ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.12.2015р. Справа № 905/680/15

Господарський суд Донецької області у складі: судді Харакоза К.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 м.Київ про розяснення рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2015р. по справі №905/680/15,

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво АЛЬТКОМ, м.Маріуполь, Донецька область,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТОРГ-СТРОЙ КОМПАНІЯ, м.Донецьк,

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 м.Київ,

до відповідачів: 1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво АЛЬТКОМ, м.Маріуполь, Донецька область, 2) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТОРГ-СТРОЙ КОМПАНІЯ, м.Донецьк,

про визнання Договору зберігання б/н від 03.06.2014р. недійсним та витребування майна,

Присутні:

представник ТОВ Райффайзен ОСОБА_2 ОСОБА_3 (за довіреністю),

представник ТОВ ТОРГ-СТРОЙ КОМПАНІЯ не зявився,

представник ТОВ Шляхове будівництво АЛЬТКОМ не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.10.2015р. в задоволенні позовних вимог ТОВ Шляхове будівництво АЛЬТКОМ було відмовлено, позовні вимоги ТОВ Райффайзен ОСОБА_2 задоволені.

Даним рішенням на підставі п.1 ч.1 статті 7 Закону України „Про судовий збір повернуто з Державного бюджету України ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 (04073, м.Київ, проспект Московський, б.9, корп.5, оф.101; ) переплачену суму судового збору в розмірі 609,00грн., перерахованого платіжним дорученням №46980 від 04.09.2015р.

16.12.2015р., через канцелярію господарського суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 надійшла заява про розяснення рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2015р. по справі №905/680/15.

Ухвалою суду від 18.12.2015р. розгляд заяви призначено на 24.12.2015р.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданої заяви, судом встановлено:

Частинами 1, 3, 4 ст. 89 ГПК України передбачено, що суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 м.Київ про розяснення рішення мотивована тим, що на звернення стягувача в порядку передбаченому Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників до Управління державної казначейської служби у м.Харкові, останньою було відмовлено у стягненні з відповідача грошових коштів.

Згідно до листів Управління державної казначейської служби у м.Харкова №04-27/4536 від 03.11.2015р. та №04-27/4800 від 18.11.2015р., управління, посилаючись на ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», пункти 2, 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 25.09.2013р. за № 1650/24182, ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що саме ухвала суду є виконавчим документом, у звязку з чим, рішення господарського суду від 12.10.2015р., платіжне доручення та інші документи були повернуті заявнику - ТОВ Райффайзен ОСОБА_2 без виконання.

Прохання ТОВ Райффайзен ОСОБА_2, яке викладене в заяві про розяснення рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2015р. є безпідставним, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету (ч.10 п.4 ст.84 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України.

Законом України «Про виконавче провадження», Бюджетним кодексом України, Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, визначений механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами.

Згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012 р. визначено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст.3 вказаного Закону, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.1 ст.25 Бюджетного кодексу України, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

З наведеного слідує, що рішення суду є підставою повернення надмірно сплаченої суми судового збору ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 в сумі 609,00грн. органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, як розяснено у п.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року №6 «Про судове рішення», здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, для задоволення заяви про роз'яснення рішення необхідним є виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.

З наданих суду листів Управління державної казначейської служби та заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 вбачається, що труднощі виникли в частині виконання прийнятого судом рішення, яке набуло законної сили. Сам зміст рішення заявнику є цілком зрозумілим.

З огляду на вищевикладене, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду, по справі №905/680/15 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_2 м.Київ про розяснення рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2015р. по справі №905/680/15 залишити без задоволення.

Суддя К.С. Харакоз