ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 грудня 2015 року Справа № 2/41-10-1813
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Панова І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В.,
Жукової Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 у справі №2/41-10-1813 за заявою ОСОБА_5 про визнання банкрутом Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 у справі №2/41-10-1813.

Однак у прийнятті касаційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.09.2015 у справі №2/41-10-1813 призначено арбітражного керуючого Бондаренка І.Е. ліквідатором Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка". Зобов'язано арбітражного керуючого Дворніченко О.О. передати арбітражному керуючому Бондаренку І.Е. печатки та штампи Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка", документи та іншу документацію Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка". Відкладено розгляд справи на 29.10.2015. Зобов'язано ліквідатора Кредитної спілки "Промислово-фінансова спілка" надати: звіт про проведену роботу; відомості щодо ліквідаційної маси банкрута.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_8 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.09.2015 та прийняти нове рішення, яким призначити нового ліквідатора з числа осіб, які також подавали заяву по цій справі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалу господарського суду Одеської області від 22.09.2015 скасовано, справу передано для подальшого розгляду до господарського суду Одеської області.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 8 Закону Україну "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212- VІ, що набрала законної сили з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство), якою визначено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 41 ГПК України, якою встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

У відповідності до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який набрав законної сили 19.01.2013 у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають оскарженню в касаційному порядку, є вичерпним.

З моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, які полягають зокрема, у завершенні розгляду питання про призначення ліквідатора із завершенням відповідного апеляційного провадження.

Тому подання касаційних скарг на інші судові рішення, прийняті у справі про банкрутство, тягне за собою наслідки у вигляді відмови в прийнятті відповідної касаційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 04.11.2015 у справі №916/2019/13 та від 18.11.2015 у справі №910/15007/14.

Згідно ст. 11128 ГПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги ОСОБА_4 не погоджується з постановою суду апеляційної інстанції винесеної за результатами перегляду ухвали господарського суду Одеської області від 22.09.2015 саме в частині призначення ліквідатора боржника арбітражного керуючого Бондаренко І.Е.

Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду ухвали місцевого суду про призначення ліквідатора не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

Якщо касаційну скаргу подано на ухвалу суду першої чи апеляційної інстанції, яка не підлягає оскарженню (в тому числі якщо суд нижчої інстанції помилково не повернув скаржникові таку касаційну скаргу), - то відповідні обставини виключають перегляд судових рішень у касаційному порядку.

З огляду на зазначене колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 у справі №2/41-10-1813 необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 107, 11113 ГПК України, ч.3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 у справі №2/41-10-1813.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді:Білошкап О.В.
Жукова Л.В.