ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" грудня 2015 р.Справа № 11/47-10-2116

Суддя Власова С.Г., розглянувши скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ОНТ" від 24.11.2015р. за вх. № 2-6442/15 на бездіяльність органу державної виконавчої служби (Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції) у порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України

за позовом Телекомпанії "Чорне море" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ОНТ"

про стягнення 29 577,93 грн.

за участю учасників судового процесу:

за позовом Телекомпанії "Чорне море" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ОНТ"

про стягнення 29577,93 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від скаржника(боржника) : ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 07.12.2015р.

Від стягувача (позивач): ОСОБА_3 за довіреністю №06-2015 від 01.01.2015р.;

Від ДВС України: не з'явився;

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.08.2010р. позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "ОНТ" на користь Телекомпанії "Чорне море" у вигляді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю основну заборгованість в сумі 28800,00 грн., 600,00 грн. інфляційних, 177,93 грн. - 3% річних, 295,78 грн. держмита та 236 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

31.08.2010р. на виконання рішення суду було видано відповідний наказ.

24.11.2015р. за вх. № 2-6442/15 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ОНТ" звернулося до господарського суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність органу державної виконавчої служби у порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою просить суд витребувати матеріали ВП, за яким накладався арешт на поточний рахунок ТОВ „Телерадіокомпанія „Общественное Независимое Телевидение; визнати бездіяльність Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції стосовно зняття арештів з рахунків Заявника незаконною; зобовязати Приморський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції на підставі рішення суду по цій справі своєю постановою зняти арешт з банківських рахунків ТОВ „Телерадіокомпанія „Общественное Независимое Телевидение у банку ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит та зобовязати субєкта оскарження надати суду звіт про виконання рішення по цій справі.

Скаржник ТОВ "Телерадіокомпанія "ОНТ" в обґрунтування скарги відзначив, що 13.10.2015р. ТОВ "Телерадіокомпанія "ОНТ" звернувся до начальника Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції з заявою про закінчення виконавчого провадження за стягненням, якщо воно ще не закінчено, з прийняттям відповідної постанови та зняття арешту з рахунків боржника у філії „ОРУ АТ „Банк „Фінанси та Кредит з посиланням на ст. 47,49 Закону України „ Про виконавче провадження. Відповідно до відповіді, яку одержано скаржником 22.10.2015р., начальник Другого приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 повідомив, що на виконанні у Відділі перебувало ВП по виконанню наказу по даній справі від 31.08.2010р. та 10.03.2012р. Виконавче провадження закінчено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України „ Про виконавче провадження, а також відмовив у задоволенні заяви про зняття арешту на підставі ст. 60 Закону України „ Про виконавче провадження.

Скаржник зауважує, що у разі закінчення виконавчого провадження повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається , що передбачено ч. 1 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження. Повернення виконавчого провадження аналогічно закінченню виконавчого провадження, оскільки будь-які дії державним виконавцем після цього вже не здійснюються та не можуть здійснюватися.

Крім того, скаржник відзначив, що у відповідності до п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

З огляду на викладене, скаржник наполягає на тому ,що державний виконавець був зобовязаний зняти арешт з майна боржника при наявності факту закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 25.11.2015р. скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні від 08.12.2015р., скаржника в т.ч. зобовязано надати докази на обґрунтування викладених у скарзі вимог

У звязку з ненаданням скаржником та Приморським відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України витребуваних судом доказів, а також необхідністю витребування нових доказів розгляд скарги відкладено на 22.12.2015р., про що винесено відповідну ухвалу суду від 08.12.2015р., якою також зобовязано скаржника надати копії матеріалів виконавчого провадження щодо виконання рішення суду від 16.08.2010р. по даній справі.

У судовому засіданні від 22.12.2015р. представник скаржника надав на виконання вимог суду супровідний лист з додатком, а саме копії заяви від 04.09.2015р. №10006/15 про зняття арешту з рахунків ТРК „ОНП у філії „ОРУ АТ „Банк „Фінанси та Кредит, наказу від 31.08.2010р. по справі № 11/47-10-2116, Постанови про відкриття виконавчого провадження №В-13/1434 від 22.09.2010р., Постанови про повернення виконавчого документу №В-13/332 від 14.12.2012р.

У судовому засіданні представник Стягувача заперечував проти задоволення скарги посилаючись на пропущення заявником строку оскарження дій органів Державної виконавчої служби.

Відповідно до положень ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, Закону №202/98-ВР, Закону №606-XIV, розділ XIV Господарського процесуального кодексу України, іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Відповідно до ст.25 Закону України „Про виконавче провадження Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

У частині 1 ст.27 Закону України „Про виконавче провадження встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності до ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: 1) винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; 2) винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; 3) винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та ін.

Як вбачається з матеріалів скарги, Постановою державного виконавця №В-13/1434 від 22.09.2010р. відкрито виконавче провадження по виконанню наказу від 31.08.2010р. по даній справі.

У відповідності до Постанови від 14.12.2012р. №В-13/332 державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) повернуто виконавчий документ (наказ) від 31.08.2010р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до положень вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими скаржник обґрунтовує підстави скарги, та фактів, якими стягувач обґрунтовує свої заперечення.

Між тим, належні докази, які свідчать про факт накладення арешту на рахунки скаржника, в т.ч. на які саме рахунки та у якій банківській установі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ОНТ" суду не надані

Згідно з приписами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку , що заявником не доведено належними та відповідними доказами бездіяльність органу державної виконавчої служби тому підстави для задоволення вимог скарги від 24.11.2015р. за вх. № 2-6442/15 у суда відсутні.

Крім того, суд зауважує, що у відповідності до п. 2.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012N 512/5, Сторона виконавчого провадження (її представник) може знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі ДВС у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вона бажає, за усним клопотанням до державного виконавця, проте, вимога суду щодо надання матеріалів виконавчого провадження проігнорована скаржником.

Керуючись ст. 86, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ОНТ" у задоволенні скарги від 24.11.2015р. за вх. № 2-6442/15 на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Суддя С.Г. Власова