донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.12.2015 справа №910/19976/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
Представники сторін:
від позивача:не зявився;
від відповідача: від третьої особи:не зявився; не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Благодійного фонду «Розвиток України», м. Київ

на рішення господарського суду Запорізької області
від29.09.2015р. (підписано 05.10.2015р.)
у справі№ 910/19976/15 (суддя Гандюкова Л.П.)
за позовомБлагодійного фонду «Розвиток України», м. Київ
до за участю третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрмед», м. Запоріжжя ОСОБА_4 клінічного лікувально-профілактичного закладу «Донецький обласний протипухлинний центр», м. Краматорськ, Донецька область
пророзірвання договору № У1011-01 та стягнення 5 066 498,25грн.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до господарського суду звернувся Благодійний фонд «Розвиток України», м. Київ (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмед», м. Запоріжжя (Відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 клінічного лікувально-профілактичного закладу «Донецький обласний протипухлинний центр», м. Краматорськ, Донецька область про розірвання договору № У1011-01 та стягнення 5 066 498,25 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.09.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції помилково не застосовані вимоги ст. 652 ЦК України до обставин справи.

Розпорядженням секретаря другої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 12.11.2015р. змінено склад судової колегії, суддю Радіонову О.О. було змінено на суддю Колядко Т.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.11.2015 р. розгляд справи було відкладено на 14.12.2015р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.12.2015 р. розгляд справи було відкладено на 21.12.2015р.

Розпорядженням секретаря другої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 18.12.2015р. змінено склад судової колегії, суддю Чернота Л.Ф. було змінено на суддю Бойченка К.І.

У судові засідання апеляційної інстанції представники сторін та третьої особи не з'являлись, про час місце та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін, що не скористались своїм правом участі у судовому засідання без поважних причин, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.2011 р. між сторонами та третьою особою укладений договір № У1011-01 (далі Договір), за умовами якого відповідач зобовязався поставити медичне обладнання на умовах DDP (Інкотермс-2010) вказане у специфікації (додатку № 1 до договору), третя особа зобовязалася прийняти, а позивач оплатити устаткування на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1).

Згідно п.п. 1.3-1.5 Договору, оплата позивачем товару є благодійною допомогою третій особі, яка позивачу не відшкодовується. Позивач виконує свої обовязки за цим договором з метою реалізації положень своєї благодійної програми «Здоровя нації» (благодійний проект «Рак виліковний. Своєчасне виявлення та лікування онкологічних захворювань»). Третя особа протягом всього терміну експлуатації товару зобовязується використовувати придбаний товар з метою безкоштовного лікування пацієнтів з онкологічними захворюваннями.

Сторони визначили, що до одиниці вартості товару включено вартість пакування, завантаження, доставки та розвантаження, навчання персоналу та гарантійне обслуговування обладнання (п. 2.2 Договору).

Загальну вартість обладнання за Договором сторони визначили в розмірі 61 549 244,00грн., що має бути сплачена шляхом певно визначеного порядку часткової передоплати, а решта суми протягом 5 календарних днів з дати прийому третьою особою лікування на першого пацієнта (п.п. 2.4, 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, відповідач здійснює поставку товару третій особі на умовах DDP-Донецьк (Інкотермс-2010) за адресою: м. Донецьк, вул. Полоцька, буд. 2-А, ОСОБА_4 заклад Донецький обласний протипухлинний центр. При цьому приміщення третьої особи повинні відповідати всім вимогам, необхідним для забезпечення збереження, монтажу та експлуатації товару.

Додатково до обовязків, передбачених умовами DDP, відповідач бере на себе обовязок за свій рахунок, власними силами та засобами (окрім вказаних нижче в цьому пункті 4.1 випадків) розвантажити товар з транспортного засобу у місці поставки та завантажити товар у приміщення третьої особи, де товар повинен бути вмонтований. Факт виконання відповідачем обовязків по розвантаженню і завантаженню підтверджується підписанням сторонами видаткової накладної.

За умови виконання позивачем вимог цього Договору щодо попередньої оплати, відповідач здійснює поставку товару третій особі не раніше моменту готовності приміщення для розміщення товару. Третя особа та позивач письмово повідомляють відповідача про дату готовності приміщення для розміщення товару.

Відповідач зобовязується поставити товар відповідачу протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з моменту отримання від третьої особи та позивача сумісної письмової заявки на поставку. Після отриманої вказаної заявки відповідач розміщує відповідне замовлення у виробника та надає позивачу та третій особі повідомлення про готовність відповідного товару до відвантаження виробником.

Сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору «Специфікація медичного устаткування, що поставляється», якою узгоджена поставка медичного устаткування на загальну суму 61 549 244,00 грн.

На виконання умов Договору позивачем було сплачено відповідачу часткову передоплату в сумі 3 083 869,80 грн. на підставі платіжного доручення № 1989 від 26.12.2011 р. та в сумі 3 085 105,00 грн. за платіжним дорученням № 3828 від 19.06.2012 р.

Позивач 19.08.2014 року звернувся листом № 061-7803/05.01/1 до відповідача з повідомленням про неможливість закінчення будівництва радіологічного центру і неможливість передбачити термін готовності приміщення для розміщення обладнання по Договору № У1011-01 від 13.10.2011р. у звязку з воєнними діями на сході країни.

Відповідач листом № 39 запропонував позивачу альтернативні варіанти, а саме: встановлення обладнання в іншому лікувальному закладі; продовження виконання Договору після припинення обставин, які роблять неможливим виконання Договору; зарахування оплати, здійсненої позивачем в рахунок інших поставок, в тому числі у майбутніх проектах.

Керуючись п. 6.6 п/п 6.6.1, 6.6.2 Договору позивач 28.11.2014 р. звернувся до відповідача листом № 528-11/РИ з вимогою надати копію контракту між відповідачем та «Varian Medical System», який є виробником товару.

Відповідач листом № 48 від 22.12.2014 р. відмовив у наданні доказів на підтвердження замовлення товару у виробника, з посиланням на комерційну таємницю, чим порушив п.п. 6.1.4, 6.6.1, 6.6.2 Договору.

Також в межах спірного Договору відповідачем було здійснено поставку запасних частин до обладнання, згідно видаткових накладних № ТО-023 від 14.03.2012р. № ТО-014 від 22.04.2013р. та № ТО-058 від 31.07.2014р. на загальну суму 810 176,91грн.

Позивачем зазначена сума зарахована в рахунок здійсненої передоплати.

Предметом позовних вимог у даній справі є розірвання № У1011-01 від 30.10.2011 р. на підставі ст.. 652 ЦК України та стягнення з відповідача коштів в розмірі 5 066 498,25 грн., оскільки у звязку з Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.07.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» і наявними воєнним діями на території Донецької області та в самому м. Донецьку, суттєвою зміною території підконтрольної Україні, підписаний Договір фактично з квітня 2014 року не може бути виконаний сторонами належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон повязує можливість розірвання договору № У1011-01 безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а у разі доведення позивачем факту одночасного існування в сукупності всіх чотирьох умов (обставин), визначених ч. 2 ст. 652 ЦК, при істотній зміні обставин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що в момент укладення спірного Договору сторони згідно п. 10.1 Договору заздалегідь виходили з того, що може настати зміна обставин, зокрема, у звязку з проведенням воєнних дій, позивачем не надано належних доказів щодо настання для нього обставин непереборної сили (форс-мажору); позивачем не доведено, що приміщення на момент виникнення спору недобудоване або виключена можливість його добудувати чи внести зміни до Договору та встановити обладнання в іншому приміщенні.

Також суд послався на те, що проведення на території Донецької області та у м. Донецьку антитерористичної операції не є істотною зміною обставин по спірному Договору, оскільки носить загальний характер та стосується усіх сторін, усіх субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення АТО, та осіб, які проживають у зоні проведення АТО.

Суд стверджує, що позивачем не надано доказів відмови третьої особи від одержання товару у звязку із зміною обставин і неможливістю прийняття товару.

Оскільки за умовами Договору оплата позивачем є благодійною допомогою третій особі, яка не відшкодовується, метою надання цієї допомоги є безкоштовне лікування пацієнтів з онкологічними захворюваннями і незважаючи на проведення АТО мирне населення продовжує проживати у цій зоні, в тому числі в м. Донецьк, і потребує безкоштовного лікування пацієнтів з онкологічними захворюваннями, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило позивача та третю особу товару того, на що вони розраховували при укладені договору.

Проте судова колегія вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим за наступних підстав.

За умовами договору № У1011-01 відповідач зобовязався поставити медичне обладнання в приміщення ККЛПЗ Донецький обласний протипухлинний центр (м. Донецьк, вул. Полоцька, буд. 2-А) за умови, що приміщення відповідає всім вимогам, необхідним для забезпечення збереження, монтажу та експлуатації товару. Відповідач здійснює поставку товару одержувачу не раніше моменту готовності приміщення для розміщення товару. Одержувач та благодійник письмово повідомляють постачальника про дату готовності приміщення для розміщення товару. Орієнтовним терміном готовності приміщення для розміщення товару є лютий 2013 р., недотримання цього строку не є неналежним виконанням обовязку за Договором (п. 4.1).

Згідно з ст. 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції початком проведення антитерористичної операції є дата набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 р. Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 р. № 405/2014.

Зазначений договір за своєю правовою природою є договором поставки, за умовами якого саме позивач та відповідач здійснюють основні права та обовязки щодо поставки та оплати товару. Третя особа є одержувачем товару, але позивач контролює та засвідчує підписом свого представника всі документи (акти, накладні, повідомлення), що повязані з основними моментами виконання Договору, а саме готовність приміщення до поставки обладнання, прийом обладнання, а також подальше його цільове використання третьою особою, позивач повністю несе обовязки по оплаті обладнання.

Право власності на обладнання виникає у третьої особи з моменту підписання видаткових накладних (п.4.5 Договору). Фактично цей Договір укладений сторонами на користь третьої особи, що є набувачем права на переданий їй за Договором товар, з урахуванням обмежень щодо його цільового використання (п.1.5 Договору).

Позивачем повідомлено відповідача про неможливість ведення будівництва радіологічного центру при Донецькому протипухлинному центрі і тому обставина, з якою сторони повязують момент поставки спірного обладнання не може настати у теперішній час, час її настання або можливість настання не може бути спрогнозовано на даний момент.

Зазначене повязано з проведенням АТО на території Донецької області, більш того, згідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р, м.Донецьк є територією, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже вимоги суду першої інстанції та відповідача щодо продовження будівництва необхідного приміщення та поставки обладнання за визначеною в Договорі адресою, незалежно від їх мети (допомога мирному населенню, а не бойовикам) не засновані на законі, оскільки правовий режим та порядок цих дій в зазначеному місті не може бути забезпечений.

Зазначені відомості є загальновідомими, час припинення таких обставин на даний момент невідомий та не прогнозований, ці обставини не залежать від волі сторін, не можуть бути усунуті сторонами ні за яких умов.

Крім того, сама третя особа змінила місце розташування на місто Краматорськ, ніяких змін щодо зміни адреси поставки сторонами в Договір не внесено.

Також зі змісту Договору вбачається, що його предметом є специфічне обладнання, яке не може бути змонтовано та використовуватися у будь-якому приміщенні, а лише в спеціальному, що відповідає необхідним вимогам для збереження, монтажу та експлуатації товару, зокрема, яке пристосовано для іонізуючого випромінювання (п.4.1 Договору, Додаток №4 Договору).

Щодо мети, з якою укладався договір з боку позивача, то вона чітко визначена в п.1.3-1.5 Договору благодійне, безкоштовне лікування пацієнтів з онкологічними захворюваннями в межах реалізації власної благодійної програми «Здоровя нації». Позивач стверджує про неможливість досягнення мети на даний момент в межах даного Договору та неможливість певно визначити час її реалізації саме через настання вищенаведених обставин, за які сторони не відповідають. Також позивач стверджує, що на даний момент через неповернення авансу відповідачем він позбавлений можливості надати допомогу іншим медичним установам для лікування хворих пацієнтів.

Зміна обставин, що мали місце в результаті початку проведення АТО позбавила позивача можливості законно фінансувати будівництво комунального майна, в якому повинно було монтуватись обладнання, відповідно позивач не може досягти того соціального та благодійного ефекту, на який він розраховував при укладенні Договору.

За таких підстав судова колегія приходить до висновку, що позивачем доведено факт одночасного існування в сукупності всіх чотирьох складових в розумінні ч. 2 ст. 652 ЦК України для розірвання спірного Договору.

Судова колегія вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання спірного Договору на підставі ст.652 ЦК України, оскільки обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, істотно змінилися, позбавивши позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору, а сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання.

Зазначені обставини не могли бути передбачені сторонами при укладенні Договору, оскільки він був укладений майже за 2,5 року до їх настання.

Також є безпідставним висновок суду про передбачення таких обставин сторонами через зазначення в умовах Договору щодо форс-мажорних обставин, оскільки, таке зазначення свідчить про встановлення сторонами умов правомірної поведінки та розподілу відповідальності у разі настання таких обставин, які є ймовірними, а не передбаченими сторонами.

Щодо доводів суду першої інстанції про відсутність згоди третьої особи на розірвання договору, то по-перше, така згода обовязкова лише при розірванні договору за угодою сторін, а не при вирішенні спору в судовому порядку, по друге - третя особа залучена до участі в даній справі та не скористалася своїм правом надання пояснень з приводу заявлених позивачем вимог, не заявивши а ні згоди, а ні заперечень з приводу розірвання Договору.

Також судова колегія вважає безпідставним доводи відповідача, а також суду першої інстанції, що з моменту встановленого сторонами в п.4.1 строку готовності приміщення в лютому 2013 року до моменту початку АТО в квітні 2014року вже перебіг тривалий строк, за який будівництво мало бути закінчено, оскільки в тому ж пункті сторони встановили, що цей строк є орієнтовним та його порушення не може бути розцінено як неналежне виконання зобовязання. Також сторонами передбачено, що розмістити замовлення у виробника на спірний товар відповідач має лише після отримання повідомлення від позивача та третьої особи про готовність приміщення.

Таке повідомлення відповідачу не надавалося.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 652 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Позивач одночасно заявив вимогу про стягнення з відповідача суми в 5 066 498,25 грн., що є сумою передоплати за винятком вартості поставленого відповідачем в березні, квітні, липні 2012 року обладнання-запасних частин на загальну суму 810 176,91 грн., а також зарахованого позивачем зустрічного зобовязання на суму 292 299,64 грн. за договором №ЛП-1003 від 03.10.2012 року.

Відповідачем не надано доказів будь-яких витрат, що понесені ним у звязку з можливим виконанням зазначеного Договору, а також будь-яких збитків, що ним понесені через розірвання Договору.

За змістом листування сторін в період з жовтня по грудень 2014 року, відповідач заявив про понесення витрат по обстеженню приміщення, ремонту та модернізації обладнання, що має працювати разом зі спірним за Договором, а також витрати на знайомство з виробництвом виробника, але доказів таких витрат судовій колегії не надано, крім того, зазначені витрати не охоплюються межами спірного Договору та не входять в його ціну (п. 2.2 Договору).

Повідомлення про готовність приміщення для розміщення обладнання, позивачем та третьою особою відповідачу не направлялося, отже підстав до замовлення обладнання у виробника згідно до вимог п. 4.1 Договору для відповідача не настало.

Відповідно до 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Отже відповідачем не надано доказів понесення ним будь-яких витрат, повязаних з виконанням Договору, третьою особою взагалі таких вимог не заявлялося, а витрати позивача в розмірі 5 066 498,25 грн., що були перераховані відповідачу у якості передоплати за медичне обладнання за Договором, судова колегія вважає доведеними та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч. 3 ст. 652 ЦК України у звязку з розірванням спірного Договору.

За таких підстав, судова колегія вважає зазначені висновки суду такими, що спростовуються матеріалами справи та прийняті в наслідок неповного дослідження обставини справи, що призвело до прийняття не вірного рішення по справі.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області від 29.09.2015 р. у справі №910/19976/15 слід скасувати через неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття неправильного рішення, невідповідність висновків обставинам справи. По справі слід прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання договору № У1011-01 від 13.10.2011р., укладений між сторонами та третьою особою та стягнення 5 066 498,25 грн. з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі покладаються на відповідача.

З урахуванням наведеного слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 73 080,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги 80 388,00 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Благодійного фонду «Розвиток України», м. Київ задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.09.2015 р. у справі №910/19976/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Благодійного фонду «Розвиток України», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмед», м. Запоріжжя за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 клінічного лікувально-профілактичного закладу «Донецький обласний протипухлинний центр», м. Краматорськ, Донецька область про розірвання договору № У1011-01 від 13.10.2011р. та стягнення 5 066 498,25 грн.

Розірвати договір № У1011-01 від 13.10.2011р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрмед», м. Запоріжжя, ОСОБА_4 клінічним лікувально-профілактичним закладом «Донецький обласний протипухлинний центр», м. Краматорськ, Донецька область та Благодійним фондом «Розвиток України», м. Київ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмед» (03057, м. Київ, вул. Довженка, 18, ) на користь Благодійного фонду «Розвиток України», (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 5 066 498,25 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмед» (03057, м. Київ, вул. Довженка, 18, ) на користь Благодійного фонду «Розвиток України», (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 73 080,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги 80 388,00 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр. 6 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 третій особі

4 до справи

5 ДАГС

6 ГС