РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015Справа №910/27655/15

За позовом Приватного підприємства «Ліком»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Посадский»

про стягнення 37894,25 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (директор);

від відповідача не зявився;

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ПП «Ліком» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Посадський» про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 17242,41 грн. та нарахованих на вказану заборгованість пеню в розмірі 8201,94 грн, 24% річних в розмірі 3862,56 грн. та інфляційних втрат в розмірі 8587,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 19.03.2013 між ПП «Ліком» (постачальник) та ТОВ «Посадский ( покупець) укладено договір поставки №80, у відповідності до умов якого позивач у період з листопада по грудень 2014 року поставив відповідачу товар на суму 19907,81 грн.

Відповідач, всупереч положень договору поставки свої зобовязання щодо оплати поставленого товару виконав не у повному обсязі, сплативши лише 2665,40 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 17242,41 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, просить стягнути нараховані на вказану заборгованість на підставі ст.625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 8587,34 грн. та 24% річних в розмірі 3862,56 грн.

Також, позивачем у відповідності до положень п.4.3 договору нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу в розмірі 8201,94 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що між сторонами було укладено вказаний договір поставки, відповідно до умов якого відповідачу на підставі видаткових накладних поставлено товар, який позивачем було оплачено лише частково. Просив стягнути вказану заборгованість.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 19.03.2013 між ПП «Ліком» (постачальник) та ТОВ «Посадский» (покупець) укладено договір поставки №80, за умовами якого постачальник зобовязався постачати покупцю товари народного споживання, а покупець зобовязався приймати їх та оплачувати. Асортимент та кількість товарів визначаються сторонами з урахуванням потреб покупця в товарах та можливостей постачальника і вказуються у накладних (рахунках) на поставку, які є невідємними частинами договору.

Згідно умов пунктів 3.1-3.2 договору поставки ціни на товари та загальна сума кожної поставки вказуються в накладних (рахунках по яким вони поставляються. За поставлений товар покупець зобовязаний сплатити постачальнику протягом 14 днів з дня поставки суму, що вказана в накладній (рахунку), по які поставляється товар.

На виконання вказаного договору поставки позивач на здійснив поставку відповідачу товару відповідно до видаткових накладних: №к-0330444 від 28.11.2014 на суму 2027,11 грн., № Лк-0330445 від 28.11.2014 на суму 3864,11 грн., №Лк-0330446 від 28.11.2014 на суму 2655,46 грн., № Лк-0330568 від 28.11.2014 на суму 1280,94 грн., № Лк-0330573 від 28.11.2014 на суму 2538,01 грн., № Лк-0336484 від 0.12.2014 на суму 925,84 грн., № Лк-0338642 від 05.12.2014 на суму 1002,64 грн., № Лк-0346626 від 12.12.2014 на суму 236,24 грн., № Лк-0347050 від 12.12.2014 на суму 3739,63 грн. та №Лк-0351385 від 18.12.2014 на суму 1637, 83 грн., всього на суму 19907,81грн.

Відповідачем вказаний товар прийнято, проте оплачено не в повному обсязі, а лише частково, на суму 2665,40 грн. (прибуткові касові ордери № 25343 від 1.07.2015 (сплату зараховано в рахунок вказаної заборгованості частково, в розмірі 43,11 грн.), №25344 від 14.07.2015, № 25345 від 14.07.2015, № 25346 від 14.07.2015), внаслідок чого утворилась заборгованість за поставлений, але неоплачений товар в розмірі 17242,41 грн.

Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до положень п.4.3 договору поставки за прострочення оплати поставленого товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несплаченої в строк суми за кожен день прострочення платежу. Сторони, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України встановили, що за порушення грошового зобовязання, покупець, на вимогу постачальника зобовязаний сплатити 24% річних.

Відповідно до п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 5.3 договору поставки сторони погодили, що строк позовної давності по стягненню та нарахуванню пені становить 3 роки.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України та п.4.3 договору поставки позивачем, за період з 13.12.2014 по 22.10.2015 нараховано 8587,34 грн. інфляційних втрат та 3862,56 грн. 24% річних (згідно наданих позивачем розрахунків), які підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі положень п.4.3 договору позивачем відповідачу за період прострочення з 13.12.2014 по 22.10.2015 нараховано пеню в розмірі 8201,94 грн.

Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем пеню за прострочення оплати поставленого товару позивачем нараховано, з урахуванням вимог пунктів 4.3 договору поставки та ст.232 ГК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 8201,94 грн., інфляційних втрат в розмірі 8587,34 грн. та 24% річних в розмірі 3862,56 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Посадский» (02192, м. Київ, вул. Малишка, 1; ідентифікаційний код 38407937) на користь Приватного підприємства «Ліком» (03124, м. Київ, пров. Радищева, 3; ідентифікаційний код 30638249) 17242 (сімнадцять тисяч двісті сорок дві) грн. 41 коп. заборгованості, 8587 (вісім тисяч пятсот вісімдесят сім) грн. 34 коп. інфляційних втрат, 3862 (три тисячi вісімсот шістдесят дві) грн. 56 коп. 24% річних, 8201 (вісім тисяч двісті одну) грн. 94 коп. пені та витрати зі сплати судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко