ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа № 922/5000/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№5020 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.15 у справі № 922/5000/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Руновщина", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн", м.Київ

про визнання правочинів недійсними, визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Руновщина" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн", відповідно до якого просив суд: визнати право власності на нежитлову будівлю - насіннєвий склад літ. «М» - 682,1 кв.м., що знаходиться за адресою Харківська область, Зачепилівський район, с. Рунівщина, вул. імені Шевченка, №б/н; визнати недійсним договір позики грошей №27 від 18 листопада 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (61082, м. Харків, пр. Московський, б. 96-А, офіс 188, Код ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн" (03061, м. Київ, вул. Суздальська, буд. 13, ); визнати недійсним іпотечний договір від 30 листопада 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (61082, м. Харків, пр. Московський, б. 96-А, офіс 188, Код ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн" (03061, м. Київ, вул. Суздальська, буд. 13, ), посвідчений 30 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер 2517, скасувати і вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (Код ) зареєстрованого в реєстрі за №2518, 2519, 2520, 2521, 2522, накладену на підставі іпотечний договір від 30.11.2013 №2517 та скасувати і вилучити з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку;визнати недійсним договір від 11 грудня 2013 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки посвідченого 30.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3І, та зареєстрованого в реєстрі для нотаріальних дій за реєстровим №2517, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (61082, м. Харків, пр. Московський, б. 96-А, офіс 188, Код ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн" (03061, м. Київ, вул. Суздальська, буд. 13, ), посвідчений 11 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер 2674, скасувати і вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (Код ) зареєстрованого в реєстрі за №2675, накладену на підставі договору від 11.12.2013 №2674 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 30.11.2013 №2517 та вилучити з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.15 року по справі №922/5000/15 (суддя Т.С.Денисюк) позов задоволено частково, визнано недійсним договір позики грошей №27 від 18 листопада 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн", визнано недійсним іпотечний договір від 30 листопада 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн", посвідчений 30 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер 2517, скасовано і вилучино з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (Код ) зареєстрованого в реєстрі за № 2518, 2519, 2520, 2521, 2522, накладену на підставі іпотечний договір від 30.11.2013 №2517 та скасовано і вилучено з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку; визнано недійсним договір від 11 грудня 2013 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки посвідченого 30.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3І, та зареєстрованого в реєстрі для нотаріальних дій за реєстровим №2517, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн", посвідчений 11 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер 2674, скасовано і вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (Код ) зареєстрованого в реєстрі за № 2675, накладену на підставі договору від 11.12.2013 №2674 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 30.11.2013 №2517 та вилучено з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Руновщина" суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,00 грн.

В задоволенні позову в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" права власності на нежитлову будівлю - насіннєвий склад літ. «М» - 682,1 кв.м., що знаходиться за адресою Харківська область, Зачепилівський район, с. Рунівщина, вул. імені Шевченка, №б/н - відмовлено.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, що спірні договори підписані повноважними посадовими особами, договір позики був схвалений подальшими діями ТОВ "Руновщина", рішення загальних зборів від 23.09.2013р. та від 2.07.2013р.були легітимними до 6.02.2014р.тощо.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 18.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн" (відповідачем, позикодавцем) в особі Директора ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (позивачем, позичальником), в особі Директора ОСОБА_5 було укладено договір позики грошей № 27 (том 1 арк.с. 30-32) , у відповідності до умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу грошові кошти у розмірі 2 900 000,00 грн., а позивач зобовязується повернути позику у визначений договором строк.

30.11.2013 року на виконання п. 4.2. договору позики грошей № 27 від 18.11.2013 р., між ТОВ "Руновщина" (позивачем, Іпотекодавець) та ТОВ "Петроліум Ойл Юкрейн" (відповідачем, іпотекодержатель) був укладений іпотечний договір (том 1, арк.с. 14-24), який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі 2517), накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна (зареєстровано в реєстрі за № 2518-2522).

11.12.2013 року між ОСОБА_6 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Руновщина" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Ойл Юкрейн" був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого 30.11.2013 р., який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі 2674) та накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна (зареєстровано в реєстрі за № 2675) (том 1, арк.с. 25-29).

Відповідно до умов іпотечного договору та договору про внесення змін і доповнень до іпотечного договору, позивач передав відповідачу в іпотеку наступне майно, розташоване за адресою Харківська обл., Зачепилівський р-н, село Руновщина, вул. Шевченка, № б/н: Обєкт нерухомості № 1: Нежитлові будівлі: 1. Склад ангар 2 літ. «Б» - загальна площа 349,4 кв.м., погріб літ. «В» - загальна площа 50,5 кв.м., 3. Прохідна тік літ. «Г» - загальна площа 23,2 кв.м., 4. Склад ангар 1 літ. «Д» - загальна площа 764,2 кв.м., 5. Склад «Баку» літ. «Є» - загальна площа 686,1 кв.м., 6. Склад літ. «Ж» - загальна площа 146,0 кв.м., 7. Склад запчастин і продуктів літ. «З» - загальна площа 162,6 кв.м.

Обєкт нерухомості № 2: Нежитлові будівлі: 1. Корівник № 6 «К» - 669,5 кв.м., 2. Корівник № 5 «Н» - 1520,2 кв.м., 3. ПТО «П» - 247,8 кв.м., 4. Телятник № 8 «Р» - 701,6 кв.м., 5. Сінник «С» - 182,7 кв.м., 6. Фуражний склад «Ф» 23,5 кв.м.

Обєкт нерухомості № 3: Нежитлові будівлі: 1. Свинарник-птичник «Б» - з.пл. 538,2 кв.м., 2. Кормокухня СТФ «В» - з.пл. 114,8 кв.м., 3. Свинарник-нагул «Г» - з.пл. 486,5 кв.м., 4. Свинарник-маточник «Д» - з.пл. 1780,1 кв.м.

Обєкт нерухомості № 4: Нежитлові будівлі: 1. Корівник № 3 літ. «Б» - заг.пл. 1580,9 кв.м., 2. Корівник № 7 літ. «В» заг.пл. 626,6 кв.м., 3. Молочний блок МФТ літ. «Г» - заг.пл. 331,0 кв.м., 4. Кормоцех літ. «Д» - заг.пл. 191,6 кв.м., 5. Свинарник маточник літ. «Є» - заг.пл. 542,4 кв.м., 6. Ветучасток літ. «Ж» - заг.пл. 74,3 кв.м.

Обєкт нерухомості № 5: Нежитлова будівля, насінневий склад літ. «М» - 682,1 кв.м.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що преамбула іпотечного договору від 30.11.2013 р., свідчить, що від імені позивача договір був підписаний ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_7, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 07.10.2013 р., реєстровий №1701, а при внесенні змін та доповнень до договору іпотеки від імені ТОВ «Руновщина» діяла ОСОБА_6 на підставі довіреності від 07.10.2013 р., яка видана від імені ТОВ «Руновщина» за підписом ОСОБА_5.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, починаючи з 05.07.2013, зокрема, станом на 07.10.2013 та на 30.11.2013 директором ТОВ «Руновщина» був ОСОБА_8.

Пунктом 22.2 Статуту ТОВ «Руновщина від 05.06.2009 року в редакції, що діяла на час укладення договорів визначено, що директор Товариства призначається загальними зборами учасників Товариства та діє від його імені в межах, встановлених законодавством України та установчими документами, в тому числі: в межах своєї компетенції видає доручення, вказівки, накази, розпорядження, які є обовязковими до виконання всіма працівниками; підписує угоди, договори, контракти, на суми не перевищуючі 1000000 грн. (один мільйон гривень).

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.12.2013 року у справі №922/3916/13 встановлені обставини, що ОСОБА_5 був незаконно призначений на посаду директора ТОВ Руновщина 23 вересня 2013 року, не мав повноважень щодо укладання правочинів від імені ТОВ Руновщина та не діяв в інтересах товариства у зв'язку із незаконністю його призначення. В свою чергу рішенням також встановлено, що Повне мале підприємство Імпульс незаконно став учасником ТОВ Руновщина, не мало права призначати на посаду директора ТОВ Руновщина ОСОБА_5, не мало право приймати будь-які рішення на загальних зборах ТОВ Руновщина, а отже рішення, що були прийняті за участю ПМП Імпульс є незаконними.

Рішення суду у справі №922/3916/13 переглядалось в апеляційному та касаційному порядку, набрало законної сили, є чинним і не скасованим.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області, яке залишене в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовано рішення Октябрьського районного суду м. Полтави у справі №554/16919/13-ц, яким було визнано ПМП Імпульс добросовісним набувачем частки в статутному капіталі ТОВ Руновщина. Судами апеляційної та касаційної інстанції встановлено, що ПМП Імпульс не став учасником ТОВ Руновщина та не мав частки в статутному капіталі товариства, а отже не мав й корпоративних прав.

У зв'язку із викладеним, суд зазначає, що ПМП Імпульс не міг приймати будь-які рішення на загальних зборах ТОВ Руновщина.

Відповідно до ст.35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що зазначеними рішеннями судів у господарській справі №922/3916/13 та у цивільній справі №554/16919/13-ц встановлені обставини, які виключають наявність у ОСОБА_5 повноважень на укладання правочинів від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Руновщина, а також виключають наявність повноважень у ПМП Імпульс на прийняття будь-яких рішень на загальних зборах ТОВ Руновщина про призначення директора та надання повноважень директору чи будь-яким іншим особам на укладання правочинів від імені ТОВ Руновщина, що перевищують 1000000 гривень.

Отже, обставини, що встановлені рішеннями судів у наведених господарській та цивільній справах не підлягають доказуванню у цій господарській справі, оскільки мають преюдиціальне значення.

Господарський суд зробив правомірний висновок, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 чи будь-які особи, які діяли на підставі повноважень, наданих ОСОБА_5 або ПМП Імпульс не мали повноваження на укладання правочинів від імені ТОВ Руновщина.

Представник відповідача надав суду копію протоколу від 17.11.2013 за підписом ПМП Імпульс, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надавались повноваження підписувати договори позики, іпотеки та інші документи від імені ТОВ Руновщина.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги твердження відповідача про наявність протоколу від 17.11.2013 року за підписом ПМП Імпульс чи інших рішень, прийнятих ПМП Імпульс, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надавались повноваження підписувати договори позики, іпотеки та інші документи від імені ТОВ Руновщина.

Представник відповідача підтвердив, що директор ТОВ Петроліум Ойл Юкрейн був присутній під час нотаріального посвідчення іпотечного договору та договору про внесення змін до іпотечного договору і перевіряв повноваження директора ТОВ Руновщина. Згідно із преамбули договору позики грошей №27 від 18.11.2013, від імені ТОВ Руновщина діяв як директор ОСОБА_5 на підставі Статуту.

Як зазначалось, статутом товариства встановлено обмеження директора на укладання договорів на суму, що перевищує 1000 000 грн.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що відповідачу було відомо про обмеження повноважень директора ТОВ Руновщина на укладання спірних договорів, ціна яких перевищує 1000 000 грн.

10.09.2013 року ТОВ "Руновщина" опублікувало в газеті "Еко-Панорама" оголошення про втрату печатки ТОВ «Руновщина», яка має наступний вигляд: середина відбитку печатки окреслена колом, в якому у верхній його частині схематичне зображення одноповерхової будівлі зі складним дахом, що стоїть нібито за пагорбом та імітація горизонту декількома лініями; у лівій нижній частині міститься схематичне зображення трьох колосків, а з центру і праворуч відбитку міститься напис у чотири рядки: перший рядок ТОВАРИСТВО, другий рядок - з ОБМЕЖЕНОЮ, третій рядок - ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ, четвертий рядок - "РУНОВЩИНА" та зазначило, що вказану печатку слід вважати недійсною.

Таким чином, інформація про недійсність печатки, оголошення про недійсність якої оприлюднено 10.09.2013 р., а відбиток якої міститься на протоколі від 17.11.2013р., договорі позики грошей №27 від 18.11.2013, іпотечному договорі від 30.11.2013р., договорі про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 11.12.2013р., є загальновідомою.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що за таких обставин відповідач не може посилатися на свою необізнаність з приводу правомочності директора ТОВ Руновщина і печатки товариства під час укладання спірних договорів.

Позивачем подані заяви до Зачепилівського РВ ГУМВС України, прокуратури Харківської області, Генерального прокурора України, Міністра внутрішніх справ України з приводу рейдерського захоплення ТОВ «Руновщина», незаконного розпорядження ОСОБА_5 і ОСОБА_9, ОСОБА_10 майном товариства і укладання незаконних правочинів цими особами від імені ТОВ Руновщина, в тому числі і з відповідачем ТОВ Петроліум Ойл Юкрейн.

Крім того, позивач скасував нотаріальну довіреність, що була видана ОСОБА_6, інші довіреності, що видавались ОСОБА_5, ОСОБА_9 і ОСОБА_9

23 вересня 2013 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення за вищезазначеними заявами внесено до ЄРДР за №0000244.

Господарський суд правомірно встановив, що ТОВ Руновщина не погоджувало дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підписання договору позики грошей №27 від 18.11.2013, іпотечного договору від 30.11.2013р., договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 11.12.2013р.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги твердження відповідача про наявність протоколу від 17.11.2013 року за підписом ПМП Імпульс чи інших рішень, прийнятих ПМП Імпульс, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надавались повноваження підписувати договори позики, іпотеки та інші документи від імені ТОВ Руновщина.

Відповідач не надав доказів вчинення позивачем дій, які б підтверджували погодження та подальшого схвалення з боку ТОВ Руновщина підписання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оспорюваних договору позики грошей №27 від 18.11.2013р., іпотечного договору від 30.11.2013р., договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 11.12.2013р. і знаходження цього майна у реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплена презумпція правомірності правочину, за якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6.Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Така позиція відповідає правовій позиції Пленуму Верховного Суду України висловленій у п.8 Постанови від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" де зокрема зазначається, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

У відповідності до ч.1 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Відповідно до вимог статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлене законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 92 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язані діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 241 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Виходячи з аналізу правових норм, угода, укладена представником юридичної особи або керівником її відособленого підрозділу без належних повноважень на її укладення або з перевищенням цих повноважень, повинна бути визнана недійсною як така, що не відповідає вимогам закону. Оскільки сторона, з якою укладено угоду, знала або повинна була знати про відсутність у представника другої сторони відповідних повноважень, то її засновані на цій угоді вимоги до другої сторони (від імені якої укладено угоду) задоволенню не підлягають. При цьому припущення про те, що сторона, з якою укладено угоду, знала або повинна була знати про відсутність у представника юридичної особи або керівника її відособленого підрозділу повноважень на укладення угоди, ґрунтується на її обов'язку перевіряти такі повноваження.

Згідно Роз'яснення Міністерства юстиції України від 13.12.2011 "Особливості посвідчення договору іпотеки" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до Закону України "Про іпотеку"; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції обгрунтованов задовольнив позовні вимоги в частині визнання недійсним договору позики грошей №27 від 18 листопада 2013 року; визнання недійсним іпотечного договору від 30 листопада 2013 року, скасування і вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (Код ) зареєстрованого в реєстрі за № 2518, 2519, 2520, 2521, 2522, накладену на підставі іпотечний договір від 30.11.2013 №2517 та скасування і вилучення з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку; визнання недійсним договору від 11 грудня 2013 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки посвідченого 30.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3І, скасування і вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Руновщина" (Код ) зареєстрованого в реєстрі за № 2675, накладену на підставі договору від 11.12.2013 №2674 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 30.11.2013 №2517 та вилучення з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку.

Суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання права власності на нежитлову будівлю - насіннєвий склад літ. «М» - 682,1 кв.м., що знаходиться за адресою Харківська область, Зачепилівський район, с. Рунівщина, вул. імені Шевченка, №б/н, вважая іх недоведеними та безпідставними.

Колегія суддів вважає, що посилання відповідача на те, що спірні договори підписані повноважними посадовими особами, договір позики був схвалений подальшими діями ТОВ "Руновщина", рішення загальних зборів від 23.09.2013р. та від 2.07.2013р. були легітимними до 6.02.2014р. безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 16, 92, 98, 203, 215, 548 ЦК України, Законом України "Про іпотеку", ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. по справі №922/5000/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.12.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.