УХВАЛА

22.12.2015Справа № 910/31835/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосіпан"

до 1) Національного банку України;

2) Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку";

3) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про вжиття запобіжних заходів

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від заявника: не з`явився

від Національного банку України: не з`явився

від Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку": Еседуллаєва Л.М. за довіреністю № 112 від 19.10.2015

від Фонд гарантування вкладів фізичних осіб: Шевченко Ю.А. за довіреністю № 27-42511/15 від 03.11.2015

ОБСтАВИНИ СПРАВИ:

18.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" (надалі - заявник, ТОВ "Екосіпан") в порядку ст.ст. 43-1 - 43-3 Господарського процесуального кодексу України звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів № 59-77 від 18.12.2015 (надалі - заява).

Відповідно до вказаної заяви заявник просить суд вжити запобіжні заходи, а саме:

- накласти арешт на банківську ліцензію №253 від 18.11.2011 року, видану Національним банком України Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку" (Україна, вул. В'ячеслава Чорновола, 25, м. Київ, 01135, );

- зобов'язати утриматися Національний банк України (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 33-Б, ідентифікаційний код 21708016) від прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" (Україна, вул. В'ячеслава Чорновола, 25, м. Київ, 01135, ).

Судом встановлено, що заяву про вжиття запобіжних заходів подано з додержанням вимог, викладених у частинах 1, 2 статті 43-3 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 № 910/31835/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" про вжиття запобіжних заходів призначено до розгляду на 22.12.2015 о 14:50 год.

22.12.2015 представник Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" подав клопотання про відкладення розгляду заяви ТОВ "Екосіпан" про вжиття заходів забезпечення позову на іншу дату та про зобов'язання заявника направити на адресу ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" позовну заяву та заяву про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки такі заяви на адресу ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" не надходили.

22.12.2015 представник заявника подав заяву про відмову від заяви про вжиття запобіжних заходів, у зв'язку з тим, що така заява подана передчасно та потреби у вжитті запобіжних заходів немає.

В судове засідання, призначене на 22.12.2015, з'явились представники Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представники заявника та Національного банку України в судове засідання, призначене на 22.12.2015, не з'явились, втім відповідно до ч. 1 ст. 43-4 ГПК України їх неявка не перешкоджає розглядові заяви про вжиття запобіжних заходів.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судовому засіданні 22.12.2015 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії електронного повідомлення Національного банку України Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" Міхну С.С. про прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 21.12.2015 № 914 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", сканкопії наведеної постанови Правління Національного банку України. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 22.12.2015 суд розглянув та відхилив як необґрунтовану подану представником заявника 22.12.2015 через відділ діловодства суду заяву про відмову від заяви про вжиття запобіжних заходів.

В судовому засіданні 22.12.2015 представник Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" не підтримав клопотання про відкладення розгляду заяви ТОВ "Екосіпан" про вжиття заходів забезпечення позову, подане ним 22.12.2015 через відділ діловодства суду, врахувавши при цьому, що судом розглядається заява ТОВ "Екосіпан" про вжиття запобіжних заходів.

Представники Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судовому засіданні 22.12.2015 усно заперечували проти задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів, в тому числі з огляду на прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 21.12.2015 № 914 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку".

Розглянувши заяву ТОВ "Екосіпан" про вжиття запобіжних заходів та додані до неї документи, заслухавши пояснення представників Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" (заявник) звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом: накладення арешту на банківську ліцензію №253 від 18.11.2011 року, видану Національним банком України Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку" та зобов'язання утриматися Національний банк України від прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку".

В п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43-3 і частини третьої статті 43-4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" про вжиття запобіжних заходів мотивована посиланням на таке:

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 № 743 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" (далі - ПАТ "ВБР") до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 №132 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР", згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "ВБР". Тимчасову адміністрацію в ПАТ "ВБР" було запроваджено строком на три місяці з 28.11.2014 по 27.02.2015.

Наказом Фонду №240 від 27.11.2014 призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ВБР" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Міхна Сергія Семеновича.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ "ВБР", запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 44 від 27.02.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР" до 27.03.2015 включно. Наказом Фонду № 70 від 27.02.15р. продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР" Міхна Сергія Семеновича до 27.03.2015 включно.

Виконавча дирекція Фонду відповідно до ст. 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" затвердила План врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ "ВБР". У Плані врегулювання передбачалось виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом продажу ПАТ "ВБР" інвестору. На виконання Плану врегулювання серед потенційних інвесторів проведено конкурс та Виконавчою дирекцією Фонду (протокол № 018/15 від 23.01.2015 року) Товариство з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" оголошено переможцем конкурсу, який візьме участь у виведенні ПАТ "ВБР" з ринку шляхом купівлі неплатоспроможного банку в цілому.

Позивачем отримано дозвіл Антимонопольного комітету України на придбання акцій ПАТ "ВБР".

Рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем №121 від 19.03.2015 позивачу погоджено пряме одноосібне набуття істотної участі в ПАТ "ВБР" у розмірі 100% статутного капіталу банку.

Згідно ч. 5 ст. 41 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" продаж банку здійснюється на підставі договору купівлі-продажу акцій (паїв) банку.

Проте заявник зазначив, що договір купівлі-продажу акцій неплатоспроможного банку ПАТ "ВБР" між Уповноваженою особою Фонду та ТОВ "Екосіпан" не було підписано у визначений строк з вини Фонду, що і стало підставою звернення ТОВ "Екосіпан" до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку", Національний банк України, про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 21/4-15 на виконання Договору доручення № БД 21/3-15 від 27.03.2015 укладеним.

Разом з позовною заявою ТОВ "Екосіпан" подало до Господарського суду міста Києва заяву про забезпечення позову шляхом заборони Національному банку України приймати рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВБР" та заборони Національному банку України будь-яким чином інформувати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВБР" до закінчення розгляду справи в господарському суді з питань укладення договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 21/4-15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 було прийнято до розгляду вищенаведену позовну заяву та порушено провадження у справі № 910/8086/15-г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 у справі № 910/8086/15-г було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" про забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 у справі № 910/8086/15-г залишено без змін вищенаведену ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2015.

За результатами розгляду справи № 910/8086/15-г було винесено рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі № 910/8086/15-г, яким позов ТОВ "Екосіпан" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 21/4-15 на виконання Договору доручення № БД 21/3-15 від 27.03.2015 укладеним, задоволено повністю.

На даний час здійснюється перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі № 910/8086/15-г в апеляційному порядку.

Водночас, ухвалою Вищого господарського суду України від 16.12.2015 у справі № 910/8086/15-г було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 у справі № 910/8086/15-г, а отже, заходи забезпечення позову у справі № 910/8086/15-г скасовані.

Заявник стверджує, що у зв'язку з тим, що заходи забезпечення позову у справі № 910/8086/15-г скасовані, Національний банк України має намір відкликати банківську ліцензію та прийняти рішення про ліквідацію ПАТ "ВБР".

Заявник вважає, що відкликання банківської ліцензії та прийняття рішення Національним банком України про ліквідацію ПАТ "ВБР" зробить неможливим виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі № 910/8086/15-г та призведе до грубого порушення прав ТОВ "Екосіпан" як власника 100% акцій ПАТ "ВБР".

Отже, на думку заявника, без негайного вжиття запобіжних заходів, його права будуть грубо та безвідновлено порушені, у зв'язку з чим заявник і звернуся до суду з даною заявою про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Отже, заяву про вжиття запобіжних заходів може подати особа, яка:

а) має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою;

б) має підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

Запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи реальності виконання рішення суду.

Ефект запобіжних заходів досягається завдяки несподіваності цих заходів для порушника прав заявника.

Відповідно до ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Перелік запобіжних заходів, які може застосовувати суд, є вичерпним і розширенню не підлягає. Така ж думка наведена і у п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суд України від 20.04.2007 р. № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів".

Здійснюючи розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" про вжиття запобіжних заходів, суд встановив, що фактично заявник просить застосувати запобіжні заходи, які не встановлені статтею 43-2 ГПК України, а саме:

- накласти арешт на банківську ліцензію №253 від 18.11.2011 року, видану Національним банком України Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку";

- зобов'язати утриматися Національний банк України від прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку".

При цьому суд зазначає, що згідно із визначенням статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківська ліцензія - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність. Отже, банківська ліцензія є документом (а не майном), який видається Національним банком України, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність. Таким чином, підстави вважати банківську ліцензію майном, на яке можливо накласти арешт в якості запобіжного заходу, відсутні.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 43-3 ГПК України заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом п'яти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів, після подання заявником позовної заяви запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову.

Частина 1 ст. 67 ГПК України містить перелік засобів забезпечення позову, а саме:

накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

заборона відповідачеві вчиняти певні дії;

заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, згідно ч. 5 ст. 67 ГПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Таким чином, наведені правові норми свідчать про безпідставність звернення заявника із заявою про вжиття запобіжних заходів, які не встановлені статтею 43-2 ГПК України.

Більш того, здійснюючи розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" про вжиття запобіжних заходів, суд встановив, що 21.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 914 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку".

Отже, оцінюючи наведені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" в задоволенні поданої ним заяви про вжиття запобіжних заходів повністю.

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 ГПК України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись ст. ст. 43-1, 43-2, 43-3, 43-4, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосіпан" про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Ухвала направляється сторонам у справі з урахуванням ст. 87 ГПК України, положень п.п. 3.18 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Суддя Гумега О.В.