КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Справа№ 910/12447/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Дзюбайло О.О.

від відповідача: ОСОБА_3

ОСОБА_4

від третьої особи: Зубарєва Н.В.

розглянувши апеляційні скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду міста Києва від 21.07.2015 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по

Київській області

про стягнення 255647,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 по справі №910/12447/15 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 189572 грн. 85 коп. - основного боргу, 1 грн. 00 коп. - пені, 1195 грн. 53 коп. - 3% річних, 42136 грн. 22 коп. - збитків від інфляції, 5112 грн. 96 коп. - витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення, в частині незадоволення позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Також, не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг апелянти зазначили, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2015, у складі колегії суддів: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф., прийнято до провадження апеляційні скарги з призначенням розгляду справи 20.10.2015.

07 вересня 2015 року, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, який долучено судом до матеріалів справи.

Розпорядженнями заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. на лікарняному, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, п. 2.2., п. 2.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду затверджених рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду апеляційних скарг по справі № 910/12447/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015, колегією суддів в зазначеному складі апеляційні скарги прийнято до свого провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015, у складі колегії суддів: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Баранець О.М., відкладено розгляд апеляційних скарг до 10.11.2015.

05 листопада 2015 року, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, від представника відповідача надійшли пояснення по справі.

09 листопада 2015 року, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, від представника позивача надійшли пояснення по справі.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, в зв'язку з виходом судді Пашкіної С.А. з лікарняного, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25, п.2.2. засад використання автоматизованої системи документообігу суду затверджених рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду апеляційних скарг по справі №910/12447/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято апеляційні скарги до свого провадження.

10 листопада 2015 року розгляд справи не відбувся, в зв'язку з перебуванням головуючого судді Сітайло Л.Г. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015, в зв'язку з виходом головуючого судді Сітайло Л.Г. з лікарняного, розгляд апеляційних скарг призначено 01.12.2015.

В судовому засіданні 01.12.2015 оголошено перерву до 22.12.2015

09 грудня 2015 року, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, від представника позивача надійшли пояснення по справі.

В судове засідання 22.12.2015 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, проти апеляційної скарги позивача заперечили та просили скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015.

Представники позивача та третьої особи судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі відповідача, та просили змінити оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

26 листопада 2014 року між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Київській області (далі - Орендодавець) та відповідачем (далі - Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1640 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - частину приміщення № 1.1.4 на першому поверсі терміналу "D" площею 4 кв.м, та частину приміщення № 2.1.1 на другому поверсі терміналу "D" площею 4 кв.м (далі - Майно), яке розміщене за адресою: Київська область, м. Бориспіль, ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", та обліковується на балансі позивача (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість, станом на 31.01.14. та становить за незалежною оцінкою 443 710,00 грн. без ПДВ.

Майно передається в оренду для розміщення торговельних автоматів, що відпускають гарячі напої (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та акта приймання-передавання Майна.

Орендодавець зобов'язується передати Орендарю в оренду Майно, згідно з Договором, за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з Договором (п. 7.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в користування Майно.

Згідно з п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у співвідношенні 70% - до державного бюджету, 30% - Балансоутримувачу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач свої зобов'язання за Договором, в частині оплати за орендоване приміщення належним чином не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Згідно зі ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати відповідачем за користування орендованим приміщенням за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року включно.

В той же час, заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що в зв'язку з протиправними діями позивача, а саме, не підключення орендованого приміщення до електричної мережі, відповідач не мав можливості використовувати орендовані приміщення. Відтак, відповідач, посилаючись на ч.6 ст. 762 Цивільного кодексу України, зазначає про відсутність обов'язку щодо сплати орендної плати.

Колегія суддів критично оцінює зазначені доводи відповідача з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі укладення договору оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу та нерухомого майна з орендодавцем, зазначеним в абзацах другому та третьому статті 5 цього Закону, орендодавець у п'ятиденний термін після підписання сторонами договору повідомляє про це орган, уповноважений управляти відповідним майном (у разі укладення договору оренди державного майна), та у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим частини другої статті 9, - орган Антимонопольного комітету України.

Листом №10-08-6001 від 26.11.2014 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області повідомило позивача про укладання Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1640 від 26.11.2014.

Відповідно до п. 5.11. Договору, орендар на наступний робочий день, після підписання Договору, зобов'язаний звернутись до балансоутримувача орендованого майна для отримання проекту договору про відшкодування витрат булансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Листом б/н від 26.11.2014 відповідач повідомив позивача про надання технічних умов для підключення до електромережі 8 торговельних автоматів, в т.ч. 4,0 кв. м. на першому поверсі та 4,0 кв. м. на другому поверсі пасажирського терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль». Зазначений лист позивач отримав 26.11.2014.

У відповідь на вищезазначений лист відповідача, позивач листом №01-22-4333 від 26.11.2014 повідомив ФОП ОСОБА_3, що ДП МА «Бориспіль» не отримувало від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області інформацію про укладання з відповідачем Договору оренди.

Зазначене підтверджується матеріалами справи, оскільки лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області №10-08-6001 від 26.11.2014 отримано позивачем лише 31.12.2014 (том 1 а.с.121).

Крім того, колегія суддів зазначає, що Лист відповідача б/н від 26.11.2014 не може вважатися належним доказом виконання останнім п. 5.11 Договору, оскільки згідно з зазначеним листом, відповідач повідомив позивача про необхідність надання технічних умов, а не звернення до балансоутримувача орендованого майна для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача, як це передбачено Договором.

В подальшому, 17.01.2015 року листом №01-22-123 позивач направив відповідачу опитувальний лист та повідомив, що на підставі даних опитувального листа останньому будуть видані технічні умови для підключення до мереж аеропорту.

Відповідач листом б/н від 19.01.2015 направив позивачу опитувальний лист для отримання технічних умов.

29 січня 2015 року між представником позивача та відповідачем підписано акт №63-26-370 прийому передачі з видачі технічних умов.

24 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем підписано акт №63-28/1-23-4 про включення електроустановки до діючої електромережі аеропорту.

Так, вищезазначений акт (том 1 а.с. 60) сторони підписали із застереженням, що підключення до електричної енергії здійснюється, зокрема після підписання договору на комунальні послуги та погодження з ДП МА «Бориспіль» умов експлуатації кількості та дизайну обладнання.

Колегія суддів звертає увагу, що належних доказів звернення відповідача до позивача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача, як це передбачено п. 5.11 Договору, матеріали справи не містять.

В подальшому, листом №16/14 від 07.04.2015 відповідач звернувся до відповідача з вимогою надати можливість використовувати орендовані приміщення за цільовим призначенням.

У відповідь на зазначену вимогу позивач 15.04.2015 листом №01-22-1691 направив відповідачу договір про відшкодування витрат балансоутримувача.

05 травня 2015 року відповідач направив позивачу лист, згідно з яким повідомив аеропорт про неможливість подальшої співпраці, в зв'язку з несприятливим економічними умовами, запропонованими позивачем у проекті договору про відшкодування витрат балансоутримувача.

Крім того, листом б/н від 05.01.2015 відповідач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області з проханням забезпечити право відповідача на користування орендованим приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №6487/16/10-15 від 16.06.2015 (том 1 а.с.143) Міністерство інфраструктури України, на запит Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області повідомило останнє про відсутність перешкод з боку аеропорту, у користуванні орендованим майном.

05 травня 2015 відповідач повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області про відмову від договору оренди державного майна №1640 від 26.11.2014.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що матеріали справи не містять інших доказів вчинення позивачем перешкод у користуванні орендованим приміщенням, колегія суддів прийшла до висновку, що зазначені обставини не можуть свідчити про навмисне перешкоджання з боку позивача у користуванні орендованим майном, а отже не бути підставою для звільнення відповідача від сплати орендної плати, в розумінні ст. 762 ЦК України.

Посилання позивача на несприятливі фінансові зобов'язання, передбачені Договором, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за перший місяць січень 2014 року - 92 800,00 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.4 Договору сторони погодили, що у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці, пропорційно дням користування.

Відповідно до п. 3. ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (п. 5.3 Договору).

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що відповідач орендну плату, за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року включно, повністю не вніс, в наслідок чого виникла заборгованість перед Балансоутримувачем, яка за обґрунтованими розрахунками позивача становить 189572,85 грн.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% відсотків річних та інфляційних втрат, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Згідно з п. 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи встановлені судом обставини невиконання боржником свої зобов'язань, а також відсутність доведених завданих позивачу такою поведінкою збитків, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо зменшення суми пені, що підлягає стягненню з відповідача.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, а також скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 по справі №910/12447/15 без змін.

Матеріали справи №910/12447/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна