ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р.Справа № 915/1236/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Головея В.М., Лисенко В.А.,

при секретарі судового засідання Максиміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н, дата видачі : 30.11.15;

від відповідача - не з'явився, належним чином повідомлений;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 15 вересня 2015 року

по справі № 915/1236/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток»

про стягнення 120 861,46 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» 120 861,46 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору купівлі-продажу №03/18-8 від 18.03.14 року (далі-договір-1), договору купівлі-продажу № 03/18-8 від 18.03.2014 року (далі-договір-2), специфікації до договору-1 №1 від 25.02.2014, специфікації до договору-2 №1 від 18.03.2014, № 2 від 17.0.2014 року, № 3 від 06.05.2014 року, № 4 від 05.06.2014 року, № 6 від 05.06.2014 року, № 7 від 05.06.2014 року, № 8 від 18.07.2014 року, видаткових накладних № 140 від 25.02.2014 року, № 290 від 18.03.2014 року, № 687 від 17.04.2014 року, № 1010 від 07.05.2014 року, № 1491 від 11.06.2014 року, № 1525 від 12.06.2014 року, № 1770 від 27.06.2014 року, № 1771 від 27.06.2014 року, № 1797 від 01.07.2014 року, № 1804 від 01.07.2014 року, № 1828 від 03.07.2014 року та № 2030 від 22.07.2014 року та мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобовязань.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15 вересня 2015 року у справі №915/1236/15 (суддя Коваль С.М.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю С-Росток на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТерраТарса Україна основний борг у розмірі 68720 грн. 41 коп., пеню у розмірі 12138 грн. 29 коп., проценти річних у розмірі 11652 грн. 76 коп., 28350 грн. 00 коп. штрафу, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2417 грн. 23 коп.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що позовні вимоги ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства України,

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «С-Росток» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати повністю та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що сума за договорами була збільшена позивачем в односторонньому порядку без узгодження з відповідачем, та після виконання зобовязання відповідачем за договорами. Відповідача не було повідомлено та не направлено претензію ні усно, ні письмово щодо даного перерахунку загальної суми товарів позивачем.

Про перерахунок і збільшення вартості товарів відповідач дізнався в червні 2015 року, коли на його адресу надійшли копії позовної заяви. Проте, 03.11.2014 року сума за поставлений товар була погашена в повному обсязі, що підтверджується виписками по рахунку позивача, тому апелянт вважає що виконав умови договорів в повному обсязі.

Крім того, скаржник зауважує, що не був обізнаний про судове засідання 15.09.2015 року, не отримував ухвалу суду, та під час проведення судового засідання представник відповідача не був присутнім в судовому засіданні у звязку із хворобою.

В судові засідання 01.12.2015 року та 22.12.2015 року не з'являвся представник апелянта, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення про вручення ухвал суду.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 з останніми змінами від 17.10.12 року особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За таких обставин, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судових засідань. Причини неявки повноважного представника відповідача суду не відомі.

Отже, оскільки апелянт не скористався своїм правом на участь в судових засіданнях, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника апелянта.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного перегляду, 25.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТерраТарса Україна та Товариством з обмеженою відповідальністю С - Росток був укладений договір купівлі-продажу № 02/25 - 2, у відповідності до якого позивач зобовязався в строки, обумовлені договором, передати у власність відповідача торф, а відповідач зобовязався прийняти товар та оплатити його.

Пунктом 2.1 договору-1 було визначено, що загальна вартість товару, продаж якого здійснюється на умовах цього договору, визначається специфікацією (на підставі всіх специфікацій - якщо їх декілька).

Специфікацією № 1 від 25.02.2014 року до договору 1 постачальник та покупець узгодили поставку торфу ХL DSM 3W в кількості 100 упаковок на суму 27456,00 грн.

Пунктом 2.2 договору сторони домовилися, що зазначена в специфікації ціна товару (в тому числі збільшена відповідно з особливою умовою, обумовленою у п. 2.1 договору), виражена у гривнях, яку відповідач зобов'язаний оплатити позивачу, у разі збільшення середнього курсу продажу іноземної валюти, визначеної у специфікації більш ніж на 2% (два відсотки) на день, що передував дню оплати в порівнянні з курсом, встановленим на день, що передував дню підписання такої специфікації, визначається без додаткового узгодження за наступною формулою: Ц = Цп х (_А2/А 1), де Ц - вартість товару на дату фактичної оплати, грн.; Цп - вартість товару на дату підписання специфікації (вказана в специфікації), грн.; А1 - середнє значення курсу продажу визначеної у специфікації валюти на Міжбанківському валютному ринку Україні на день, що передує дню підписання специфікації, грн.; А2 - середнє значення курсу продажу визначеної у Специфікації валюти на Міжбанківському ОСОБА_2 Україні на день, що передує дню зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що передача товару оформлюється підписанням відповідної товарної накладної. При підписанні товарної накладної представник відповідача повинен обовязково мати при собі довіреність встановленої форми на отримання матеріальних цінностей, яку він повинен передати представнику позивача до підписання накладної. З моменту підписання товарної накладної відповідач набуває право власності на товар.

18.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТерраТарса Україна (далі - ТОВ ТерраТарса Україна, постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю С - Росток (далі -ТОВ С - Росток, покупець, відповідач) був укладений договір купівлі -продажу № 03/18 - 8 (далі - договір 1), у відповідності до якого позивач зобовязався в строки, обумовлені договором, передати у власність відповідача добрива, обладнання для краплинного зрошення, торф а відповідач зобовязався прийняти товар та оплатити його.

Пунктом 2.1 договору-1 було визначено, що загальна вартість товару, продаж якого здійснюється на умовах цього договору, визначається специфікацією (на підставі всіх специфікацій - якщо їх декілька).

Специфікацією №1 від 18.03.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива Новалон Foliar 10-45-15 + 0,5 МgO + МЕ 1 кг в кількості 0,02 тонни та добрива Новалон Foliar 20 - 20 - 20 + 0,5 МgO + МЕ 1 кг в кількості 0,01 тони на суму 1827,80 грн.

Специфікацією №2 від 17.04.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива Новалон 13-40-13+ МЕ в кількості 0,1 тонни та добрива Новалон 19-19-19 + 2 МgO + МЕ в кількості 0,1 тони на суму 6959,70 грн.

Специфікацією №3 від 06.05.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива селітра кальцієва (гранульована) в кількості 20 тон на суму 147000,00 грн.

Специфікацією №4 від 05.06.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива Мульткроп 14 - 0 - 44 в кількості 30 тон на суму 567000,00 грн.

Специфікацією №5 від 05.06.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива Мульткроп 0-0-44 + 2 МgO в кількості 30 тон на суму 435600,00 грн.

Специфікацією №6 від 05.06.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива Мульткроп 0-0-44 + 2 МgO в кількості 20 тон на суму 290400,00 грн.

Специфікацією №7 від 05.06.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива Мульткроп 14 - 0 - 44 в кількості 20 тон на суму 378000,00 грн.

Специфікацією №8 від 18.07.2014 року до договору 2 постачальник та покупець узгодили поставку добрива Новалон 19-19-19 + 2 МgO + МЕ в кількості 0,1 тони та добрива Новалон 13 -40- 13 + МЕ в кількості 0,1 тони на суму 7154,71 грн.

Пунктом 2.2 договору сторони домовилися, що зазначена в специфікації ціна товару (в тому числі збільшена відповідно з особливою умовою, обумовленою у п. 2.1 договору), виражена у гривнях, яку відповідач зобов'язаний оплатити позивачу, у разі збільшення середнього курсу продажу іноземної валюти, визначеної у специфікації більш ніж на 2% (два відсотки) на день, що передував дню оплати в порівнянні з курсом, встановленим на день, що передував дню підписання такої специфікації, визначається без додаткового узгодження за наступною формулою: Ц = Цп х (_А2/А 1), де Ц - вартість товару на дату фактичної оплати, грн.; Цп - вартість товару на дату підписання специфікації (вказана в специфікації), грн.; А1 - середнє значення курсу продажу визначеної у специфікації валюти на Міжбанківському валютному ринку Україні на день, що передує дню підписання специфікації, грн.; А2 - середнє значення курсу продажу визначеної у Специфікації валюти на Міжбанківському ОСОБА_2 Україні на день, що передує дню зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що передача товару оформлюється підписанням відповідної товарної накладної. При підписання товарної накладної представник відповідача повинен обовязково мати при собі довіреність встановленої форми на отримання матеріальних цінностей, яку він повинен передати представнику позивача до підписання накладної. З моменту підписання товарної накладної відповідач набуває право власності на товар.

Договори набули чинності з дати їх підписання сторонами і припиняються належним виконанням, а також в інших випадках передбачених законом. (п.5.1 договорів).

Судом встановлено, що на виконання умов вищенаведених договорів ТОВ ТерраТарса Україна поставило на адресу ТОВ С - Росток торфу та добрив (далі - товар) на суму 1222038,21 грн., що підтверджується видатковими накладними постачальника №140 від 25.02.2014 року, № 290 від 18.03.2014 року, № 687 від 17.04.2014 року, № 1010 від 07.05.2014 року, № 1491 від 11.06.2014 року, № 1525 від 12.06.2014 року, № 1770 від 27.06.2014 року, № 1771 від 27.06.2014 року, № 1797 від 01.07.2014 року, № 1804 від 01.07.2014 року, № 1828 від 03.07.2014 року та № 2030 від 22.07.2014 року (а.с.30-41), а також довіреностями покупця № 24 від 25.02.2014 року, № 58 від 18.03.2014 року, № 96 від 17.04.2014 року, № 123 від 07.05.2014 року, № 182 від 05.06.2014 року, № 183 від 12.06.2014 року, № 200 від 27.06.2014 року, № 203 від 01.07.2014 року, № 204 від 01.07.2014 року, № 202 від 01.07.2014 року та № 224 від 21.07.2014 року. (а.с.42-52)

В рахунок оплати поставленого згідно договору-1 та договору-2 товару, ТОВ С - Росток перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ ТерраТарса Україна 1222038,21 грн., в тому числі 13728,00 грн. 25.02.2014 року, 1827,80 грн. 18.03.2014 року, 6959,70 грн. 17.04.2014 року, 147000,00 грн. 06.05.2014 року, 56700,00 грн. 11.06.2014 року, 444600,00 грн. 12.06.2015 року, 13728,00 грн. 14.07.2014 року, 7154,71 грн. 21.07.2014 року та 530340,00 грн. 03.11.2014 року, що підтверджується виписками з розрахункового рахунку постачальника за вказані дні. (а.с.53-65).

Посилаючись на неоплату відповідачем курсової різниці, обумовленої п.2.2 договорів, нарахованої у звязку зі збільшенням курсу долара США, позивач звернувся до суду з вимогами про оплату курсової різниці у розмірі 68720 грн. 41 коп., а також пеню у розмірі 12138 грн. 29 коп., проценти річних у розмірі 11652 грн. 76 коп., 28350 грн. 00 коп. штрафу, нарахованих за прострочення оплати за поставлений товар.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, згідно зі ст.712 Цивільного Кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначалось вище, постачання товару позивачем відповідачу підтверджується видатковими накладними, однак оплату відповідачем проведено з простроченням, а саме:

за специфікацією №1 до договору № 02/25 2 оплата повинна бути проведена наступним чином: 13 728,00 грн. до 26.02.2014 року, 13 728,00 грн. до 26.05.2014 року. Оплату за вказаною специфікацією проведено наступним чином: 13 728 грн. сплачено 25.02.2014 року 13 728 грн. сплачено 14.07.2014 року, тобто з простроченням.;

14.07.2014 року, на момент оплати вартості товару в сумі 13728,00 грн. за специфікацією № 1 до договору № 02/25 - 2, курс А2 склав 15,95 грн. за 1 євро, що було більшим за курс А 1 (12,85 грн. за 1 євро) на 24,12 %. У зв'язку з цим, первісна вартість товару в сумі 13728,00 грн. збільшилася на 3311,81 грн. та склала 17039,81 грн.;

за специфікацією № 4 до договору №03/18-8 оплата повинна бути 56700 грн. до 10.06.2014р., 226800 грн. до 12.06.2014р., 283500 грн. до 20.09.2014р. Фактично оплату проведено наступним чином: 56700 грн. 11.06.14р., 226800 грн. 12.06.14р., 283500 грн. 03.11.14р.;

за специфікацією № 5 оплата повинна бути 43560 грн. до 10.06.14р., 174240 грн. до 25.06.2014р., в сумі 217800,00 грн. Оплату здійснено 43560 грн. 12.06.14р., 174240 грн. 12.06.14р., 217800 грн. 03.11.2014р.;

в сумі 29040,00 грн. за специфікацією № 6 до договору № 03/18 8 оплата повинна бути: 29040 грн. до 30.06.14 року, а здійснено оплату 03.11.2014 року.

03.11.2014 року, на момент оплати вартості товару в сумі 283500,00 грн., та, курс А 2 склав 13,48 грн. за 1 долар США, що було більшим за курс А 1 (12,00 грн. за 1 долар США) на 12,33 %.

У зв'язку з цим, первісна вартість товару за специфікацією № 4 в сумі 283500,00 грн. збільшилася на 34965,00 грн. та склала 318465,00 грн., за специфікацією № 5 в сумі 217800,00 грн. збільшилася на 26862,00 грн. та склала 244662,00 грн. та за специфікацією № 6 збільшилася на 3581,60 грн. та склала 32621,60 грн.

Всього вартість товару за двома укладеними договорами збільшилася внаслідок зміни валютних курсів на 68720,41 грн.

За рештою специфікацій до договору № 03/18 - 8, збільшення курсу А2 по відношенню до курсу А1 не спостерігалося, а відтак первісно визначена вартість товару в гривнях залишилася незмінною.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача курсової різниці.

Доводи апелянта про односторонню зміну ціни товару після його повної оплати, судова колегія відхиляє виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 524 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони можуть визначити еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом.

Пунктами 2.1 укладених між ТОВ «ТерраТарса Україна» та ТОВ «С -Росток» договорів, їх сторони зокрема передбачили встановлення в специфікаціях грошового еквіваленту вартості товару в іноземній валюті.

Пунктами 2.2 зазначених договорів позивач та відповідач передбачили, що зазначена в специфікації ціна товару (в тому числі збільшена відповідно з особливою умовою, обумовленою у п. 2.1 договору), виражена у гривнях, яку відповідач зобов'язаний оплатити позивачу, у разі збільшення середнього курсу продажу іноземної валюти, визначеної у специфікації більш ніж на 2% (два відсотки) на день, що передував дню оплати в порівнянні з курсом, встановленим на день, що передував дню підписання такої специфікації, визначається без додаткового узгодження за наступною формулою: Ц = Цп х (_А2/А 1), де Ц - вартість товару на дату фактичної оплати, грн.; Цп - вартість товару на дату підписання специфікації (вказана в специфікації), грн.; А1 - середнє значення курсу продажу визначеної у специфікації валюти на Міжбанківському валютному ринку Україні на день, що передує дню підписання специфікації, грн.; А2 - середнє значення курсу продажу визначеної у Специфікації валюти на Міжбанківському ОСОБА_2 Україні на день, що передує дню зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, грн.

Таким чином, визначивши еквівалент вартості товару в іноземній валюті, позивач та відповідач укладеними договорами узгодили порядок перерахування такого еквіваленту в гривні через наведену формулу на момент оплати товару.

Викладене повністю відповідає приписам статей 524, 533 та 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в частині можливості встановлення грошового еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті, визначення договором порядку перерахування такого еквіваленту в гривні та реалізації сторонами принципу свободи договору.

Отже, судова колегія зазначає, що зміна курсової різниці не є самостійною зміною ціни постачальником в односторонньому порядку, а є заходом, спрямованим на корегування ціни товару внаслідок зміни курсу валюти. При цьому, пунктами 2.2. договору сторони узгодили, що у разі збільшення середнього курсу продажу іноземної валюти ціна товару визначається без додаткового узгодження. Отже, з урахуванням збільшення відповідних курсів, ТОВ «С - Росток» мало самостійно провести перерахунок еквіваленту вартості товару в іноземній валюті в гривні та здійснити оплату вартості отриманих товарів у відповідності до прийнятих на себе зобов'язань.

Крім того, пунктами 7.3 та 7.4 укладених договорів, їх сторони передбачили можливість стягнення з ТОВ «С - Росток» в разі порушення строків розрахунку за отриманий товар пені в розмірі діючої в період прострочення подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, при простроченні оплати на строк більше ніж 30 днів штрафу в розмірі 10 % від суми боргу та 24 % річних від простроченої суми.

Як встановлено судом, ТОВ «С - Росток» допустило порушення строків розрахунку за товар, отриманий за специфікацією № 4 до договору № 03/18 - 8.

Вартість товару в сумі 283500,00 грн., яка підлягала оплаті до 20.09.2014 року, оплачена ТОВ «С - Росток» 03.11.2014 року. Період прострочення з 23.09.2014 року по 02.11.2014 року склав 41 день. Нарахована за період прострочення пеня склала 7961,30 грн., штраф - 28350,00 грн. та відсотки річних 7642,85 грн.

Також ТОВ «С - Росток» допустило порушення строків розрахунку за товар, отриманий за специфікацією № 5 до договору № 03/18 - 8.

Вартість товару в сумі 217800,00 грн., яка підлягала оплаті до 05.10.2014 року, оплачена ТОВ «С - Росток» 03.11.2014 року. Період прострочення з 06.10.2014 року по 02.11.2014 року склав 28 днів.

Нарахована за період прострочення пеня склала 4176,99 грн. та відсотки річних 4009,91 грн.

Отже, перевіривши правильність нарахування пені, 3% річних та штрафу, судова колегія дійшла висновку про вірність та обгрунтованість розрахунку, у звязку з чим судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто вказані суми з відповідача на користь позивача.

Доводи апелянта про неповідомлення його належним чином про час та місце судового засідання спростовуються поштовим повідомленням від 15.07.15р. про вручення ухвали суду, наявним в матеріалах справи (а.с.82).

Отже, зважаючи на те, що уповноважений представник відповідача отримав ухвалу суду про призначення справи до розгляду, судова колегія доходить висновку про те, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та наданні заперечень проти позовної заяви, відповідно до положень ст.22 ГПК України.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, процесуальних порушень щодо розгляду справи судом першої інстанції, не вбачається.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 15 вересня 2015 року по справі № 915/1236/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 24.12.2015 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя В.А. Лисенко