ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.15р. Справа № 904/9489/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", м. Дніпропетровськ

відповідача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, мікрорайон Перемоги, м. Кузнецовськ, Рівненська область

про стягнення 14 982 грн. 09 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2. представник, довіреність № 3438-К-О від 14.08.2015 року

від відповідача-1: представник не з'явився

від відповідача-2: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" та відповідача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 14 982 грн. 09 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-2 зобовязань за договором банківського обслуговування № б/н від 10.10.2014р. щодо своєчасного та повного повернення кредиту. Так, станом на 04.06.2015р. заборгованість по погашенню кредиту склала:- 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 2 422,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 930,76 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; - 629,11 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом.

Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-1 обґрунтовані тим, що за умов договору поруки №41113ROIAS0D9 від 10.10.2014р., укладеного позивачем з товариством з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", останнє поручається перед кредитором (позивачем) за боржника (відповідача-2) за виконання ним свого обов'язку за договором банківського обслуговування від 10.10.2014р. та солідарно відповідає разом з боржником.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2015р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 17.11.2015р.

Ухвалами господарського суду від 17.11.2015р. та від 08.12.2015 року, у звязку з неявкою представників відповідачів -1,2 в судове засідання, розгляд справи відкладався на 08.12.2015р. та на 24.12.2015р.

24.12.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-1 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. (а.84-87)

Представник відповідача-2 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвали господарського суду були направлені на адресу відповідача-2, яка вказана у наявному в матеріалах справи Спеціальному витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (34400, Рівненська область, м. Кузнецовськ, мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_1) (а.с.63-64), з зазначеної адреси повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. (а.с.76,77)

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовну заяву подано до господарського суду Дніпропетровської області 29.10.2015р., будь-яких клопотань про продовження строку розгляду справи від представників сторін до господарського суду не надходило, а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає 29.12.2015р.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що відповідачі-1,2 повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів-1,2, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

24.12.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач-клієнт) та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (позивач-банк) було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та заяву на відкриття рахунку (а.с.34).

Згідно вказаної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі-умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 10.10.2014 року (далі договір) та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 9445 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі умови).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16. Умов та правил надання банківських послуг, яким встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. (п. 3.2.1.1.3. Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі "Угода") (п. 3.2.1.1.8.Умов).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами за цим договором.(пункт 3.2.1.6.1. Умов)

На виконання умов договору банківського обслуговування № б/н від 10.10.2014 року, публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надавав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитні кошти у межах встановленого ліміту у сумі 10 000,00 грн., які використовувались відповідачем, що підтверджується банківською випискою з рахунку №9445 за період з 13.11.2014 року по 16.11.2015 року. (а.с. 69-71)

Відповідно до розділу 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі-«період», в який дебетове сальдо підлягає обнулення»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи зь 360днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п.3.2.1.4.9. Умов).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.17. Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь - які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань.

В порушення своїх зобовязань, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 належним чином умови договору банківського обслуговування від 10.10.2014 року не виконав, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість зі сплати кредиту станом на 04.06.2015 року у сумі 10 000,00грн. заборгованість за кредитом; - 2 422,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 930,76 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; - 629,11 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, що і є предметом даного спору.

Таким чином, причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов договору банківського обслуговування від 10.10.2014 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є субєктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобовязаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що підписана між сторонами заява на відкриття рахунку, заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.34) та "Умови та правила надання банківських послуг", Тарифи банку, разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 10.10.2014 року.

Позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором банківського обслуговування від 10.10.2014 року.

Позивачем заявлена до стягнення з відповідача-2 заборгованість зі сплати кредиту у сумі 10 000,00 грн., розраховану станом на 04.06.2015р. року, 2 422,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 629,11 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом.

Зобов'язання відповідача-2, щодо сплати кредиту за договором банківського обслуговування від 10.10.2014 року, передбачено умовами договору та нормами законодавства.

З огляду на приписи умов договору банківського обслуговування від 10.10.2014 року та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 10 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2 422,22 грн.; заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом 629,11 грн. - є таким, що настав.

Доказів сплати кредиту у сумі 10 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2 422,22 грн.; заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом 629,11 грн. відповідач-2 суду не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач-2 неналежним чином виконав свої зобовязання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 заборгованості зі сплати кредиту у сумі 10 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2 422,22 грн.; заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом 629,11 грн. - обґрунтовані належними доказами, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 930,76 грн., суд зазначає наступне:

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Позивачем заявлена до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язання у сумі 1930,76 грн. за період з 09.12.2014 року по 04.06.2015 року.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені, та встановлено, що здійснений позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи, умовам договору та приписам діючого законодавства, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 1930,76 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином з урахуванням вищевикладеного, з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню 14982,09 грн. (заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн. + заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 2422,22 грн. + заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 629,11 грн. + пеня у сумі 1930,76 грн.).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "ВЕРУС" (поручитель-відповідач-1) та публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" (далі - кредитор) укладено договір поруки №41113ROIAS0D9. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (боржник) всіх своїх обовязків за договором банківського обслуговування від 10.10.2014 року. (а.с.90)

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

Пунктами 4, 5, 6 договору поруки передбачено, що за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів). Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений у письмовій вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору.

Відповідно до п. 8 договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

19.05.2015 року позивач звернувся до відповідача-2 з претензією про сплату боргу (а.с. 55), яка останнім залишена без відповіді. Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-2 не здійснив.

Також, 19.05.2015 року позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою про сплату боргу (а.с.58), яка останнім залишена без відповіді. Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-1 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи викладені обставини, судом встановлений факт наявності заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за договором банківського обслуговування від 10.10.2014 року у сумі 10000,00 грн., яка з урахуванням договору поруки №41113ROIAS0D9 від 10.10.2014 року підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з солідарним стягнення з відповідачів-1, 2 суми у розмірі 14982,09 грн. яка складається з 10000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 2422,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1930,76 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; - 629,11 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом.

Щодо вимог позивача покласти судовий збір на відповідача -2, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволення позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року No 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки вина у виникненні спору, як відповідача-1 так і відповідача-2 матеріалами справи підтверджена, судовий збір підлягає покладенню на відповідачів у рівних частинах по 50% від загальної суми судового збору, а саме на відповідача-1 - 913 грн. 50 коп., і на відповідача -2 913 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (34400, Рівненська область, м. Кузнецовськ, Мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_2, код ІПН НОМЕР_1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 3/181, ) на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 10000 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 2422 грн. 22 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1930 грн. 76 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 629 грн. 11 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (34400, Рівненська область, м. Кузнецовськ, Мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_2, код ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) суму судового збору у розмірі 913 грн. 50 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 3/181, ) на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) суму судового збору у розмірі 913 грн. 50 коп.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.12.2015р.

Суддя ОСОБА_4