ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа№ 914/1080/15

Господарський суд Львівської області у судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1, м.Київ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання, м.Стрий Львівської області

за участі у справі: третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 бурове обладнання (Україна), м.Стрий Львівської області

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Індустріал Сервісес Лімітед (Discovery Industrial Services Limited), місто Лондон Сполучене Королівство

третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Дріллінг Еквіпмент (Еуропе) Лімітед (Discovery Drilling Equipment (Europe) Limited), Нікосія, Кіпр

про визнання недійсним рішення загальних зборів ТзОВ ОСОБА_3 Завод бурового обладнання від 28.01.2015р.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_4 (представник за довіреністю від 01.04.2015р.);

від відповідача не зявився;

від третьої особи-1 не зявився;

від третьої особи-2 не зявився;

від третьої особи-3 не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання за участі у справі: третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 бурове обладнання (Україна), третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Індустріал Сервісес Лімітед (Discovery Industrial Services Limited), третьої особи-3,

яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 Дріллінг Еквіпмент (Еуропе) Лімітед (Discovery Drilling Equipment (Europe) Limited) про визнання недійсним рішення загальних зборів ТзОВ ОСОБА_3 Завод бурового обладнання від 28.01.2015р.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та треті особи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статуту ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання, затвердженого рішенням зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання, оформленого протоколом №04 від 22.07.2010р., учасниками товариства є ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 бурове обладнання (Україна), яке володіє 99,999% статутного капіталу товариства (23 999 760,00 грн.) та ОСОБА_1, яка володіє 0,001% статутного капіталу товариства (240,00 грн.).

Згідно із рішенням зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання, оформленого протоколом №28/01/15 від 28.01.2015р. позачергових зборів учасників, генеральному директору ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання надано згоду на пошук інвестора для купівлі та згоду на відчуження нерухомого майна товариства, в тому числі майнового комплексу заводу, що знаходиться за адресою м.Стрий, вул.Яворницького, 41, або його частини, при цьому, виключно за умови попереднього погодження такого відчуження чи іншого обтяження майна з всіма третіми особами, які можуть мати право вимоги на таке майно, в тому числі іпотекодержателями та заставодержателями такого майна за всіма договорами, за якими товариство виступає боржником, поручителем, майновим поручителем, заставодавцем або іпотекодавцем, в тому числі за умови, якщо це не суперечитиме умовам укладених товариством договорів іпотеки, застави, поруки, позички чи інших договорів та чинному законодавству. Така попередня згода повинна бути отримана до підписання договорів про відчуження.

Позивач стверджує, що рішення загальних зборів, яке оформлено вищезазначеним протоколом порушує його права, оскільки ОСОБА_1 не було повідомлено про вказані загальні збори, чим унеможливлено її участь при прийнятті відповідних рішень, з якими позивач не погоджується.

Позивач зазначає, що його участь на загальних зборах могла б істотно вплинути на прийняття рішення, оскільки позивач вважає передчасним рішення про задоволення вимог чи пошук інвестора шляхом продажу нерухомого майна, що позбавить можливості товариства здійснювати основну діяльність по оренді нерухомого майна, і вважає більш доцільним інші способи погашення заборгованостей, в тому числі реструктуризацію заборгованості та рефінансування.

Крім того позивач посилається на те, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства. Разом з цим ОСОБА_1 стверджує, що, оскільки повідомлення про проведення загальних зборів не було, то отже і не було попередньо визначеного порядку

денного проведення загальних зборів, а тому рішення, що приймалися на таких зборах не можуть вважатися рішеннями з питань, включених до порядку денного загальних зборів.

Отже, ОСОБА_1 вважає, що вищезазначені обставини є підставами для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання від 28.01.2015р.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із ст.10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статуту ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання, затвердженого рішенням зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання, оформленого протоколом №04 від 22.07.2010р., учасниками товариства є ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 бурове обладнання (Україна), яке володіє 99,999% статутного капіталу товариства (23 999 760,00 грн.) та ОСОБА_1, яка володіє 0,001% статутного капіталу товариства (240,00 грн.).

Статтею 60 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно із п.10.7. статуту товариства, збори визнаються повноважними, якщо на них присутні учасники (особисто або через представників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Згідно із ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пунктом 10.10. статуту товариства передбачено, що чергові загальні збори скликаються головою товариства два рази на рік.

Відповідно до п.10.12. учасники, що володіють у сукупності більш як 20% голосів мають право вимагати від голови товариства скликання позачергових зборів з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства.

Позивач у позовній заяві стверджує, що він не був повідомлений про проведення загальних зборів, відтак відповідачем було порушено вимоги закону під час скликання та проведення загальних зборів товариства, позбавлено позивача можливості взяти участь у загальних зборах.

Як зазначено у п.17 Постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

У п.18 вищезазначеної Постанови зазначено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

Суд звертає увагу позивача, що при вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується (п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Крім того, відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Як вбачається із протоколу загальних зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 завод бурового обладнання, яким було прийнято оскаржуване рішення, він підписаний представником ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 бурове обладнання (Україна), яке відповідно до статуту товариства володіє 99,999% статутного капіталу товариства.

Позивач зазначає, що його участь на загальних зборах могла б істотно вплинути на прийняття рішення, оскільки позивач вважає передчасним рішення про задоволення вимог чи пошук інвестора шляхом продажу нерухомого майна, що позбавить можливості товариства здійснювати основну діяльність по оренді нерухомого майна, і вважає більш доцільним інші способи погашення заборгованостей, в тому числі реструктуризацію

заборгованості та рефінансування.

Покликаючись на вищенаведене та порушення порядку скликання та проведення загальних зборів, позивачем не наведено обставин за яких прийняті рішення, оформлені вищезазначеними протоколами, порушують права та законні інтереси позивача. Разом з тим, володіючи 0,001% статутного капіталу товариства, позивачем не доведено яким чином його участь на загальних зборах могла б істотно вплинути на прийняття рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 21.12.2015р.

Суддя Петрашко М.М.