незаконно без належно розробленої технічної документації і в подальшому скасовано сільською радою.

Позивач не повідомив причин неявки , витребуваних судом документів не надав.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Статтею 75 ГПК України передбачено, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У той же час, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

З метою повного та обєктивного розгляду справи господарський суд ухвалами від 26.10.2015 р. та від 17.11.2015р. зобовязував позивача надати суду: договір №462 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 26.11.2012р. з усіма додатками, змінами та доповненнями; докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала з боку відповідача договір та кошторис, письмові пояснення щодо терміну виконання зобовязань за договором, акт здачі та приймання виконаних робіт та докази його надсилання/вручення відповідачу; інші докази фактичного виконання робіт та прийняття їх відповідачем; надати виконану технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка є предметом договору, а також пояснення, яка саме технічна документація затверджувалась рішенням Вознесенської сільської ради від 24.12.2012 р. № 2 (ким на та підставі яких документів); рахунок на оплату робіт та докази його направлення/вручення відповідачу, листування з відповідачем по суті спору (з доказами направлення або вручення кореспонденції).

Позивач не виконав вимог суду, не надав витребуваних документів, не зявився в судові засідання, у той час, як його явку визнано судом обовязковою. Про причини неявки та не виконання вимог вищезазначених ухвал позивач суд не повідомив.

У п. 3.9.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що в разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Також у п. 2.3 вищевказаної постанови пленуму ВГСУ відзначено, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Невиконання позивачем вимог суду щодо надання витребуваних доказів та пояснень не дозволяє розглянути справу по суті, виходячи з наступного.

Згідно з п. п. 2, 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р № 6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З метою встановлення обставин справи та надання оцінки правомірності вимог позивача про стягнення заборгованості за виконані роботи суду слід дослідити умови договору щодо його предмету, а саме: встановити, який обсяг робіт був узгоджений сторонами в договорі, і який фактично виконаний позивачем, чи були прийняті виконані роботи відповідачем та чи настав строк оплати робіт за умовами договору.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець (позивач) зобовязується провести наступні проектно-вишукувальні роботи розробка технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, а замовник (відповідач) зобовязується прийняти та оплатити їх виконання.

У п. 1.2 договору зазначено, що робота за даним договором виконується у відповідності до узгодженого сторонами технічного завдання, технічних, наукових, економічних та інших вимог.

За умовами п. 3.1 договору про закінчення виконання роботи в цілому виконавець повинен повідомити замовника, після чого сторони складають двосторонній акт здачі та приймання виконаних робіт в двох примірниках, в разі відсутності зауважень.

Розрахунки між сторонами проводяться після підписання акту здачі та приймання виконаних робіт на підставі рахунку, наданого виконавцем (п. 2.2 договору).

Позивачем не надано суду узгодженого сторонами технічного завдання, на підставі якого мали виконуватись роботи відповідно до п. 1.2 договору, і з якого вбачався би обсяг узгоджених сторонами робіт, який слід виконати за договором. До позову доданий лише кошторис № 1, в якому не зазначено до якого договору чи документу цей кошторис є додатком. Відповідач, же посилається не те, що відповідно до умов п. 1.1 договору позивач повинен був виконати грошову оцінку земель населених пунктів Вознесенської сільської ради, до яких належить також село Хлібороб, оцінка земель якого не проводилась. Тобто вказує на те, що роботи не виконані позивачем у повному обсязі. Також посилається на те, що у нього відсутня технічна документація з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Вознесенської сільської ради, за яку позивач просить стягнути кошти.

Також позивачем не надано доказів фактичного виконання робіт за договором, а саме: акту здачі та приймання виконаних робіт та рахунку на оплату робіт, які відповідно до п.2.2 договору є підставою для оплати робіт, та доказів їх надсилання/вручення відповідачу; виконаної технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, що є предметом договору, на підставі якого заявлений позов у даній справі.

За відсутності таких доказів суд не може перевірити доводи позивача про те, що роботи фактично виконані позивачем в повному обсязі відповідно до умов договору, а також те, що рішенням Вознесенської сільської ради від 24.12.2012 р. № 2, на яке посилається позивач як на доказ фактичного прийняття робіт, затверджувалась саме та технічна документація, яка виконана позивачем по договору №462 на виконання проектно-вишукувальних робіт від 26.11.2012р.

Крім того, суд зауважує, що строк виконання грошового зобовязання з оплати робіт за договором обчислюється згідно з п. 2.2 договору від дня підписання акту здачі та приймання виконаних робіт.

Відповідач вказує, що акт здачі та приймання виконаних робіт у нього відсутній та йому не надався. Позивач не надав суду письмових пояснень, чи наявний у нього цей акт і виконана за договором технічна документація, та чи наявні докази надсилання їх відповідачу. Будь-яких пояснень щодо причин неподання цих документів суду не надано.

За відсутності таких доказів та пояснень суд не може надати оцінку фактичним правовідносинам сторін та розглянути справу по суті, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях про те, що відповідачем затверджена саме та технічна документація, яка була предметом договору, і що позивачем виконаний повний обсяг робіт за договором.

Оскільки представник позивача був присутній в попередньому судовому засіданні та був ознайомлений з вимогами суду щодо до документів, які необхідно надати, суд вважає, що позивач не виконав вимоги суду без поважних причин.

Двомісячний строк розгляду справи спливає 22.12.2015р., клопотань про продовження цього строку від сторін не надходило, а суду відповідно до ст. 69 ГПК України не надано право продовжувати строк розгляду спору за власною ініціативою. Тому у суду відсутня можливість відкласти розгляд справи та направити сторонам ухвалу в розумні строки встановлені чинним законодавством з забезпеченням належного в подальшому повідомлення сторін ( враховуючи строки поштового пересилання у вихідні дні).

За таких обставин, суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача, оскільки за змістом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору не повертається у випадку залишення позову у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позов без розгляду.

Суддя Т.В.Мойсеєнко