РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/28143/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"
простягнення 24 768, 35 грн.
Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 14.12.2015 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 24 768,35 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.07.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (страховик за договором) та ОСОБА_1 (страхувальник за договором) укладено договір страхування №16/15-Тз/Вл (далі - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу марки Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1.

03.08.2015 в м. Луцьк, по вул. Карпенка-Карого, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_1 (водій ОСОБА_1), та транспортного засобу - Автобус ПАЗ, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (водій ОСОБА_3).

Згідно звіту №2015/2692 від 17.08.2015 та калькуляції №Y2015/2692 від 28.08.2015 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1 становить 27 071,15 грн.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 25 768,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 32818 від 03.09.2015.

Постановою Локачинського районного суду від 10.09.2015 №160/519/15-п встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3 у зв'язку зі здійсненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована, згідно полісу № АЕ/4081674 у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариства "Домінанта".

Ухвалою суду від 05.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28143/15, розгляд останньої призначено на 25.11.2015.

Від відповідача 25.11.2015 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю забезпечити явку свого представника в судове засідання.

Ухвалою від 25.11.2015, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 14.12.2015, у зв'язку з неявкою представників сторін та необхідністю витребування доказів необхідних для вирішення спору.

13.11.2015 та 14.12.2015 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

11.12.2015 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов страховий поліс АЕ/4081674.

Відповідач в судове засідання 14.12.2015 не з'явився, відзив на позов не надав, ухвалу від 25.11.2015 не отримав, з адреси відповідача до суду повернулась поштова кореспонденція з довідкою ф. 20 "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (страховик за договором) та ОСОБА_1 (страхувальник за договором) укладено договір страхування №16/15-Тз/Вл (далі - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу марки Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, в тому числі внаслідок ДТП. Вигодонабувач: ПАТ "Кредобанк". Додатком до договору є заява на страхування від 28.07.2015 року та графік внесення страхових платежів.

03.08.2015 в м. Луцьк, по вул. Карпенка-Карого, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_1 (водій ОСОБА_1), та транспортного засобу - Автобус ПАЗ, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (водій ОСОБА_3), довідка про ДТП №69729366 вих. Від 17.09.15 №7692.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Локачинського районного суду, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно звіту №2015/2692 від 17.08.2015 та калькуляції №Y2015/2692 від 28.08.2015 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1 становить 27 071,15 грн. Відповідно до наряду-замовлення №РН-005637 від 31.08.2015 ТОВ "Альянс-Захід" вартість відновлювального ремонту Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1 склала 26 677, 85 грн.

Власник автомобіля Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акта № 16/15-Тз/Вл-1-1 від 11.11.2013, заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач та заяви вигодонабувача №49-8173/15 від 25.08.2015, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 25 768,35 грн. на рахунок, вказаний страхувальником, що підтверджується платіжним дорученням № 32818 від 03.09.2015.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна Страхова компанія "Арсенал Страхування" перейшло в межах суми 25 768,35 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Локачинського районного суду від 10.09.2015 №160/519/15-п вбачається, що транспортний засіб - Автобус ПАЗ, д.р.н. НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_3

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем - Автобус ПАЗ, д.р.н. НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автобуса ПАЗ, д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4081674.

Договором (полісом) № АЕ/4081674 передбачено, що франшиза становить 1 000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи за полісом № АЕ/4081674.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Geely GCB, д.р.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

У письмових поясненнях від 14.12.2015 позивач повідомив, що з регресною вимогою до відповідача не звертався.

При цьому, суд зазначає, що позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду, що також викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, де зазначено, що кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Позаяк, суд вказує, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154, ) страхове відшкодування у розмірі 24768,35 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят вісім гривень 35 коп.) та 1 218, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) судового збору.

3.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.12.2015

Суддя І.В.Усатенко