КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" грудня 2015 р. Справа №911/3843/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

перевіривши матеріали

апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича

на рішення господарського суду Київської області

від 30.10.2015 року

у справі №911/3843/15 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Національний банк України

про стягнення 175735 грн. 38 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 30.10.2015 р. у справі №911/2715/15 позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по сплаті кредиту в сумі 87482 (вісімдесят сім тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 57 коп., пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 21224 (двадцять одна тисяча двісті двадцять чотири) грн. 01 коп., пеня за прострочення сплати відсотків в сумі 6707 (шість тисяч сімсот сім) грн. 98 коп., 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 1097 (одна тисяча дев'яносто сім) грн. 96 коп., 3% річних від суми прострочених процентів 346 (триста сорок шість) грн. 96 коп., 6300 (шість тисяч триста) грн. 00 коп. штрафу. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в дохід Державного бюджету України 2463 (дві тисячі чотириста шістдесят три) грн. 19 коп. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 30.10.2015р. у справі №911/3843/15 прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно зі ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення суду був складений 18.11.2015 р., отже останнім днем строку подання апеляційної скарги є 28.11.2015 року.

Апеляційну скаргу подано до суду 08.12.2015 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи за своєю ініціативою господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно з вимогами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою скаржник просив поновити пропущений строк, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку тим, що ПАТ «Дельта Банк» не мав можливості здійснити оплату судового збору одразу після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги та тим самим усунути обставини, що призвели до її повернення, у зв'язку з початком ліквідаційної процедури ПАТ «Дельта Банк» (наказ Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №328 та рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №181) та блокуванням рахунків банку для відкриття одного ліквідаційного рахунку та у зв'язку з тривалим погодженням сплати судового збору, АТ «Дельта Банк» з поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Київської області від 30.10.2015 року, оскільки кошти, які сплачуються є державними коштами та потребують контролю за їх використанням.

Визначений законодавцем строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути відновлений відповідно до ст. 53 ГПК України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску. Водночас, законодавець визначив, що вирішення питання про відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише за наявності відповідного клопотання скаржника. Відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Для поновлення строку подачі апеляційної скарги, при зверненні з відповідним клопотанням, заявнику необхідно обґрунтувати поважність пропуску строку з посиланням на конкретні обставини, які підтверджуються відповідними доказами. Отже, апеляційна інстанція позбавлена можливості відновити пропущений процесуальний строк подання апеляційної скарги за власною ініціативою, за відсутності такого клопотання.

Обставини, викладені скаржником в клопотанні, судом враховані, однак при цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у випадку неможливості сплати судового збору, чинним законодавством, зокрема положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено звернення скаржника з заявою про звільнення від сплати судового збору, про відстрочку або розстрочку сплату судового збору на певний строк з зазначенням обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Отже, у випадку обставин, що унеможливлювали сплату судового збору скаржник не позбавлений був права звернутися з апеляційною скаргою та відповідною заявою (про звільнення від сплати судового збору, про відстрочку або розстрочку сплату судового збору на певний строк) у межах строку встановленого для звернення з апеляційною скаргою.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня ухвала про повернення апеляційної скарги позивача, яка була б винесена раніше ніж звернення скаржника з даною скаргою, а тому посилання позивача на те, що він не мав можливості здійснити оплату судового збору одразу після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги та тим самим усунути обставини, що призвели до її повернення є безпідставними.

Таким чином, можливість своєчасного (у межах встановленого строку) подання апеляційної скарги на рішення суду залежало виключно від волевиявлення самого скаржника.

Скаржником не наведено жодного аргументу, який міг би спонукати суд апеляційної інстанції дійти іншого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що скаржник не довів суду поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, в зв'язку з чим, вказане клопотання задоволенню не підлягає, а вищезазначена апеляційна скарга з доданими до неї документами підлягає поверненню відповідно до п.4. ст.97 ГПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що до поданої апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження надсилання її копії третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національному банку України.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Таким чином, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України має право отримати, а скаржник зобов'язаний надіслати їй копію відповідної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні у справі.

Отже, невиконання скаржником вимог закону щодо подання доказів надіслання її копії третій особі тягне за собою повернення поданої апеляційної скарги з доданими до неї документами.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм ст. 97 Господарського процесуального кодексу України наведена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України". В пункті 4 вказаної Постанови зазначено, що якщо до апеляційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, то така апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається господарський судом (п.2 ч.1 ст.97 ГПК України).

Крім того, вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 3, ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. №3674-VI, зі змінами і доповненнями, внесеними Законами України, в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір справляється, зокрема за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою має бути сплачений в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, в якій частині скаржник оскаржує рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що скаржником оскаржується рішення суду, яке прийняте за позовом - за вимогою майнового характеру: стягнення 175735 грн. 38 коп., отже подаючи апеляційну скаргу останній повинен був сплатити судовий збір в розмірі 3866,17 грн. (3514,7*110%).

Натомість, до апеляційної скарги відповідачем додане платіжне доручення №66379253 від 08.12.2015 р. про сплату судового збору в сумі 2899,63 грн., тобто у меншому розмірі, ніж встановлено діючим законодавством.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірах.

Отже, невиконання скаржником вимог закону щодо подання доказів сплату судового збору у встановлених порядку та розмірах тягне за собою повернення поданої апеляційної скарги з доданими до неї документами.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 93, п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 30.10.2015 р. у справі №911/3843/15.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству "ДЕЛЬТА БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича апеляційну скаргу (з додатками) на рішення господарського суду Київської області від 30.10.2015 р. у справі №911/3843/15.

3. Матеріали справи №911/3843/15 повернути до господарського суду Київської області.

4. Ухвалу може бути оскаржено до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко