ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Справа № 911/4643/15

За позовом Заступника прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Головного управління Держземагенства у Київській області

до першого відповідача ОСОБА_1 міської ради Київської області

та другого відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОЛЬВІЯ ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача ОСОБА_4

про визнання недійсним рішення, державних актів та витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від прокуратури ОСОБА_5 (посв. № 034764);

від першого позивача не зявилися;

від другого позивача не зявилися;

від першого відповідача не зявилися;

від другого відповідача ОСОБА_6 (дов. від 26.11.2015);

від третьої особи не зявилися.

Обставини справи:

Заступник прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі перший позивач) та Головного управління Держземагенства у Київській області (далі другий позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 міської ради Київської області (далі перший відповідач) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОЛЬВІЯ ОСОБА_3 (далі другий відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450634 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0208, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450633 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0207, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0208, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,3000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0207. Також прокурором подано клопотання про забезпечення позову, згідно якої останній просив суд на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України вжити заходів до забезпечення позову, а саме: накласти арешт та заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам, в тому числі власникам земельних ділянок, проводити будівельні роботи та роботи по вирубці зелених насаджень на наступних земельних ділянках: - площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:175:0208 в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; - площею 0,3000 га з кадастровим номером :01:175:0207 в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що першим відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 20, 52 Земельного кодексу України, п. 12 Перехідних положень ЗК України надано третій особі земельні ділянки площею 0,3000 га та 0,1000 га, які знаходяться за межами м. Ірпінь, у звязку з чим Ірпіньська міська рада вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності з кадастровими номерами :01:175:0208 та :01:175:0207 належать до компетенції Київської обласної державної адміністрації. У звязку з викладеним, прокурор просить суд на підставі ст. 152 ЗК України, ст. 393 ЦК України визнати недійсним спірне рішення, визнати недійсними державні акти на земельні ділянки, а також на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України витребувати спірні земельні ділянки на користь першого позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.10.2015 порушено провадження у справі № 911/4643/15, залучено ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача, розгляд справи призначено на 27.11.2015, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

27.11.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника першого відповідача надійшов відзив на позов № 01-20/3495 від 26.11.2015 (вх. № 28323/15 від 27.11.2015), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2015 розгляд справи відкладено на 18.12.2015.

18.12.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від першого відповідача в порядку ст. 267 ЦК України надійшла заява про застосування строків позовної давності № 01-20/3784 від 18.12.2015 (вх. № 30137/15 від 18.12.2012), згідно якої останній просив суд застосувати до вимог прокуратури строк позовної давності на підставі ст. 257 Цивільного кодексу України та відмовити у задоволенні позову, яке прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.12.2015 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 24.12.2015.

18.12.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника другого відповідача надійшов відзив на позов № 01-20/3495 від 26.11.2015 (вх. № 28323/15 від 27.11.2015), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом. Також представником ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОЛЬВІЯ ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування до вимог прокуратури строку позовної давності на підставі ст. 257 Цивільного кодексу України та клопотання заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає вирішення в господарських судах, у задоволенні останнього відмовлено судом з огляду на безпідставність.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову № 16 від 26.12.2011 передбачено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У судовому засіданні 24.12.2015 суд, розглянувши клопотання прокуратури про забезпечення позову вирішив відмовити у його задоволенні, оскільки заявником не доведено суду наявності підстав для застосування таких заходів до забезпечення позову.

У судовому засіданні 24.12.2015 представником прокуратури заявлено усне клопотання про витребування доказів, а саме оригіналу акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Київській області, яке відхилено судом з огляду на безпідставність останнього та закінчення продовженого на 15 днів в порядку ст. 69 ГПК України строку розгляду спору.

У судовому засіданні 24.12.2015 представник прокуратури підтримав позовні вимоги, представник другого відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Позивачі, перший відповідача, а також третя особа в судове засідання 24.12.2015 не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка позивачів, першого відповідача, а також третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників позивачів, першого відповідача, а також третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників прокуратури та другого відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 79 сесії V скликання ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009 вирішено: затвердити, гр. ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надати гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,3000 га для ведення особистого селянського господарства в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н, передати в приватну власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,30 га для ведення особистого селянського господарства в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н.

Як вбачається з державного акту на право власності серії ЯИ № 450634 (а.с. 24-25) ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:175:0208, що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. К. Маркса, буд. 1-н.

Як вбачається з державного акту на право власності серії ЯИ № 450633 (а.с. 26-27) ОСОБА_4 також є власником земельної ділянки площею 0,3000 га, кадастровий номер :01:175:0207, що розташована за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. К. Маркса, буд. 1-н.

19.09.2012 між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОЛЬВІЯ ОСОБА_3» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого продавець зобовязався передати земельну ділянку у власність покупця, а покупець набути у власність земельну ділянку площею 0,1000 га (забудовані землі 0,1000 га), кадастровий номер :01:175:0208, розташовану за адресою: Київська обл., м. Ірпінь вул. К. Маркса, буд. 1-н і сплатити за неї грошову суму у розмірі 97 920 грн. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 6084.

19.09.2012 між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОЛЬВІЯ ОСОБА_3» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого продавець зобовязався передати земельну ділянку у власність покупця, а покупець набути у власність земельну ділянку площею 0,3000 га (багаторічні насадження 0,3000 га), кадастровий номер :01:175:0207, розташовану за адресою: Київська обл., м. Ірпінь вул. К. Маркса, буд. 1-н і сплатити за неї грошову суму у розмірі 140 700 грн. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 6083.

Прокуратура в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спірні земельні ділянки знаходяться за межами м. Ірпінь Київської області, підтвердженням чого є інформація управління Держземагенства в місті Ірпені Київської області, інформація Державної інспекції сільського господарства в Київській області зазначена в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства в серпні 2014 року та схема формування земельної ділянки.

Як вбачається з копії листа управління Держземагенства в місті Ірпені Київської області № 0-1017-0.1-851/2-15 від 30.09.2015 (а.с. 36) згідно індексно-кадастрової карти (ІКК) земельні ділянки з кадастровими номерами вказаними в запиті від 30.09.2015 № 62-7-14 вих. 15 від 30.09.2015 знаходяться за межами м. Ірпінь та в межах земель ОСОБА_1 міської ради. Оригіналу вказаного листа прокуратурою та позивачами суду для огляду не надано.

Водночас, в копії акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 18.08.2014 (а.с. 45-66) зазначено, що на даний час відомості про затвердження в установленому законом порядку відповідної документації із землеустрою та зміни меж міста Ірпеня відсутні. Також у вказаному акті (а.с. 62) міститься інформація, що згідно листа управління Держземагенства у м. Ірпені Київської області № 01-04/542 спірні земельні ділянки знаходяться за межами міста Ірпеня Київської області. Оригіналу вказаного акту прокуратурою та позивачами суду для огляду також не надано.

Предметом позову є вимоги про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450634 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0208, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450633 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0207, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0208, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,3000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0207. Також прокурором подано клопотання про забезпечення позову, згідно якої останній просив суд на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України вжити заходів до забезпечення позову, а саме: накласти арешт та заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам, в тому числі власникам земельних ділянок, проводити будівельні роботи та роботи по вирубці зелених насаджень на наступних земельних ділянках: - площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:175:0208 в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; - площею 0,3000 га з кадастровим номером :01:175:0207 в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного рішення та укладення спірного договору, далі ЗК України) До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (ст. 17 ЗК України).

Згідно ч. 1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування (ст. 38 ЗК України).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України).

Відповідно до п. 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Статтею 10 Закону України «Про планування і забудову територій» (діяв на момент прийняття спірного рішення) планування територій на місцевому рівні забезпечується відповідними місцевими радами та їх виконавчими органами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями відповідно до їх повноважень, визначених законом, і полягає у розробленні та затвердженні генеральних планів населених пунктів, схем планування територій на місцевому рівні та іншої містобудівної документації, регулюванні використання їх територій, ухваленні та реалізації відповідних рішень про дотримання містобудівної документації.

Суд встановив, що на момент прийняття рішення ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009 був відсутній затверджений генеральний план населеного пункту, місцеві правила забудови та схеми планування територій.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Прокуратурою та позивачами, належними та допустимим доказами у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено суду того, що спірні земельні ділянки знаходяться за межами міста Ірпеня Київської області, а відтак не доведене порушення вимог земельного законодавства при прийнятті першим відповідачем рішення ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009.

Також прокурором заявлено позовні вимоги про визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450634 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0208, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450633 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0207, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0208, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,3000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0207.

Враховуючи те, що позовні вимоги про визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450634 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0208, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450633 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0207, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0208, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,3000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0207 є похідними від вимоги про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009 та відмову суду у задоволенні вказаної позовної вимоги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450634 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0208, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450633 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0207, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0208, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,3000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0207.

Водночас, відповідачами подано заяви про сплив строку позовної давності, згідно яких останні просили суд застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013р. за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи відсутність встановлення судом порушення прав чи інтересів держави, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування позовної давності до вимог позивача про визнання недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 в м. Ірпені, вул. К.Маркса, 1-н» № 3964-79-V від 04.12.2009, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450634 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0208, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, визнання недійсним державного акту серії ЯИ № 450633 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:175:0207, виданий на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0208, витребування із незаконного чужого володіння на користь Київської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,3000 га в м. Ірпінь, по вул. К. Маркса, 1-н з кадастровим номером :01:175:0207.

Згідно п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України № 7 від 21.02.2013 якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

З огляду на те, що судові витрати, сплату яких відстрочено до ухвалення судового рішення прокурором та позивачами не сплачено та відмову у задоволенні позовних вимог повністю, витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на прокуратуру.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Прокуратури міста Ірпеня Київської області (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Києво-Мироцька, буд. 106) в доход Державного бюджету України 7 233 (сім тисяч двісті тридцять три гривні) 58 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 25.12.2015

Суддя П.В.Горбасенко