РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015Справа №910/29421/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про: стягнення 1 863 606,35 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Лебедєв Ю.В., представник за довіреністю

Від відповідача: Громніцький Ю.П., представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "Київгаз" до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення 1 863 606,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 року порушено провадження у справі №910/29421/15.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків оплати за договором на розподіл природного газу №14-136-Тн від 11.03.2014 року, в зв'язку з чим позивач нарахував відповідачу 3 % річних в розмірі 92 597,07 грн та пеню в розмірі 1 771 009,28 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову посилається на те, що заборгованість за послуги з транспортування газу сплачена у повному обсязі, проведення розрахунків поставлене в залежність від алгоритму розподілу коштів, затвердженим НКРЕ, але доказів на підтвердження своїх заперечень, як і контррозрахунку суми заявлених санкцій, не надав.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

У судовому засіданні 16.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 року між публічним акціонерним товариством «Київгаз» та публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» укладено договір на розподіл природного газу № 14-136-ТН від 11.03.2014р., за яким позивач зобов'язався надати відповідачу в 2015р. згідно додаткової угоди № 1 від 03.12.2014р. послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами (п.2.1. Договору), а відповідач зобов'язався сплатити Позивачу вартість послуг з транспортування газу у розмірі, у строк та у порядку, передбаченому умовами цього договору (п.2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.6. Договору надання послуг з транспортування газу газорозподільними мережами підтверджується підписаним Сторонами актом наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами.

Акти наданих послуг є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.10 Договору).

Відповідно до п. 5.5 Договору визначено, що оплата вартості послуг з транспортування природного газу здійснюється замовником на умовах передоплати авансовими платежами.

Згідно з п.5.5 Договору у випадку недоплати за фактично протранспортований природний газ за розрахунковий період замовник проводить остаточний

розрахунок не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що згідно актів приймання-передачі послуг з транспортування газу в січні - вересні 2015р. позивач надав відповідачу послуги з транспортування природного газу на загальну суму 102 620 811 грн. 15 коп.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що відповідачем допущено порушення строків оплати за договором на розподіл природного газу №14-136-Тн від 11.03.2014 року, в зв'язку з чим позивач нарахував відповідачу 3 % річних в розмірі 92 597,07 грн та пеню в розмірі 1 771 009,28 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.5.5 Договору у випадку недоплати за фактично протранспортований природний газ за розрахунковий період замовник проводить остаточний

розрахунок не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у період з січня 2015 року по вересень 2015 року несвоєчасно проводилась оплата за надані позивачем послуги згідно умов Договору. Доказів зворотнього відповідачем суду не надано.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за Договором позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 92 597,07 грн та пеню в розмірі 1 771 009,28 грн.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Відповідно до розрахунку позивача розмір 3 % річних за період з січня 2015 року по вересень 2015 року становить 92 597,07 грн. Відповідач контррозрахунку суду не надав, наявну заборгованість не спростував, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 92 597,07 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно д п.7.2.1. Договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом V Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За таких підстав позивач має право на стягнення з відповідача пені.

Стосовно заяви відповідача про зменшення неустойки суд відзначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

За приписами статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищенаведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку за встановлених судом обставин прострочення відповідача не завдало будь-яких значних збитків позивачу, позивачем не доведені обставини щодо збитків, не зазначений їх розмір, не наданий відповідний розрахунок.

Проаналізувавши подані відповідачем докази у підтвердження можливого скрутного фінансового стану, суд звертає увагу на показники наданих до матеріалів справи фінансових звітів за 2014рік, звітом за 9 місяців 2015року.

За показниками річної фінансової звітності за результатами 2014 року заборгованість контрагентів перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за поставлений природний газ становить 27 млрд. 140 млн. 600 тис. грн.; станом на 31.12.2013р. заборгованість за природний газ перед Позивачем становила 32 млрд. 999 млнн. 314 тис. грн.; а станом на 31.03.2015р. така заборгованість становила - 36 млрд. 379млн.793тис.грн.

На підставі зазначеного, враховуючи незначний термін прострочення оплати послуг, відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення оплати послуг, приймаючи до уваги погашення відповідачем суми основного боргу суд на підставі системного аналізу змісту приписів ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України та п. 3 ст. 83 ГПК України, приймаючи до уваги інтереси сторін у даній справі, дійшов висновку про можливість зменшення нарахованої позивачем пені до 885 504,64 грн.

Судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,6, ) на користь публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м.Київ, вул.Кіквідзе, 4-б, ) 3 % річних в розмірі 92 597 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот дев'яносто сім) грн 07 коп, пеню в розмірі 885 504 (вісімсот вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот чотири) грн. 64 коп та 27 954 (двадцять сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн 10 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя Шкурдова Л.М.