УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

22.12.2015Справа № 910/31955/15

Суддя Пригунова А.Б., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Приватного підприємства "Тантал"

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4 1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно з п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

У даному випадку ОСОБА_2 заявлено позов до Приватного підприємства «Тантал» про визнання права власності на нежитлове приміщення.

В той же час, суд відзначає, що відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Матеріли позовної заяви не містять документально підтверджених відомостей, що ОСОБА_2 є суб'єктом підприємницької діяльності, а спір виник саме внаслідок господарських відносин, що суперечить вимогам ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, оскільки громадяни не можуть бути сторонами в господарському процесі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» на підставі пункту 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір непідвідомчий господарському суду, зокрема, коли його вирішення законодавством України віднесено до компетенції іншого органу або заява взагалі не підлягає розглядові в судовому порядку.

Відповідно до п. 1.2. рекомендацій Президії Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» від 28.12.2007 р. № 04-5/14 до корпоративних спорів належать також спори за позовами учасників (акціонерів) господарських товариств про визнання недійсними правочинів, укладених товариством, якщо позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів.

Аналогічні висновки викладені також і в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 р. № 3-327гс15.

Водночас, ОСОБА_2 не обґрунтовує заявлені вимоги порушенням її корпоративних прав.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником недотримано вимог ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 62 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає розгляду в господарських судах України.

За таких обставин, суд відмовляє ОСОБА_2 у прийнятті позовної заяви до розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 прийнятті позовної заяви.

2. Позовні матеріали повернути заявнику.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пригунова А.Б.