номер провадження справи 4/153/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 Справа № 908/5875/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Оскар, (69006, м. Запоріжжя, Північне шосе, 4, офіс 210)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Запорізьке карєроуправління (69015, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, 1)

про стягнення 84874,38 грн. заборгованості

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_2, довіреність №12 від 17.12.2015р.;

Від відповідача не з'явився.

27.11.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Оскар, м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 акціонерного товариства Запорізьке карєроуправління, м. Запоріжжя про стягнення 84874,38 грн. заборгованості, з яких: 74515,68 грн., основна заборгованість, 7647,55грн. пені та 2711,15 грн. річні проценти.

Ухвалою від 27.11.2015р. порушено провадження у справі № 908/5875/15, справі присвоєно номер провадження 4/153/15, судове засідання призначено на 17.12.2015 р.

В судовому засіданні 17.12.2015 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач в судове засідання 17.12.2015р. не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребуваний ухвалами суду по справі від 27.11.2015р, суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд жодного разу не попереджав.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/5875/15 відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 27.11.2015р. про порушення провадження у справі № 908/5875/15, яка 07.12.2015 р. була отримана уповноваженою особою ПАТ Запорізьке карєроуправління, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код 799).

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що вся відповідальність за несвоєчасне повідомлення органів реєстрації про зміну місцезнаходження покладається на юридичну особу, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договору поставки №090615КУ від 09.06.2015р., ст., ст. 526, 530, 625 ЦК України та ст. 193 ГК України, просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Запорізьке карєроуправління, м. Запоріжжя суму 84874,38 грн. заборгованості, з яких: 74515,68 грн., основна заборгованість, 7647,55грн. пені та 2711,15 грн. річні проценти.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Оскар (позивачем у справі) та ОСОБА_1 акціонерним товариством Запорізьке карєроуправління (відповідачем у справі) був укладений договір поставки №№090615КУ (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору позивач (постачальник) поставляє, а відповідач (покупець) приймає на умовах договору, технічні мастила, змазки та іншу продукцію (Товар). Ціна, кількість, найменування та асортимент товару визначається згідно Специфікаціями, рахунками, накладними, додаткових угод.

Датою поставки Товару вважається дата складання видаткової накладної (п. 3.4 Договору).

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розрахунки за Договором здійснюється в національній валюті України шляхом прямого банківського перерахування на поточний рахунок Постачальника з відстрочкою платежу 15 банківських дня з моменту отримання товару.

На виконання умов Договору, відповідно до видаткових накладних, позивач поставив відповідачу товар передбачений умовами договору.

А саме поставку товарів, згідно:

- видаткової накладної №РН-724 від 11.06.2015 на суму 46624,75 грн.;

- видаткової накладної №РН-889 від 16.07.2015 на суму 972,00 грн.;

- видаткової накладної №РН-1002 від 22,07.2015 на суму 24309,84 грн.;

- видаткової накладної №РН-1019 від 29.07.2015 на суму 37154 84 грн.;

- видаткової накладної №РН-1039 від 03.08.2015 на суму 25909,84 грн.;

- видаткової накладної №РН-1093 від 12.08.2015 на суму 11451 00 грн.;

- видаткової накладної №РН-1205 від 08.09.2015 на суму 12955,40 грн.,

Всього поставлено товар на загальну суму 159377,67 грн.

Всі зазначені видаткові накладні узгодженні між позивачем і відповідачем, мають підписи уповноважених осіб сторін та скріплені печатками підприємств. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Крім того, факт отримання товару підтверджується довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей встановленої форми, товарно-транспортними накладними, копії зазначених документів долучені до матеріалів справи, оригінали оглянуті в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності. Тобто, зазначене обумовлює презумпцію, в силу якої печатка на любому документі вважається поставленою з відома її керівника або субєкта господарської діяльності без створення юридичної особи.

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням зазначеного, зобов'язання відповідача оплатити поставлену продукцію за спірний період не припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать фактичні обставини справи, відповідачем на користь позивача згідно Договору поставки №090615КУ від 09.06.2015р. за поставлений товар було перераховано 84861,99грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи, оригінали оглянуті в судовому засіданні.

Решту вартості поставленої продукції за Договором поставки №090615КУ від 09.06.2015р. в розмірі 74515,68 грн. відповідач не сплатив.

Станом на час вирішення справи в судовому засіданні відповідач заборгованість перед позивачем не погасив.

Доказів погашення заборгованості у повному обсязі відповідач суду не надав.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач оплату за поставлену продукцію не здійснив, факт наявності заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Оскар, м. Запоріжжя у розмірі 74515,68 грн. підтверджується фактичними обставинами справи.

Крім того, в матеріалах справи наявний Акт звіряння взаємних розрахунків станом на 21.10.2015р., підписаний з боку відповідача головним бухгалтером та скріплений печаткою підприємства, з якого вбачається, що відповідач визнав факт існування заборгованості перед позивачем в сумі 74515,68 грн.

Згідно з чинним законодавством України акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. Проте, в розумінні ст., ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 74515,68 грн. основного боргу за договором поставки №090615КУ від 09.06.2015р. предявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання малу бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 6.2 Договору, відповідно до якого сторони узгодили, що забезпеченням виконання зобовязання Покупця по своєчасному виконанню передбачених Договором платежів, є неустойка, яка сплачується Покупцем за порушення строків оплати поставленого товару в розмірі 1% від вартості невиконаного грошового зобовязання за кожен день прострочки платежу, але не менше подвійної облікової ставки НБУ.

За невиконання грошових зобов'язання за Договором поставки №090615КУ від 09.06.2015р. позивачем предявлена до стягнення пеня в розмірі 7647,55 грн., яка розрахована за період з 28.08.2015р. по 16.11.2015р.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача пені за неналежне виконання грошових зобовязань за договором поставки №090615КУ від 09.06.2015р. є обґрунтованою, розрахунок пені зроблений вірно, а тому пеня підлягає стягненню з відповідача в розмірі 7647,55 грн.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.6.4 договору визначено, що після прострочки грошового зобов'язання більш ніж 15 календарних днів покупцю за період прострочки виконання грошового зобов'язання нараховується 20% річних на суму заборгованості.

Сума 3 % річних, згідно розрахунку позивача, становить 97,99 грн., яка розрахована за період з 28.08.2015р. по 13.09.2015р., а сума 20 % річних, згідно розрахунку позивача, становить 2 613, 15 грн., яка розрахована за період з 14.09.2015р. по 17.11.2015р., а всього річні відсотки річні складають 2711,15 грн.

Розрахунок річних відсотків судом перевірений та визнаний таким, що виконаний вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 2711,15 грн. річних відсотків за порушення строків оплати за Договором №090615КУ від 09.06.2015р. заявлена до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, доказів погашення заборгованості суду не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 44, 47, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Оскар, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 акціонерного товариства Запорізьке карєроуправління, м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Запорізьке карєроуправління (69015, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Оскар, (69006, м. Запоріжжя, Північне шосе, 4, офіс 210, ) 74515 (сімдесят чотири тисячі п'ятсот п'ятнадцять) грн. 58 коп. основного боргу, 7 647 (сім тисяч шістсот сорок сім) грн. 55 коп. пені, 2 711 (дві тисячі сімсот одинадцять) 15 коп. річних відсотків, 1273 (одну тисячу двісті сімдесят три) грн. 43 коп. судового збору. Видати наказ.

Суддя Н.Г.Зінченко

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 21 грудня 2015 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.