КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа№ 910/8400/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивача Смірнова О.С. - дов.№84 від 21.05.15;

відповідача Романенко Н.М. - дов. б/н від 14.12.15;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги відповідача ТОВ "Центршляхбуд"

на Рішення Господарського cуду міста Києва від 18.05.15

у справі № 910/8400/15-г (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Спільного українсько-австрійського підприємства з

іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Бітунова

Україна"

до відповідача ТОВ "Центршляхбуд"

про про стягнення заборгованості за Договором

субпідряду у сумі 870 621,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

03.04.2015 позивач Спільне Українсько-австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Бітунова Україна" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача ТОВ "Центршляхбуд" про стягнення боргу у сумі 870 621,02 грн. за Договором субпідряду № 79/1 від 05.09.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 № 910/8400/15-г позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача ТОВ "Центршляхбуд" на користь позивача Спільного Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Бітунова Україна" 870 621,02 грн. боргу.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач ТОВ "Центршляхбуд" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 № 910/8400/15-г скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою КАГС від 15.07.2015 № 910/8400/15-г відновлено строк на подання апеляційної скарги, порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача (колегія суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів: Сухового В.Г., Мальченко А.О.) та призначено судове засідання на 14.09.2015.

Позивач Спільне Українсько-австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Бітунова Україна" у Відзиві, поданому через канцелярію КАГС 10.09.2015, просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 № 910/8400/15-г залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

За Розпорядженням керівника апарату КАГС від 14.09.2015 №09-52/1158/15, у зв'язку із перебуванням головуючого судді Жук Г.А. у черговій відпустці, дану справу було передано на повторний автоматичний розподіл.

За Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2015 №910/8400/15-г, для розгляду даної апеляційної скарги було сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л..

За Розпорядженням заступника голови палати КАГС від 10.11.2015, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Хрипун О.О., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 10.11.2015 № 910/8400/15-г прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л..

За Ухвалою КАГС від 10.11.2015 № 910/8400/15-г у відповідності до п.1 ч.1 ст. 77 ГПК України було відкладено розгляд даної справи у зв'язку з необхідністю повторного виклику відповідача-скаржника та призначено судове засідання на 16.12.2015.

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 09.12.2015, у зв'язку з переформуванням постійного складу колегій суддів Київського апеляційного господарського суду, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Рудченко С.Г., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 09.12.2015 № 910/8400/15-г прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Рудченко С.Г., Яковлєв М.Л. та призначено судове засідання на 17.12.2015.

У зв'язку із зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново. Сторонам було роз'яснено право відводу відповідно до ст. 20 ГПК України, права та обов'язки згідно ст. 22 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача ТОВ "Центршляхбуд" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.09.2013 між Спільним Українсько-австрійським підприємством з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Бітунова Україна" (субпідрядник) та ТОВ "Центршляхбуд" (підрядник), було укладено Договір субпідряду № 79/1 (надалі - Договір).

Згідно умов п. 1.1 Договору, Підрядник доручає, а Субпідрядник зобов'язується виконати роботи з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Львівської області Н-09 Мукачеве-РахівБогородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібрка-Львів км 390+696-428+496 (надалі - Роботи), а Підрядник зобов'язується прийняти та оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за виконані роботи по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника після одержання від Субпідрядника рахунку на оплату робіт та підписання Сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а також після одержання від Субпідрядника документів зазначених пунктом 4.2 Договору та виключно після отримання повного розрахунку від Генпідрядника (Замовника).

За п. 4.2 Договору визначено, що до рахунку додаються: документи, що підтверджують належну якість робіт, первинні документи, передбачені для даного виду робіт чинним законодавством (в тому числі накладні на матеріали.). В разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів Субпідрядник зобов'язується відшкодувати спричинені Підряднику таким ненаданням збитки (витрати).

В обґрунтування позову, Спільне Українсько-австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Бітунова Україна" стверджував про те, на виконання умов Договору позивач виконав роботи на загальну суму 888 388,80 грн., що підтверджується двосторонньо підписаним та скріпленими печатками обох сторін Актами приймання виконаних будівельних робіт № 001 за грудень 2013 року, № 002 за грудень 2013 року за формою КБ-2в та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року КБ-3. Проте, за ствердженням позивача, в порушення умов Договору субпідряду від 05.09.2013 № 79/1 відповідач не оплатив виконані роботи.

Позивач звертає увагу, що за п. 4.12 Договору передбачено, що вартість послуг, що надаються підрядником субпідряднику за організацію виконання робіт за цим Договором складає 2 (два) % від визначеної договірної ціни вартості робіт. Таким чином, вартість генпідрядних робіт складає 17 767,78 грн., про що також підписано Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 64 від 09.12.2013. (а/с 37)

Відтак, за ствердженням позивача, за відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на момент подачі позову до суду першої інстанції складала - 870 621,02 грн. (за розрахунком: 888 388,80 грн. + 17 767,78 грн.).

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду. Договір субпідряду № 79/1 від 05.09.2013 є дійсним, а тому укладений правочин є підставою для настання відповідних прав та обов'язків між сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов Договору позивач виконав роботи на загальну суму - 888 388,80 грн., що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт № 001 за грудень 2013 року, № 002 за грудень 2013 року за формою КБ-2в та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року КБ-3.

За Вимогою від 12.03.2015 № 27 позивач звернувся до відповідача про необхідність сплати боргу у сумі 888 388,80 грн. за названим Договором підряду. (а/с 38-39) Водночас, як зазначено позивачем, відповідач на Вимогу не відреагував, борг не сплатив.

Відповідач, заперечуючи позов, стверджував про відсутність його вини за невиконання зобов'язання своєчасно, оскільки ним не отримано кошти від Замовника будівництва (Генпідрядника).

За висновком місцевого господарського суду, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з виконання робіт, послуги надавались вчасно і якісно, ніяких заперечень (претензій) від відповідача не надходило. В свою чергу, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з їх оплати, а тому має перед позивачем заборгованість у розмірі - 870 621,02 грн., (за розрахунком: 888 388,80 грн. + 17 767,78 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів оплати боргу за Договором субпідряду, суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за Договором підряду в сумі - 870 621,02 грн..

Крім того, місцевим господарським судом встановлено, що Договір субпідряду № 79/1 від 05.09.2013 містить умову, визначену за п. 4.1, відповідно до якої, виконання зобов'язання з оплати коштів за виконані роботи пов'язано з діями особи, яка не є стороною такого Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за виконані роботи по цьому Договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника після одержання від Субпідрядника рахунку на оплату робіт та підписання Сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а також після одержання від Субпідрядника документів зазначених пунктом 4.2 Договору та виключно після отримання повного розрахунку від Генпідрядника (Замовника).

Однак, за змістом ст. 511 ЦК України, зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 528 ЦК України, у випадку покладення виконання обов'язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов'язання залишається боржник, а не така особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Також, згідно ч. 2 ст. 838 ЦК України, генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду.

Частиною 2 ст. 194 ГК України передбачено, що неналежне виконання зобов'язання третьою особою не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідальним за виконання зобов'язання з оплати виконаних робіт на суму 870 621,02 грн. залишається саме відповідач ТОВ "Центршляхбуд" та факт неотримання коштів від Замовника будівництва (Генпідрядника) не являється підставою для відмови від виконання зобов'язань за Договором субпідряду № 79/1 від 05.09.2013.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача ТОВ "Центршляхбуд" боргу у сумі 870 621,02 грн. за Договором субпідряду № 79/1 від 05.09.2013.

ТОВ "Центршляхбуд" у доводах апеляційного оскарження, посилаючись на п. 4.1 Договору субпідряду № 79/1 від 05.09.2013, стверджує, що вказаний пункт Договору містить умову у відповідності до якої розрахунки за виконані роботи здійснюються виключно після надходження грошових коштів від генпідрядника (замовника), яким є ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України». Відповідач стверджує, що вказана умова Договору (отримання коштів від замовника) у розумінні ст. 252 ЦК України є вказівкою на подію, яка має неминуче настати, тобто відкладальною обставиною. В підтвердження факту неотримання відповідачем коштів від Замовника відповідач посилається на Акт звірки взаєморозрахунків за період 04.09.2013 по 21.04.2015, яким, за його ствердженням, підтверджується факт існування боргу Замовника ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» перед підрядником ТОВ "Центршляхбуд" за виконані відповідачем роботи у загальному розмірі - 1 517 492,95 грн. (а/с 124). Таким чином, відповідач наголошує, що відповідно до п. 4.1 Договору субпідряду, він не допустив прострочення виконання зобов'язання перед позивачем, оскільки обставини, які склались не залежать від нього.

Позивач Спільне Українсько-австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Бітунова Україна", заперечуючи наведені доводи апеляційного оскарження, зауважує, що відсутність надходження коштів від Замовника не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплати виконаних робіт та не відповідає ст. 252 ЦК України, тому не є відкладальною умовою та не створює для сторін цивільних прав та обов'язків щодо визначення строку оплати. Позивач звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України і ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів, взявши до уваги доводи та зауваження обох сторін, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Укладений між сторонами Договір субпідряду № 79/1 від 05.09.2013 за своєю правовою природою є договором підряду. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 1 ст. 882 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

Виходячи з аналізу наведених норм, договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов'язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобов'язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об'єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб'єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Поряд з цим ч. 1 ст. 212 ЦК України закріплене право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

З аналізу наведеної норми слідує, що відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов'язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Отже, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає мотивованими твердження позивача, що положення договору щодо оплати підрядних робіт "виключно після отримання повного розрахунку від Генпідрядника (Замовника)" не є відкладальною обставиною, враховуючи, що така умова, по-перше, стосується лише обов'язку відповідача, при цьому, ніяким чином не обумовлюючи відповідного обов'язку позивача з виконання робіт, а по-друге, не відповідає критерію невідомості щодо можливості її настання, оскільки має характер вірогідної, тобто, укладаючи договір з такою умовою, сторони припускали і розраховували саме на належне виконання свого обов'язку замовником будівництва та здійснення ним оплати підрядних робіт.

Водночас колегія суддів зазначає, що умова про надходження коштів від замовника не може вважатися строком виконання відповідачем взятого на себе обов'язку з оплати прийнятих підрядних робіт, оскільки її настання залежить від суб'єктивної поведінки особи та її вольових дій, а відтак не носить неминучого характеру.

Аналогічна правова позиція щодо кваліфікації ст. 212 ЦК України викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 05.11.2013 № 910/9276/13.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача ТОВ "Центршляхбуд" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ТОВ "Центршляхбуд" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва 18.05.2015 № 910/8400/15-г залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 № 910/8400/15-г набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 № 910/8400/15-г може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/8400/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді С.Г. Рудченко

М.Л. Яковлєв