КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2015 р. Справа№ 910/29899/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача ОСОБА_2, дов. від 14.05.2015 №218,

від відповідача ОСОБА_3, дов. від 18.09.2015 б/н,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 про повернення позовної заяви

у справі №910/29899/15 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ»

про зобов'язання ліквідаційної комісії розглянути грошові вимоги

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто Публічному акціонерному товариству «ВТБ Банк» (далі заявник, або ВТБ Банк») без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не виконано вимог ст.57 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», а саме: не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 скасувати, справу №910/29899/15 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва. Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позову не є стягнення грошей чи витребування майна, а тому такий спір не має ціни, і в розумінні п.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7 не може вважатись позовом майнового характеру. Відтак, за твердженнями апелянта, банк не зобовязаний додатково сплачувати судовий збір в сумі 181 482 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 відновлено пропущений строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 28.12.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

У судовому засіданні 28.12.2015 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 скасувати, справу №910/29899/15 передати на розгляд до суду першої інстанції.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто заявнику без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Частиною 1 ст.57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» наведено, що з 1 січня 2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у сумі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Виходячи зі змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ «ВТБ Банк» просив суд зобовязати:

- ліквідаційну комісію ТОВ «АТЛ» розглянути по суті грошові вимоги ПАТ «ВТБ Банк», що викладені в заяві з грошовими вимогами від 07.10.2015 №8567/1-2;

- ліквідаційну комісію ТОВ «АТЛ» визнати грошові вимог ПАТ «ВТБ Банк» до боржника ТОВ «АТЛ» у розмірі 270 063 364,82 грн;

- ліквідаційну комісію ТОВ «АТЛ» включити грошові вимоги ПАТ «ВТБ Банк» в сумі 270 063 364,82 грн до проміжного ліквідаційного балансу, в тому числі 48 810 389 грн вимоги першої черги задоволення, що забезпечені заставою та 221 252 975,82 грн вимоги четвертої черги задоволення.

Стаття 55 ГПК України передбачає, що ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошей стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК України, а саме: статтею 43 5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97 (п.2.22 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7).

Як доказ сплати судового збору заявником надано платіжне доручення від 09.11.2015 №14656 з якого вбачається, що ПАТ «ВТБ Банк» сплачено судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Повертаючи позовну заяву заявнику без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що надане ПАТ «ВТБ Банк» платіжне доручення від 09.11.2015 №14656 підтверджує сплату судового збору у розмірі, меншому за передбачений законодавством, а отже, ПАТ «ВТБ Банк» не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі. Суд першої інстанції кваліфікував другу позовну вимогу як майнову.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спір є майновим, коли його предметом є речі, що мають вартісну оцінку, у тому числі гроші, та за результатом вирішення якого визначається їх юридична доля, зокрема, приналежність певній особі.

Проте, судом не було враховано, що позивач просив лише зобов'язати ліквідаційну комісію ТОВ «АТЛ» визнати грошові вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до боржника у сумі 270 063 364,82 грн та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу. ПАТ «ВТБ Банк» не заявляв позовну вимогу про стягнення чи сплату коштів, що є ознакою позовної заяви немайнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 02.06.2015 у справі №910/2957/15-г.

Відтак, ставка судового збору, що підлягає сплаті у даному випадку, визначається, виходячи з позовної вимоги, яка за своїм характером є немайновою, а отже повинна оплачуватись судовим збором за ставкою, встановленою для позовних заяв немайнового характеру.

Враховуючи викладене вище, ПАТ «ВТБ Банк» було додано до позовної заяви докази сплати судового збору у встановленому розмірі, а тому, підстави для повернення позовної заяви відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України були відсутні.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст. 63 ГПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 у справі №910/29899/15 скасувати.

3. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» та додані до неї документи передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

ОСОБА_1