ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 р. Справа № 923/1770/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Очисні споруди", м.Скадовськ Херсонської області

до Приватного підприємства "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін", м.Херсон

про стягнення 28863,04грн.

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 10.11.2015р., якою розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 03.12.2015р. оголошувалась перерва до 11год. 25хв. 22.12.2015р.

Провадження у справі порушено за позовною заявою про стягнення 24927,86грн. боргу, 573,34грн. на відшкодування втрат від інфляції, 185,18грн. в якості 3% річних, 3176,66грн. пені у відносинах за договором про надання послуг з водовідведення № 53 від 28.05.2014р.

Вимоги обґрунтовано твердженням про невиконання відповідачем грошових зобов'язань з оплати послуг з приймання та очистки стічних вод за рахунками № 2637 від 08.07.2015р., № 2638 від 29.07.2015р., № 3025 від 19.08.2015р.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених письмово, зокрема, посилаючись на наступне.

Між учасниками спірних відносин не існує точки, в якій мережі споживача підключаються до мереж виконавця, тому позивач і відповідач не можуть вважатися споживачем і виконавцем, і один не може надавати послуги іншому без залучення третьої особи.

Судовими рішеннями у іншій справі встановлено, що підприємством "Резерв-Д1" приймаються стоки від оздоровчих закладів с.Красне, місцевості "Цукур" у м.Скадовську, до яких відноситься і ТОВ "ДЗ СТ "Дельфін", та через власну каналізаційну мережу передаються до міської каналізаційної мережі КП "Очисні споруди" на розі вулиць ім.Будьонного та ім.Шмідта в м.Скадовську через засіб регулювання-прийомний колодязь-гаситель.

ТОВ "ДЗ СТ "Дельфін" здійснило оплату за отримані стоки на користь ПП "Резерв-Д1".

В свою чергу ПП "Резерв-Д1" є споживачем послуги з водовідведення відносно виконавця послуги - КП "Очисні споруди" в названій точці передачі послуги з підземного каналізаційного колектора через прийомний колодязь-гаситель в самопливний колектор міської каналізаційної мережі, яка перебуває в управлінні позивача. Відповідно, між цими підприємствами і повинні укладатися договори та здійснюватися розрахунки.

З цих обґрунтувань відповідач навів висновок про неотримання ним у спірних відносинах послуг з водовідведення від КП "Очисні споруди".

У судовому засіданні 22.12.2015р. представником позивача заявлено усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ПП "Резерв-Д1" та ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Клопотання мотивоване твердженням про те, що рішення у справі може вплинути на права та обов'язки цих осіб, проте обґрунтувань цього твердження позивач не навів.

Відповідно до ст.27 ГПК України третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору може бути залучено до участі у справі, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї з сторін.

У справі нема даних, обґрунтувань тези про те, що рішення суду у справі може вплинути на права та обов'язки якоїсь із сторін у справі, тому нема достатніх підстав для залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ПП "Резерв-Д1" та ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Відтак, судом відхилено клопотання позивача про залучення цих суб'єктів до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

С у д в с т а н о в и в:

Між комунальним підприємством "Очисні споруди" (позивач, виконавець) та приватним підприємством "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" (відповідач, споживач) 28.05.2014р. укладено договір про надання послуг з водовідведення, за яким виконавець зобов'язався надавати споживачеві послуги з водовідведення, а споживач зобов'язався оплачувати ті послуги за встановленими тарифами.

Відповідно до п.6 договору платежі за послуги вносяться не пізніше трьох днів після отримання рахунку.

До ціни позову позивач відніс 24927,86грн. боргу за послуги у червні, липні, серпні 2015р., а також 573,34грн. на відшкодування втрат від інфляції, 185,18грн. у якості 3% річних, 3176,66грн. пені у зв'язку з прострочкою оплати названої вартості послуг по 08.10.2015р.

В якості доказів надання послуг заявленою вартістю позивач зазначив підписані ним та не підписані відповідачем акти надання послуг з водовідведення 891м3 на суму 15674,47грн. за червень 2015р. № 2952 від 08.07.2015р., 452м3 на суму 7951,58грн. за липень 2015р. № 2953 від 29.07.2015р., 74м3 на суму 1301,81грн. за серпень 2015р. № 3350 від 19.08.2015р. (а.с.13,15,17). Також до обґрунтувань вимог віднесено посилання на рахунки № 2637 від 08.07.2015р., № 2638 від 29.07.2015р., № 3025 від 19.08.2015р., суми за якими кореспондуються з сумами за переліченими актами (а.с.12,14,16). У справі є копії супровідних листів позивача на адресу відповідача від 07.08.2015р., від 21.08.2015р. та описів поштового вкладення від 10.08.2015р. і 21.08.2015р. щодо направлення позивачем відповідачу названих актів та рахунків (а.с.20-23).

При обґрунтуванні вимог позивач зазначив, що застосовував тариф у розмірі 17,59грн./м3 з ПДВ, встановлений рішенням виконкому Скадовської міської ради від 15.09.2014р. № 174 (копія рішення на а.с.18-19).

Відповідно до ст.526, 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити борг з втратами від інфляції та трьома відсотками річних від суми боргу за весь період прострочки платежу.

Згідно зі ст.230,231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання; у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Ці позовні вимоги, які ґрунтуються на підставах невиконання відповідачем грошових зобов'язань за вказаними рахунками № 2637, 2638, 3025, які, в свою чергу, обґрунтовані позивачем вказаними актами № 2952, 2953, 3350, задоволеними бути не можуть у зв'язку з наступним.

В письмових поясненнях на адресу суду (вх. № 2/5946/15 від 03.12.2015р. а.с.47) позивач зазначив, що за червень-серпень 2015р. кількість наданих послуг відповідачу обрахував, взявши ту кількість за аналогічні періоди 2014р., згідно статистичної інформації у 2014р. Відповідач отримував стоки без лічильника. При такому визначенні кількості отриманих у червні-серпні 2015р. стічних вод від відповідача позивач послався на застосування п.3.16 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (наказ Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008р.).

За цим п.3.16 Правил, якщо споживачі мають власні водозабори і у визначений строк не надіслали даних про обсяги скиду стічних вод до мереж водовідведення за попередній місяць або надіслали недостовірні дані щодо обсягів скиду, виробник відповідно до умов договору здійснює розрахунок оплати за скид стічних вод за розрахунками попереднього місяця або за пропускною спроможністю відповідних мереж споживачів.

Як зазначено, позивач за названими трьома актами, за його ж письмовими поясненнями вчиняв розрахунок не за пропускною спроможністю мереж, а виходячи з розрахунку попереднього місяця, взявши за такий стосовно червня 2015р. червень 2014р., стосовно липня 2015р. липень 2015р. та стосовно серпня 2015р. серпень 2015р.

Очевидно, що попереднім місяцем червню 2015р. є травень 2015р., а не червень 2014р., попереднім липню 2015р. - червень 2015р., а не липень 2014р., попереднім серпню 2015р. - липень 2015р., а не серпень 2014р.

Відтак, розрахунок кількості, а відповідно й вартості, стоків за тими актами № 2952, 2953, 3350 та рахунками № 2637, 2638, 3025 не відповідає застосовуваній позивачем при їх складенні нормі за п.3.16 Правил, тому ті акти й рахунки оплаті не підлягали, у відповідача не виникло обов'язку оплачувати саме ці рахунки у передбачений 3-денний строк після отримання рахунків.

Відтак, за цими актами й рахунками, що віднесено до підстав вимог, не виникло ні обов'язку оплати, ні боргу з їх неоплатою. Тому не може бути стягнута в якості боргу сума саме за цими актами й рахунками, відповідно не підлягають стягненню й нараховані на неї втрати від інфляції, відсотки річних та пеня.

Позовні вимоги з цими підставами вимог, до яких віднесено посилання саме на ці акти й рахунки з поясненнями саме про той застосований спосіб визначення кількості стоків у 2015р., задоволенню не підлягають, що зовсім не значить, що відповідач не має обов'язку оплачувати за названим договором № 53 від 28.05.2014р. на користь позивача стоки у червні-серпні 2015р., виходячи зі справжньої їх кількості.

Цей договір є чинним, не розірваний, не припинений, не визнаний недійсним, у його п.21 зазначено, що договір укладається на 1 рік та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Даних про такі письмові заяви про розірвання договору або необхідність його перегляду у справі нема.

У справу під час провадження залучено примірник акта № ОУ-0000002 від 19.08.2015р. (а.с.56) про отримання ПП "Резерв-Д1" від ПП "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" у 2015р. 1615м3 стоків.

Технологічно стоки ПП "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" у мережу КП "Очисні споруди" попадають посередком мережі ПП "Резерв-Д1".

Щодо цієї справжньої кількості стоків у розмірі 1615м3 позивач вже вчинив акт надання послуг № 4925 від 16.12.2015р. щодо відповідача, склав рахунок на оплату № 4415 від 16.12.2015р. на суму 28411,08грн. (їх копії на а.с.84), проте до підстав вимог у цій справі посилання саме на ці акт та рахунок не віднесено, а право позивача за ст.22 ГПК України на зміну підстав вимог (його можна використовувати згідно зі ст.22 ГПК України до початку розгляду справи по суті) вичерпалось раніше дати створення тих акту й рахунка від 16.12.2015р., а саме - у судовому засіданні 03.12.2015р., у якому розпочато розгляд справи по суті (протокол судового засіданні на а.с.79).

Суд у цій справі наперед не оцінює обґрунтованість зазначеного рахунка позивача від 16.12.2015р., прийняв до уваги усвідомлення позивачем права на позов процесуальним змістом у випадку неоплати того рахунка відповідачем.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд, на підставі ст.49 ГПК України, відносить на позивача судовий збір у справі (його й сплачено позивачем при заявленні позову).

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення

складено 24.12.2015р.

Суддя В.В. Чернявський