ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року Справа № 910/9914/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіШвеця В.О. (доповідач)
суддівДанилової Т.Б., Кравчука Г.А.
розглянувши касаційну скаргуДочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.09.2015
у справі№ 910/9914/15 Господарського суду міста Києва
за позовомЗаступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )
доДочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт"
пророзірвання угоди та стягнення штрафних санкцій

за участю представників сторін від:
прокуратури: Волошенюк О.Г. (посв. № 026094),
позивача-І: Васильєв О.С. (дов. від 10.12.2015),
позивача-ІІ: Сергєєв М.О. (дов. від 16.12.2015),
відповідача: Муцинов В.В. (дов. від 24.09.2015), Гудима Л.Я. (дов. від 04.12.2015)

ВСТАНОВИВ:
Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся з позовом до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт", в якому просив: розірвати укладений між відповідачем та другим позивачем договір від 18.09.2014 № 357-14/8ТЕ-1-178-Д-14, стягнути з відповідача 5 696 611 грн. попередньої оплати, 398 762 грн. штрафу та 336 100 грн. пені. Позов обґрунтовано обставинними неналежного виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару у визначений договором строк. При цьому, позивач посилався на приписи статей 526, 530, 610, 611, 651, 693 Цивільного кодексу України, статті 231 Господарського кодексу України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2015, ухваленим суддею Пасько М.В., позов задоволено. Вмотивовуючи рішення, суд виходив з доведеності матеріалами справи невиконання відповідачем зобов`язань за договором з поставки товару на суму здійсненої попередньої оплати. При цьому, суд керувався приписами статей 526, 530, 611, 651, 693 Цивільного кодексу України, статті 231 Господарського кодексу України.
Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Зеленін В.О. головуючий, Тарасенко К.В., Тищенко А.І., постановою від 16.09.2015 перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.
Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник зазначає про безпідставне неврахування судами наявності обставин непереборної сили, які розпочалися з 23.01.2015 та підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати України. З огляду на що, на думку скаржника, обставини форс-мажору свідчать про наявність у відповідача перешкод для виконання зобов`язань за договором в встановлені строки. При цьому, скаржник посилається на порушення судами приписів статей 612, 613, 617, 628, 651 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України, статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"
На адресу Вищого господарського суду України від Адміністрації Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких позивачі вказали про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових актів, у зв`язку з чим просять залишити їх без змін, а касаційну скаргу відповідача без задоволення.
Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Швеця В.О., пояснення прокурора та представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.
Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.09.2015 між Окремою комендатурою охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України та Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт" був укладений договір № 357-14/8ТЕ-1-178-Д-14 на поставку (закупівлю) продукції іноземного виробництва відповідно до специфікації, за умовами якого відповідач зобов`язався у 2014 році поставити позивачу-2 продукцію, а позивач-2 прийняти та оплатити її вартість. Відповідно до пункту 3.1. договору вартість товару становила 11 393 222,50 грн. (з ПДВ). Згідно з пунктом 4.2. договору розрахунки за товар проводяться шляхом попередньої оплати в розмірі 50% від загальної суми договору та кінцевих розрахунків за фактично поставлені товари. Судами установлено, що на виконання умов договору позивачем-2 здійснено попередню оплату на суму 5 696 611 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1676 від 30.09.2014. Додатковою угодою №2 до договору сторони погодили кількість товару та зменшили суму договору до 5 696 611 грн., а також встановили термін поставки позивачу товару у строк не пізніше 06.02.2015. Установлено судами і те, що 10.02.2015 позивач-2 звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору та повернення сплачених за договором, тобто після спливу кінцевого строку поставки товару. Судами установлено, що на час звернення заступника Генерального прокурора України із позовом відповідач зобов`язання за договором щодо поставки товару не виконав. Як убачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога заступника Генерального прокурора України, заявлена в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт" про розірвання договору від 18.09.2014 № 357-14/8ТЕ-1-178-Д-14 та стягнення 5 696 611 грн. попередньої оплати, 398 762 грн. штрафу, 336 100 грн. пені. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондує з приписами статті 193 Господарського кодексу України. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. З огляду на що, установивши факт невиконання відповідачем зобов`язання з поставки товару у строк, визначений договором в редакції додаткової угоди №2 та не повернення спірної суми попередньої оплати цього товару, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову частині стягнення 5 696 611 грн. попередньої оплати. Відповідно до приписів частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Установивши те, що відповідачем істотно порушено умови договору, з огляду на неотримання позивачем-2 товару, на який він розраховував при укладенні договору, висновок судів про наявність підстав для розірвання договору визнається правомірним. Відповідно до приписів частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з приписами частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Зазначену відповідальність сторони також передбачили у пункті 9.2.2. договору. Враховуючи те, що оплата товару здійснювалась за рахунок бюджетних коштів, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку і про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача-2 пені у розмірі 336 100 грн., а також штрафу у розмірі 7% на загальну суму 398 762 грн. за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів. Довід скаржника про неможливість виконання умов договору у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що виникли не з його вини, визнається неспроможним з огляду на наступне. Як убачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій установлений факт того, що обставини, визначені у наданому відповідачем сертифікаті № 4658 від 06.07.2015 як форс-мажорні, виникли пізніше, ніж кінцевий термін поставки відповідачем товару за договором. Решта доводів касаційної скарги також визнаються неспроможними, позаяк вони не спростовують встановленого судами попередніх інстанцій та стосуються оцінки доказів, яка за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції. Таким чином, підстав для скасування переглянутої постанови апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.
Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства "Спецтехноекспорт" залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 у справі № 910/9914/15 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець
Судді: Т. Данилова
Г. Кравчук