РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015Справа №910/22842/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМРБЗ»

про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 6 821 628,24 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Скокін Л.Л., Янкова А.В., Кобець О.В., за довіреностями

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМРБЗ» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 6 821 628,24 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2015 було порушено провадження у справі № 910/22842/15, розгляд справи призначено на 13.10.2015.

У судове засідання 13.10.2015 представник позивача з'явився, подав клопотання про продовження строків розгляду справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 03.09.2015 про порушення провадження у справі № 910/22842/15 позивач виконав частково.

У судове засідання 13.10.2015 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 03.09.2015 про порушення провадження у справі № 910/22842/15 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 13.10.2015 клопотання представника позивача про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 13.10.2015 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем та частковим виконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 03.09.2015 про порушення провадження у справі № 910/22842/15 та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 11.11.2015.

У судове засідання 11.11.2015 представник позивача з'явився, представник відповідача не з'явився.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 11.11.2015 не з'явився, у зв'язку з частковим виконанням позивачем вимог ухвал господарського суду міста Києва від 03.09.2015 та від 13.10.2015, а також невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 03.09.2015, розгляд справи було відкладено на 02.12.2015.

02.12.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засіданні 02.12.2015 представники позивача з'явились, подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи, надали усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судове засіданні 02.12.2015 не з'явився, про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» (далі -банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМРБЗ» (далі - відповідач, позичальник) було укладено Договір на кредитну лінію (не відновлювальну) № 131 (далі - Кредитний договір).

В подальшому сторонами було укладено низку додаткових договорів до Кредитного договору.

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору у період з 18.07.2012 по 16.07.2014 банк, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати позичальникові кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 650 000,00 грн без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобов'язується повернути кредит у строк не пізніше 16.07.2014 та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 21 % річних на визначених Договором умовах. У період з 18.07.2012 по 16.07.2014 банк, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати позичальникові кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 850 000,00 грн без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобов'язується повернути кредит у строк не пізніше 16.07.2014 та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 21 % річних на визначених Договором умовах. У період з 27.09.2013 по 26.09.2014 банк, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати позичальникові кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 185 000 дол. США без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобов'язується повернути кредит у строк не пізніше 26.09.2014 та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 12 % річних на визначених Договором умовах.

Пунктом 3.2 Кредитного договору визначено, що за користування кредитом банк, не рідше одного разу на місяць, нараховує проценти на рахунки № 3491, № 3491, № 3491, а позичальник у строк до 5 числа (включно) кожного наступного місяця за поточним, а також на день закінчення строку дії Договору, сплачує проценти банку за період з 21 числа попереднього місяця ( у місяці надання кредиту - з дня фактичного надання кредиту) по 20 число поточного місяця включно (або по день, що передує дню повного погашення кредиту) на рахунки № 3491, № 3491, № 3491. У випадку несплати нарахованих процентів у встановлений строк наступного робочого дня вони вважаються простроченими і відображаються банком на рахунках прострочених процентів № 2089, № 2069.

28.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» (далі - неплатоспроможний банк) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Стандарт» (далі - приймаючий банк, позивач) було укладено Договір про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Золоті Ворота» № 2 (далі - Договір № 2).

Згідно з п. 1.1 Договору № 2, за цим договором неплатоспроможний банк:

- відступає, а приймаючий банк набуває право вимоги за активами неплатоспроможного банку (включаючи забезпечення за ними), перелік яких визначено у реєстрі договорів про здійснення активних операцій та договорів забезпечення, складеному станом на 28.11.2014 (додаток № 1 до цього Договору), за ціною 40 000 000,00 грн., визначеною Фондом за результатами відкритого конкурсу від 08.10.2014 № 219/14;

- передає, а приймаючий банк приймає на себе зобов'язання щодо повернення грошових коштів (у валюті зобов'язання), залучених неплатоспроможним банком, і сплати процентів за договорами банківського рахунку/вкладу, укладеними неплатоспроможним банком, перелік яких визначено у реєстрі договорів з кредиторами (вкладниками), які підлягають передачі приймаючому банку, складеному Фондом станом на 28.11.2014 (додаток № 2 до цього Договору), на суму 151 013 709,64 грн., визначену Фондом за результатами відкритого конкурсу від 08.10.2014 № 219/14, що еквівалентно сумі:

а) 126 800 066,87 грн;

б) 49,08 рублів РФ;

в) 1 732 970 дол. США 52 центи;

г) 217 469 євро 25 євроцентів;

д) 43,25 англійських фунтів стерлінгів 25 пенсів,

(за курсом НБУ станом на дату введення тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку).

Відповідно до п. 1.2 Договору № 2 до Приймаючого банку переходять:

1) активи (включаючи забезпечення за ними), що зазначені в пункті 1.1 цього Договору, в обсязі і на умовах, які існували на момент складення реєстру договорів про здійснення активних операцій та договорів забезпечення;

2) зобов'язання щодо повернення грошових коштів (у валюті зобов'язання), що зазначені в пункті 1.1 цього Договору, в обсязі і на умовах, які існували на момент складення реєстру договорів з кредиторами (вкладниками),

Пунктом 1.3 Договору № 2 визначено, що передача активів (включаючи забезпечення за ними) та зобов'язань від неплатоспроможного банку до приймаючого банку оформляється актом приймання - передавання активів та зобов'язань, який складається в трьох примірниках та підписується представниками неплатоспроможного та приймаючого банку, по одному для кожної із сторін та для Фонду.

Як вбачається, з Додатку № 1 до Договору до приймаючого банку перейшло право вимоги, зокрема по спірному Кредитному договору.

15.04.2015 позивачем на адресу відповідача було направлено Вимогу про погашення боргу вих. № БТ 15/04-308 з повідомленням про зміну кредитора у зобов'язанні, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач зазначає, що зобов'язання банку за Кредитним договором виконані в повному обсязі, в свою чергу, відповідач порушив умови Кредитного договору в частині повернення кредитних коштів та сплаті відсотків внаслідок чого, у позичальника виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів та відсотках за їх користування.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку відповідача також вбачається, що банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у належному розмірі.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні статей 33 та 34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

В матеріалах справи наявні банківські виписки, з яких вбачається, що у відповідача перед позивачем обліковується наступна заборгованість:

- 183 500 доларів США - заборгованість по поверненню кредитних коштів, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 31.07.2015 еквівалентно 3 965 760,71 грн;

- 58 941 долар США 20 центів - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 31.07.2015 еквівалентно 1 273 823,95 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за Кредитним договором в загальному розмірі 5 239 584,66 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором в розмірі 5 239 584,66 грн підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 1 582 043,58 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.1.1 Кредитного договору у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1 Договору та/або строків сплати процентів. Комісій, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки на рахунок № 0001. У разі, якщо заборгованість позичальника перед банком виражена в іноземній валюті - розмір пені нараховується від гривневого еквіваленту заборгованості позивальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ до валюти станом на дату розрахунку такої пені.

Судом здійснено перерахунок суми пені, з урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та з урахуванням доведеного позивачем належними доказами розміру заборгованості відповідача за Кредитним договором, та встановлено, що позивачем вірно розраховано розмір пені, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 582 043,58 грн пені.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором, з урахуванням пені в загальному розмірі 6 821 628,24 грн підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 3 статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218 грн.

Частиною 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з ціни позову (6 821 628,24 грн), оскільки позов підлягає задоволенню, судовий збір повинно бути стягнуто з відповідача в дохід бюджету в розмірі 73 080,00 грн.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМРБЗ» (01033, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 71; ідентифікаційний код: 37263190) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» (04071, м. Київ, вулиця Почайнинська, будинок 45; ідентифікаційний код: 36335426) заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 3 965 760 (три мільйони дев'ятсот шістдесят п'ять тисяч сімсот шістдесят) грн 71 коп., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 1 273 823 (один мільйон двісті сімдесят три тисячі вісімсот двадцять три) грн 95 коп. та пеню в розмірі 1 582 043 (один мільйон п'ятсот вісімдесят дві тисячі сорок три) грн 58 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМРБЗ» (01033, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 71; ідентифікаційний код: 37263190) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

Повне рішення складено 18.12.2015.

Суддя О.В. Нечай