ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 915/1831/15
м.Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області,
головуючий суддя Коваль С.М.,
при секретарі Сьяновій О.С..,
з участю представників сторін:
від позивача: Зінко Т.А., довіреність № б/н від 15.04.2015.
від відповідача: Архипова Л.О., довіреність № 350/174/301/719/пс від 10.03.2015;
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1831/15
За позовом: Державного підприємства Львівський державний авіаційно-ремонтний завод, 79040, м. Львів, вул. Авіаційна,3,
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
про: стягнення заборгованості у розмірі 66335,60 грн. ,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство Львівський державний авіаційно-ремонтний завод звернулось до господарського суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (правонаступником якого виступає військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення основного боргу в сумі 33334,82 грн.; суму, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції 27953 грн. 98 коп.; три проценти річних у сумі 5046 грн. 80 коп., а також судових витрат, з посиланням на те, що відповідач, всупереч умовам укладеного між ними договору про надання послуг з ремонту озброєння та військової техніки від 10.08.2010 р. № 1008/10, порушив свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у спірній сумі.
Представник відповідача у наданих запереченнях на позовну заяву позовні вимоги визнає повністю, зазначаючи, що заборгованість виникла не з вини відповідача, а у зв`язку із відсутністю бюджетних коштів, та просить застосувати строки позовної давності.
На підставі Закону України „Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2011р. № 993 „Деякі питання Державного концерну „Укроборонпром, у зв`язку з прийняттям державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний авіаційно-ремонтний завод в управління Державного концерну „Укроборонпром відповідно до акту приймання-передачі Державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний авіаційно-ремонтний завод" () зі сфери управління Міністерства оборони України в управління Державного концерну „Укроборонпром" наказом Державного концерну „Укроборонпром" №125 від 03.03.2012р. змінено найменування державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний авіаційно-ремонтний завод на державне підприємство „Львівський державний авіаційно-ремонтний завод, яке згідно ч. 2 п.1 Статуту державного підприємства „Львівський державний авіаційно-ремонтний завод є правонаступником майнових і немайнових прав та обов`язків державного підприємства Міністерства оборони України „Львівський державний авіаційно-ремонтний завод.
Відповідно до вимог спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 13.10.2014 р. №Д-322/1/36ДСК „Про проведення додаткових організаційних заходів у ЗС України у 2014 році військова частина НОМЕР_2 (м. Севастополь), ідентифікаційний код НОМЕР_3 анульовано з 31 жовтня 2014 року, перейшла на нове умовне найменування - військова частина НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 73/14 Військова частина НОМЕР_1 має ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстрована 31.10.14 р.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до умов укладеного сторонами договору про надання послуг з ремонту озброєння та військової техніки від 10.08.2010 р. № 1008/10 (надалі - Договір) Державне підприємство Львівський державний авіаційно-ремонтний завод зобов`язалося надати послуги з виконання технічного діагностування кілів та герметизації їх стиків на літаку МіГ-29УБ № 4 згідно вимог вказівок головного інженера авіації Повітряних Збройних Сил України від 25.02.09р. № 423(0009), від 28.04.10р. № 503(0110), від 28.04.10 р. № 504 (0110) та проведення дослідження технічного стану щодо можливості продовження міжремонтного строку служби з 8 до 10 років з відповідним продовженням встановленого строку служби на літаку МіГ 29УБ № 4, а Військова частина НОМЕР_2 (правонаступником якого виступає військова частина НОМЕР_1 ) прийняти такі послуги та оплатити їх, за фактом виконання послуг, після затвердження командиром військової частини, в якій здійснювалось надання послуг з ремонту робіт на техніці, Акту здачі приймання наданих послуг (п.п. 1.1, 3.3).
Підставою для оплати (розрахунку) замовником виконаних послуг є рахунок фактура разом з Актом здачі приймання послуг, затвердженим командиром військової частини (командиром військової частини НОМЕР_2 ) в якій виконувались послуги, та податковою накладною (п. 3.5).
Відповідно до п. 3.1 договору та специфікації до договору, вартість послуг становить 33334 грн. 82 коп.
На виконання умов договору Державним підприємством Львівський державний авіаційно-ремонтний завод надано відповідачу послуги, обумовлені договором, що підтверджується підписаним повноважними представниками та скріпленим печатками сторін актом здачі - приймання наданих послуг № 5/34/170 від 03.09.2010 р. на суму 33334 грн. 82 коп.
На вказану суму виписано та направлено 15.09.2010 р. відповідачу рахунок-фактуру № 1022 на оплату послуг з виконання технічного діагностування кілів та герметизації їх стиків на літаку МіГ-29УБ № 4.
Військова частина НОМЕР_2 (правонаступником якого виступає військова частина НОМЕР_1 ) не здійснила оплату наданих послуг Державним підприємством Львівський державний авіаційно-ремонтний завод.
Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлено претензії від 25.03.2013 р. за № 04/341, від 13.11.2013 р. за № 07/1534, від 27.02.2015 р. за № 07-20/483 (а. с. 17, 27, 32) з вимогою погасити заборгованість.
Відповідач у наданій відповіді за № 5/12/151 від 10.04.2013 р. на претензію від 23.03.2013р., просив надати додатковий час для вирішення питання щодо обставин, зазначених у претензії. Проте, до цього часу кошти за послуги не сплатив, порушивши зобов`язання за договором.
Як передбачено ст. 901 ЦК України, - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Оскільки відповідачем не виконані грошові зобов`язання за укладеним сторонами договором, то позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 33334 грн. 82 коп. підлягали б задоволенню повністю.
Підлягали б задоволенню повністю й вимоги в частині стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 5046 грн. 80 коп. три відсотка річних за період з 16.09.2010 р. по 01.10.2015 р.; 27953 грн. 98 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції за період з 16.09.2015 р. по 01.10.2015 р., розрахунки котрих надані позивачем та перевірені судом, оскільки відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .
Проте, в позові належить відмовити повністю з нижченаведеного.
У запереченні від 16.12.2015 року відповідач просить відмовити в позові в зв`язку пропуском позивачем строку для звернення в суд з вимогою про захист свого цивільного права.
В обґрунтування наведеного відповідач посилається на статі 257, ч. 2 статті 264, ч. 4 статті 267 Цивільного кодексу України.
Тобто, відповідач клопоче про застосування у даній справі до вимог позивача позовної давності.
Пунктом 3.4 договору №1008/10 від 10.08.2010 року передбачено, що основною формою оплати є оплата за фактом виконання послуг, після затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_2 ), акту приймання послуг (додаток № 4 до договору).
Згідно п. 3.5 договору при розрахунку виконавець надає замовнику рахунок фактуру разом з Актом здачі приймання послуг, затвердженим командиром військової частини (командиром військової частини НОМЕР_2 ) в якій виконувались послуги, та податковою накладною.
За направленим рахунком фактурою № 1022 від 15.09.2010 року відповідачу термін оплати закінчився 16.09.2010 року. Вказаний рахунок було отримано відповідачем в строк, що не заперечується сторонами.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини 5 цієї статті за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Отже, позовна давність для звернення в господарський суд Державним підприємством Львівський державний авіаційно-ремонтний завод з метою стягнення з Військової частини НОМЕР_2 (правонаступником якого виступає військова частина НОМЕР_1 ) 33334 грн. 82 коп. боргу, 5046 грн. 80 коп. три відсотка річних, 27953 грн. 98 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції, яка виникла внаслідок невиконання останнім зобов`язань по договору №1008/10 від 10.08.2010 року на підставі рахунку фактури № 1022 від 15.09.2010 року в частині розрахунку за надані послуги, сплила 16.09.2013 року.
Позивач звернувся з позовом лише у жовтні 2015 року.
Крім того, слід зазначити, що позивачем не заперечувався факт пропуску строку позовної давності, який в свою чергу на його думку було перервано, про що зазначено в позовній заяві (а.с. 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Отже, в стягненні 33334 грн. 82 коп. боргу, 5046 грн. 80 коп. три відсотка річних, 27953 грн. 98 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82, 821, 83, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Повний текст рішення складено 28.12.2015.

Суддя С.М.Коваль