УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.12.2015Справа № 910/31859/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Готель-Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ХОСПІТЕЛЕТІ ГРУП"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог

на предмет спору

на стороні відповідача: 1) Уповноважена особа Фонду гарантуання вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЄВРОГАЗБАНК";

2) Приватне підприємство "ЕКСПЕРТНЕ АГЕНТСТВО";

3) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про першочергове право на викуп та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від16.12.2015 (вх. № 31859/15 від 18.12.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з таких підстав:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015р. мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 218 гривень.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру (п.п. 1, 2 прохальної частини позовної заяви).

Згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збр сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, звертаючись з даним позовом до господарського суду, позивач відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4, абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір"мав сплатити судовий збір в загальній сумі 2436,00 грн. (1218,00 грн. х 2 = 2436,00 грн.).

Відповідно до п.п. 2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2012 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, на підтвердження факту сплати судового збору позивач повинен надати оригінал платіжного документу із зазначенням у ньому належних платіжних реквізитів.

Фактично до позовної заяви додано копії двох квитанції від 15.12.2015, які до того ж виготовлені таким чином, що фактично не містять номеру відповідної квитанції, у зв'язку з чим не можливо дійти висновку про те, чи це копії двох окремих квитанцій або копія однієї квитанції на суму 1218,00 грн.

Отже, зважаючи на відсутність оригіналів платіжних документів на підтвердження сплати судового збору, суд дійшов висновку про те, що позивач не дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що тягне за собою наслідки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Відповідно до абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 вищенаведеної постанови Пленуму Вищий господарський суд України також вказав, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № б/н від 16.12.2015 підлягає поверненню позивачеві без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В. Гумега