ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" грудня 2015 р. № 903/1244/15

за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк

до відповідача: садівничого товариства "Воротнів", м.Луцьк

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя Шум М. С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: керівник СТ «Воротнів» - ОСОБА_2

встановив: 27.11.2015 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до садівничого товариства "Воротнів" про визнання недійсним рішення загальних зборів. При цьому, до заяви долучено ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2015 року про відмову ОСОБА_1 у відкритті провадження у адміністративній справі за її позовом до садівничого товариства «Воротнів» про визнання недійсним рішення загальних зборів та одночасно розяснено, що для вирішення відповідного спору позивачу слід звернутися до господарського суду Волинської області в порядку господарського судочинства.

Ухвалою суду від 30.11.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.12.2015 року, сторін зобовязано надати докази та пояснення по суті позову.

21.12.2015 року від позивача через канцелярію суду супровідним листом від 21.12.2015 року надійшли витребувані судом документи.

В судовому засіданні 22.12.2015 року присутні позивач та представник відповідача.

Господарський суд Волинської області розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Воротнів» про визнання недійсним рішення загальних зборів дійшов висновку, що відповідний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки зазначені у позові особи не належать до суб'єктного складу сторін у господарському процесі з огляду на таке:

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК).

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4 1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер (п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

В силу положень ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Як зазначив пленум Вищого господарського суду України в п. 3.1. постанови від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманого з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України та долученого до матеріалів справи садівниче товариство «Воротнів» є обслуговуючим кооперативом.

При цьому, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів СТ «Воротнів».

Справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи (п. 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Пленум Верховного Суду України в постанові від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначив таке: не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма пункту 4 частини першої статті 12 ГПК в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних із діяльністю інших суб'єктів господарювання (п. 3 постанови).

Господарським товариством згідно ст. 1 ЗУ «Про господарські товариства» є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування (ст. 2 ЗУ «Про кооперацію»).

Враховуючи викладене, а також те, що даний спір пов'язаний з діяльністю іншого суб'єкту господарювання, який не є господарським товариством (кооперативи), а стороною у справі є фізична особа, позовна заява ОСОБА_1 до садівничого товариства "Воротнів" про визнання недійсним рішення загальних зборів не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Керуючись ст.ст. 1, 21, п. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства "Воротнів" про визнання недійсним рішення загальних зборів припинити.

Суддя М. С. Шум