ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015р. cправа№ 914/3508/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська», м. Мостиська, Львівська область

до відповідача - 1: ОСОБА_1 сільської ради Мостиського району, с. Стоянці, Львівська область

до відповідача 2: Фермерського господарства «Стоянцівське», с. Стоянці, Львівська область

про визнання нікчемного договору недійсним

та за зустрічним позовом:

Фермерського господарства «Стоянцівське», с. Стоянці, Львівська область до

товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська», м. Мостиська, Львівська область за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1 сільської ради Мостиського району, с. Стоянці Львівська область

про визнання недійсним договору на управління спадщиною

суддя Юркевич М.В.

За участю представників сторін:

за первісним позовом:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача 1: ОСОБА_3 сільський голова

від відповідача 2: ОСОБА_4 представник

та за зустрічним позовом:

від позивача: ОСОБА_4 представник

від відповідача: ОСОБА_2 - представник

від третьої особи: ОСОБА_3 сільський голова

На розгляд до господарського суду Львівської області поступила позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська» до ОСОБА_1 сільської ради Мостиського району та Фермерського господарства «Стоянцівське» про визнання нікчемного договору №3 від 09.09.2015р. недійсним.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2015 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 20.10.2015 р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 20.10.2015р. та 17.11.2015р.

До початку розгляду справи по суті, 26.11.2015р. від відповідача-2 поступив зустрічний позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська» про визнання договору №1 на управління спадщиною від 05.09.2014р. недійсним.

Ухвалою суду від 01.12.2015р. прийнято до розгляду зустрічний позов Фермерського господарства «Стоянцівське» та призначено його до розгляду спільно з первісним.

В судовому засіданні 01.12.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 01.12.2015р. розгляд справи було відкладено на 21.12.2015р. з підстав викладених в останній. Крім того, цією ж ухвалою суд продовжив строк розгляду спору на 15 днів.

В судовому засіданні 21.12.2015р. представник позивача за первісним позовом підтримав раніше заявлені вимоги та представив суду додаткові письмові пояснення по суті зустрічного позову.

Представник позивача за зустрічним позовом розяснив суть зустрічних позовних вимог, просив суд в задоволенні первісного позову відмовити.

Представник ОСОБА_1 сільської ради підтримав зустрічні позовні вимоги та представив суду відзив на первісний позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом зясовано:

05.09.2014р. ОСОБА_1 сільською радою було прийнято рішення №311 «Про передачу в управління спадщиною ТОВ «Агрокультура Мостиська» неуспадкованих часток (паїв) площею 58,6753 га, що розташовані в с. Санники урочище «Стоянецька гора» та неуспадкованих часток (паїв) площею 18,6706 га, що розташовані в с. Мистичі.

Так, на підставі вищенаведеного рішення, 05.09.2014р. між ТОВ «Агрокультура Мостиська» (позивачем за первісним позовом) та ОСОБА_1 сільською радою (відповідачем 1 за первісним позовом) було укладено договір №1 на управління спадщиною терміном до зявлення спадкоємців або прийняття спадщини, а у випадку визнання спадщини відумерлою до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За твердженням позивача за первісним позовом, ТОВ «Агрокультура Мостиська» належним чином виконує умови договору №1 та сплачує всі платежі за договором вчасно та в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.111-125). А оскільки не наступили обставини, які зумовили б припинення договору, то останній є чинним та продовжує свою дію.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2015р. ОСОБА_1 сільською радою було прийнято рішення №361 про укладення з Фермерським господарством «Стоянцівське» договору на управління спадщиною неуспадкованими частками (паями), а саме: земельними ділянками загальною площею 133,084 га, з яких 65,2978 га розташовані в с. Стоянці, 58,6753 га в с. Санники урочище «Стоянецька гора» та 9,3353 га, що розташовані в с. Мистичі.

Такий договір було укладено 09.09.2015р.

Як наголошує позивач за первісним позовом, фактично сільська рада передала в управління фермерському господарству земельні ділянки, які перебувають в управління ТОВ «Агрокультура Мостиська», зокрема - 58,6753 га в с. Санники урочище «Стоянецька гора» та 9,3353 га, що розташовані в с. Мистичі (згідно договору №1 від 05.09.2014р.).

З огляду на це, позивач за первісним позовом вважає, що таке рішення ОСОБА_1 сільської ради від 14.08.2015р. є незаконним, а укладений між відповідачами по первісному позову договір на управління спадщиною №3 від 09.09.2015р.є нікчемним та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач за первісним позовом звертався в позасудовому порядку до ОСОБА_1 сільської ради з вимогою не вчиняти жодних дій з приводу укладання правочинів щодо вже переданих в управління земельних ділянок, однак сільська рада листом від 18.09.2015р. відмовила товариству «Агрокультура Мостиська» в задоволенні цієї вимоги.

В той же час, до початку розгляду справи по суті Фермерським господарством «Стоянцівське» (відповідачем 2 за первісним позовом) було подано зустрічну позовну заяву до ТОВ «Агрокультура Мостиська» про визнання недійсним договору на управління спадщиною №1 від 05.09.2014р. укладеного з ОСОБА_1 сільською радою.

В обґрунтування зустрічного позову фермерське господарство покликається на недотримання відповідачем за зустрічним позовом під час укладення спірного договору від 05.09.2014р. порядку його укладення, а також на те, що даний договір не підписаний уповноваженою особою (головою сільської ради), а відтак підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Крім того, позивач за зустрічним позовом стверджує, що договір №3 від 05.09.2014р. суперечить рішенню ОСОБА_1 сільської ради від 14.08.2015р.

Відповідач 1 за первісним позовом зустрічні позовні вимоги Фермерського господарства «Стоянцівське» підтримав, а також в ході судового розгляду підтвердив, що договір на управління спадщиною №1 від 05.09.2015р. сільським головою не підписувався, а підпис на останньому був поставлений секретарем Стоянцівської сільської ради з прикладенням печатки.

Розглянувши доводи первісних позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, господарський суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги ТОВ «Агрокультура Мостиська» підлягають до часткового задоволення. При цьому, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 1285 ЦК України, якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою.

Як встановлено судом, 05.09.2014р. між ТОВ «Агрокультура Мостиська» та ОСОБА_1 сільською радою було укладено договір №1 на управління спадщиною, а саме неуспадкованих часток (паїв) площею 58,6753 га, що розташовані в с. Санники урочище «Стоянецька гора» та неуспадкованих часток (паїв) площею 18,6706 га, що розташовані в с. Мистичі, терміном - до зявлення спадкоємців або прийняття спадщини, а у випадку визнання спадщини відумерлою до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Як вбачається наявних матеріалів справи, такі обставини у випадку настання яких даний договір припиняє свою дію не наступили. Доказів, які свідчили б протилежне суду представлено не було.

ОСОБА_4 того, вказаний договір виконується сторонами шляхом своєчасної оплати за користування земельними ділянками з однієї сторони, та прийняттям сплачених сум з другої сторони.

Відтак, спірний договір на момент розгляду спору є чинним та продовжує свою дію.

Однак, як було встановлено судом в ході розгляду розгляду, ОСОБА_1 сільською радою, всупереч існування договірних відносин з позивачем по первісному позову стосовно передачі останньому в управління неуспадкованих часток (паїв) площею 58,6753 га, що розташовані в с. Санники урочище «Стоянецька гора» та не успадкованих часток (паїв) площею 18,6706 га, що розташовані в с. Мистичі, було укладено договір №3 від 09.09.2015р. щодо передачі аналогічних земельних ділянок неуспадкованих часток (паїв) фермерському господарству «Стоянцівське».

Внаслідок таких дій сільської ради було допущено порушення прав та законних інтересів ТОВ «Агрокультура Мостиська», як законного користувача спірних земельних ділянок.

В силу приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам.

Так як, предметом оспорюваного договору №3 від 09.09.2015р. є управління майном (неуспадкованими частками (паями), яке вже перебуває в управлінні позивача за первісним позовом, то це в свою чергу виключає можливість існування двох правочинів укладених між різними сторонами з одного і того ж предмета.

ОСОБА_4 того, відповідач 1 за первісним позовом уклавши договір на управління спадщиною №3 від 09.09.2015р. з відповідачем 2 - порушив майнові права та інтереси ТОВ «Агрокультура Мостиська», а тому такий договір є оспорюваним та підлягає визнанню недійсним в частині, що порушує такі права та інтереси.

В той же час, господарський суд дійшов висновку лише до часткового задоволення первісного позову з наступних мотивів.

Як встановлено судом предметом оскаржуваного ТОВ «Агрокультура Мостиська» договору на управління спадщиною №3 від 09.09.2015р. є неуспадковані частки (паї) загальною площею 133,3084 га, з яких: 65,2978 га в с. Стоянці, 58,6753 га в с. Санники урочище «Стоянецька гора» та 9,3353 га, що розташовані в с. Мистичі. Однак, спірними в оскаржуваних договорах від 09.09.2015р. та від 05.09.2014р. є земельні ділянки загальною площею 68,0106 га, з яких 58,6753 га в с. Санники урочище «Стоянецька гора» та 9,3353 га., а не весь договір на управління спадщиною №3 від 09.09.2015р. як зазначає позивач за первісним позовом.

Таким чином, суд констатує, що в частині надання сільською радою в управління фермерському господарству «Стоянцівське» за спірним договором №3 від 09.09.2015р. земельних ділянок площею 65,2978 га, що розташовані в с. Стоянці не порушуються майнові права та інтереси позивача за первісним позовом, а відтак, спірний договір підлягає визнанню недійсним лише частково, зокрема, в частині п. 3 договору щодо передачі ОСОБА_1 сільською радою земельних ділянок в с. Санники урочище «Стоянецька гора» площею 58,6753 га та земельних ділянок в с. Мистичі урочище «Стоянецька гора» площею 9,3353 га.

Крім того, не заслуговує на увагу суду твердження позивача про нікчемність спірного договору від 09.09.2015р. з тієї підстави, що останній порушує публічний порядок. Зокрема, в обґрунтування нікчемності такого договору позивачем не було представлено суду належних та допустимих доказів, а лише саме покликання на ст. 228 ЦК України, не може бути достатньою підставою для висновку про нікчемність цього договору.

З огляду на вищенаведене, господарський суд вирішив, що первісні позовні вимоги ТОВ «Агрокультура Мостиська» підлягають до задоволення частково.

В той же час, суд розглянувши зустрічну позовну вимогу Фермерського господарства «Стоянцівське» до ТОВ «Агрокультура Мостиська» про визнання недійсним договору на управління спадщиною №1 від 05.09.2014р., дійшов висновку відмовити в її задоволенні з наступних мотивів:

Так, як на підставу для визнання вищенаведеного договору недійсним позивач за зустрічним позовом покликається на те, що такий договір суперечить вимогам прийнятого ОСОБА_1 сільською радою рішення №311 від 05.09.2014р. в частині надання повноважень на підписання цього договору сільському голові.

Як наголошує позивач за зустрічним позовом, такий договір не було підписано уповноваженою особою, зокрема ОСОБА_1 сільським головою. Дану позицію підтримує і голова сільської ради, який стверджує, що цей договір було підписано секретарем Стоянцівської сільської ради та скріплено відповідною гербовою печаткою, а не самим головою сільської ради. А тому, договір на управління спадщиною №1 від 05.09.2015р. підлягає визнанню недійсним.

З такими твердженнями позивача за зустрічним позовом суд погодитися не може з огляду на наступне:

В силу приписів ч.1,2 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Матеріалами справи підтверджено факт виконання ТОВ «Агрокультура Мостиська» умов договору №1 від 05.09.2015р., зокрема щодо оплати за користування землею. Так, у справі містяться відповідні платіжні доручення (а.с. 111-125).

ОСОБА_4 того, ОСОБА_1 сільська рада підтвердила факт виконання своїх зобовязань з боку відповідача за зустрічним позовом, а також визнала, що приймала такі кошти та розпоряджалася ними.

Отже, в даному випадку схваленням вважається прийняття сільською радою платежів в якості оплати за користування земельними ділянками починаючи з вересня 2014р. по листопад 2015р., про що свідчать платіжні доручення, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, навіть за умови підписання спірного договору неуповноваженою на те особою (секретарем сільської ради), проте з наступним схваленням такого договору юридичною особою в інтересах якого він укладався (ОСОБА_1 сільською радою), останній не може визнаватися недійсним чи неукладеним.

Правова позиція господарського суду також кореспондується із положеннями наведеними в п.2.10, п.3.4, п. 3.7 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №11.

З огляду на вищенаведене, зустрічний позов фермерського господарства «Стоянцівське» про визнання недійсним договору №1 від 05.09.2015р. не підлягає до задоволення.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,60,82,82-1,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська» задоволити частково.

2. Визнати частково недійсним п. 3 договору на управління спадщиною №3 від 09.09.2015р. укладений між ОСОБА_1 сільською радою (81370, Львівська область, Мостиський район, с. Стоянці, ) та Фермерським господарством «Стоянцівське» (81370, Львівська область, Мостиський район, с. Стоянці, ) в частині передачі ОСОБА_1 сільською радою в управління Фермерського господарства «Стоянцівське» земельних ділянок в с. Санники урочище «Стоянецька гора» площею 58,6753 га та земельних ділянок в с. Мистичі урочище «Стоянецька гора» площею 9,3353 га.

3. В задоволенні решти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська» - відмовити.

4. В задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства «Стоянцівське» про визнання договору на управління спадщиною №1 від 05.09.2014р. укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська» (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Полуботка, 5, ) та ОСОБА_1 сільською радою (81370, Львівська область, Мостиський район, с. Стоянці, ) недійсним відмовити.

5. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 сільської ради (81370, Львівська область, Мостиський район, с. Стоянці, ) та Фермерського господарства «Стоянцівське» (81370, Львівська область, Мостиський район, с. Стоянці, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська» (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Полуботка, 5, ) 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 21.12.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.12.2015р.

Суддя Юркевич М. В.