ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2015 р.Справа № 916/3315/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОДЖИСТІК"

до відповідача: Одеської митниці Державної фіскальної служби

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області

про стягнення 30 360 грн.

Головуючий суддя Цісельський О.В.

Суддя Зайцев Ю.О.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

У відповідності до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 21.09.2015р. до 12 год. 00 хв. 05.10.2015р.

Суть спору: позивач, товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОДЖИСТІК", звернувся до господарського суду Одеської області з позовної заявою про стягнення з ОСОБА_2 митниці Міндоходів 30 360,00 грн. заборгованості

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.08.2015р. позовну заяву (вх.№3486/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/3315/15 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

01.09.2015р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням про заміну відповідача (вх.№2-4793/15) з ОСОБА_2 митниці Міндоходів на Одеську митницю Державної фіскальної служби, у задоволенні якої судом було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.09.2015р. здійснено у справі №916/3315/15 заміну відповідача ОСОБА_2 митниці Міндоходів на його правонаступника Одеську митницю Державної фіскальної служби.

Письмове клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-5449/15 від 05.10.15р.) судом задоволено, у зв'язку з чим строк розгляду справи було продовжено на п'ятнадцять днів.

16.10.2015р. представник позивача звернувся до суду із заявою (вх.№2-5639/15) про залучення Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, яка судом була задоволена.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2015р. Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2015р. справу №916/3315/15 було призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду ОСОБА_3 від 16.10.2015р. №1604 справу №916/3315/15 було призначено до повторного автоматичного розподілу справи для визначення членів колегії.

На підставі повторного автоматичного розподілу справи, справу №916/3315/15 було передано на розгляд колегії суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Зайцев Ю.О., Щавинська Ю.М.

Ухвалою господарського суду Одеської області від19.10.2015р. колегія судді господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Зайцев Ю.О., Щавинська Ю.М. прийняла справи до свого провадження та призначила до розгляду в судовому засіданні.

01.12.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх.№3004/15), яке судом було задоволено.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 17.12.2015р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника на розписці про відкладення розгляду справи від 01.12.2015р., подав до суду відзив на позов (вх.№24593/15 від 05.10.2015р.), відповідно до якого заявлені позовні вимоги позивача не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення (вх.№27750/15 від 06.11.2015р.), свою правову позицію щодо позову суду не надав.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

01 серпня 2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "РА ЛОДЖИСТІК" (Виконавець) та ОСОБА_2 митницею Міндоходів (Виконавець) було укладено договір про надання послуг транспортування та переміщення вантажів №454, згідно умов п.1.1.1. якого вбачається, що Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню послуг навантаження, розвантаження, транспортування та переміщення вантажу, вилученого за нижчепереліченими протоколами по ПМП (надалі - Послуги):

- протокол ПМП від 26.02.14р. №100/50000/14: продукт переробки. Авіаційний газотурбінний, турбореактивний, двухконтурний двигун: Д-30КП, зав. №737 1 шт, бувший у користуванні, тяга двигуна 120 кН на суму 168 134,67 грн.;

- протокол ПМП від 26.02.14р. №101/5000/14: продукт переробки Авіаційні газотурбінні, турбореактивні, двухконтурні двигуни: Д-30КП-2, зав №2050- 1 шт, Д-30 КП-2, зав. 2053 1 шт. бувші у використанні, тяга двигуна 120 кН на суму 268 608,60 грн.

- протокол ПМП від 26.02.14р. №99/50000/14: продукт переробки авіаційний газотурбінний, турбореактивний двухконтурний двигун: Д-30КП. 2, зав. №037 1 шт. бувші у використанні, тяга двигуна 120 кН на суму 322 903,13 грн.

- протокол ПМП від 26.02.14р. №102/50000/14 продукт переробки авіаційні газотурбінні, турбореактивні двухконтурні двигуни: Д-30КП, зав №610 1шт. Д-30КП-2, зав. №2004 1 шт. бувші у використанні, тяга двигуна 120 кН на суму 339356,24 грн. (далі Вантаж)

Відповідно до п.1.1.2. Замовник зобов'язується прийняти і оплатити Послуги.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що загальна ціна Договору становить: 30 360,00 грн. (тридцять тисяч триста шістдесят грн. 00 коп.) з урахуванням ПДВ 4 600,00 грн. (чотири тисячі шістсот грн. 00 коп.) відповідно розділу V Податкового кодексу України та вартості Калькуляції на переміщення вантажів (Додаток №1), який є невід'ємною частиною цього Договору.

У відповідності до п.4.3. Договору оплата за даним Договором здійснюється шляхом перерахування Замовником грошових коштів на рахунок Виконавця.

Договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2014р. або до повного виконання зобов'язань Сторонами за Договором (повне надання Послуг, повний розрахунок за надані Послуги).

На виконання умов вищенаведеного договору позивачем відповідачу було надано послуги з навантаження, розвантаження, транспортування та переміщення вилученого вантажу на загальну суму 30 360,00 грн., що підтверджується дорученням №17/1 від 03.09.2013р. на навантаження експертного, реімпортного або транзитного вантажу, видатковим ордерами №№1077934, 1077935 та 1077945 та актом прийому-передачі №41 від 05.09.2014р.

Проте, всупереч взятим зобов'язанням відповідач вартість отриманих від позивача послуг не сплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 30 360,00 грн.

Порушення умов вищенаведеного договору відповідачем в частині здійснення оплати отриманих послуг і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та матеріальної шкоди.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та не спростованого відповідачем, останнім договірні зобовязання в частині проведення оплати вартості послуг не виконані, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 30 360,00 грн., у зв'язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості, встановлена судом в розмірі 30 360,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОДЖИСТІК", у звязку з чим стягненню з Одеської митниці Державної фіскальної служби на користь позивача підлягає сума заборгованості, встановлена судом в розмірі 30 360,00 грн.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОДЖИСТІК" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 21 А, код ЄДРЮОФОП 39441717) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОДЖИСТІК" (65122, м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59і/1, кв.3, код ЄДРЮОФОП 36796470) 30 360 (тридцять тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп. заборгованості, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 22 грудня 2015 р.

Головуючий суддя О.В. Цісельський

Суддя Ю.О. Зайцев

Суддя Ю.М. Щавинська