донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.12.2015 справа №7/210

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від скаржника: від позивача: від відповідача: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду від у справіОСОБА_4 ОСОБА_5 довіреність № 20-22/172 від 28.04.2015 р.; не зявився; не зявився; Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м.Київ Донецької області 15.10.2015 р. № 7/210
за позовом доВідкритого акціонерного товариства Донецькобленерго м.Горлівка, Донецької області в особі структурної одиниці Краматорські електричні мережі м.Краматорськ, Донецької області Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу м.Маріуполь, Донецької області
простягнення заборгованості за активну електроенергію 10586736,44 грн., пені 378240,86 грн., 3 % річних 69322,83 грн., інфляційних 127040,84 грн.
ВСТАНОВИВ:

20.08.2015 р. до господарського суду Донецької області за вх. № 8126/15 надійшла скарга Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (відповідача) вих. №03/01/1171 від 12.08.2015 р. на бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області по справі № 7/210 від 10.11.2010 р., в якій скаржник просить визнати незаконною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження від 27.05.2011 р. № 26751190, зобовязати Департамент державної виконавчої служби України скасувати всі заходи примусового виконання наказу № 7/210 щодо накладення арешту на кошти КП «Компанія «Вода Донбасу», зобовязати Департамент державної виконавчої служби України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 26751190.

В обґрунтування наведеного заявник посилався на бездіяльність виконавчого органу щодо закінчення виконавчого провадження, з огляду на те, що сума боргу по справі №7/210 сплачена у добровільному порядку шляхом укладання договору №517Е/32 від 27.06.2012р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. №517 та платіжним дорученням №1 від 24.09.2012р., про що листом №03/01/772 від 09.06.2015р. повідомлено Департамент державної виконавчої служби. Проте, станом на 05.08.2015р. постанова про закінчення виконавчого провадження №26751190 не надходила, згідно даних з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не вносилася, арешт, накладений на кошти боржника не знятий. Окрім того, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» м.Маріуполь, Донецької області свідчить про визнання стягувачем надходження на його рахунок коштів від виконавчої служби на погашення основного боргу за наказом 7/210.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» м.Маріуполь, Донецької області №03/01/1171 від 12.08.2015р. про визнання незаконною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження від 27.05.2011р. за №26751190; зобовязання Департаменту державної виконавчої служби України скасувати всі заходи примусового виконання наказу 7/210 щодо накладення арешту на кошти Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу»; зобовязання Департаменту державної виконавчої служби України закінчити виконавче провадження за №26751190, задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження від 27.05.2011р. за №26751190; зобовязано Департамент державної виконавчої служби України закінчити виконавче провадження за №26751190. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Департамент державної виконавчої служби України м.Київ, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. по справі № 7/210 в частині задоволених вимог скарги скасувати, у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Також скаржник зазначив, що Постановою державного виконавця примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 27.05.2011 р. ВП № 26751190 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області від 22.10.2010 р. № 7/210, встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення. У звязку з невиконанням боржником рішення у самостійному порядку, 08.09.2014 р. державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору. 09.09.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми 228480526,47 грн. Клопотанням б/н від 30.09.2014 р. стягувач просив накласти арешт на всі рахунки, що відкриті боржником, в тому числі через свої відокремлені підрозділи, які визначені стягувачем у витязі ЄДРПОУ від 25.09.2014 р. та на рахунки, які будуть відкриті в майбутньому, а також накласти арешт на все майно боржника та оголосити заборону на його відчуження. Тому скаржник посилався на те, що ані боржником, ані стягувачем не було повідомлено державного виконавця про погашення боргу за основним зобовязанням, а також на те, що станом на 30.09.2014 р. при зверненні стягувача до відділу з клопотанням про накладення арешту на майно та кошти боржника, борг сплачений не був. Постановою державного виконавця від 05.11.2014 р. накладено арешт на все майно боржника в межах залишку боргу за зведеним виконавчим провадженням № 41211546 у сумі 228480526,47 грн. Протягом 2011-2014 р.р. робилися запити до органів, які здійснюють реєстрацію майнових прав, щодо встановлення наявності у боржника майна та майнових прав. Протягом листопада березня 2015 р. з рахунків боржника списано 214346,98 грн., які перераховані за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 41211546. Борг за ВП 26751190 з виконання наказу господарського суду Донецької області № 7/210 від 22.10.2010 р. повністю не сплачений, інформації про повне виконання рішення суду у державного виконавця немає, у звязку з чим винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» без документального підтвердження повної оплати боргу та виконавчого збору державний виконавець не має законних підстав. Тому державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Донецької області № 7/210 від 22.10.2010 р. діяв та діє в межах і у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги. Просив ухвалу господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. по справі № 7/210 в частині задоволених вимог скарги скасувати, у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не зявився.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі №7/210 від 10.11.2010р. позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго м.Горлівка, Донецької області задоволені частково: стягнуто з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» м.Донецьк на користь позивача заборгованість у розмірі 10586736,44грн., 3% річних у сумі 69 322,83грн., пеню у сумі 302 592,69грн., інфляційні в сумі 127 040,84грн., державне мито у сумі 25 500,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.11.2010р. на виконання судового рішення було видано відповідний наказ.

27.05.2011р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 22.11.2010р. №7/210 (ВП № 26751190) про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію у сумі 10 586 736, 44 грн.

Вказаною постановою боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання судового рішення, та попереджено, що у випадку невиконання рішення в наданий для самостійного виконання строк його буде виконано в примусовому порядку та з боржника буде стягнуто виконавчий збір і витрати, повязані з провадженням виконавчих дій.

12.12.2013р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 26751190 з примусового виконання наказу № 7/210 до зведеного виконавчого провадження № 41211546, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

В подальшому вчинено певні виконавчі дії, у тому числі вжито заходи для забезпечення реального виконання рішень, зокрема: 08.09.2014 р. винесена постанова про стягнення виконавчого збору, 09.09.2014 р. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми 228480526,47 грн.

Відповідно до договору №517Е/32 від 27.06.2012р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.06.2012р. №517 та платіжного доручення №1 від 24.09.2012р. на суму 358 836 076,55 грн., Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» сплатило заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 10 586 736,44 грн. у виконання рішення суду по справі №7/210. Тобто, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» повністю виконало наказ господарського суду Донецької області №7/210 від 22.11.2010р. про стягнення з боржника 10 586 736,44 грн.

Дані обставини підтверджено стягувачем та вбачається з копії витягу інформації до ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про заборгованість КП «Компанія «Вода Донбасу» перед ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за зведеним виконавчим провадженням, що знаходиться на виконанні у ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України станом на 01.08.2015р.

Листом №03/01/2732 від 04.10.2012р. боржник повідомив про самостійне погашення боргу за рядом виконавчих проваджень, зокрема, по справі № 7/210.

Як встановлено ухвалою господарського суду Донецької області від 30.07.2015 р. листом №03/01/2732 від 04.10.2012р. виконавчий орган повідомлено про добровільну сплату основного боргу за рішенням суду на користь позивача, у тому числі у справі №7/210.

Крім того, ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 р. також встановлено факт повідомлення виконавчої служби про виконання рішення суду у справі №7/210.

Тобто, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» виконало наказ господарського суду Донецької області № 7/210 від 22.11.2010 р. та сплатило основний борг в сумі 10586736,44 грн.

Проте, враховуючи добровільну сплату боржником суми основного боргу за наказом № 7/210 від 22.11.2010 р., відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України не здійснив дії щодо закінчення виконавчого провадження.

В результаті чого, 20.08.2015 р. до господарського суду Донецької області за вх. №8126/15 надійшла скарга Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (відповідача) вих. № 03/01/1171 від 12.08.2015 р. на бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області по справі № 7/210 від 10.11.2010 р., в якій скаржник просить визнати незаконною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження від 27.05.2011 р. № 26751190, зобовязати Департамент державної виконавчої служби України скасувати всі заходи примусового виконання наказу № 7/210 щодо накладення арешту на кошти КП «Компанія «Вода Донбасу», зобовязати Департамент державної виконавчої служби України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 26751190.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» м.Маріуполь, Донецької області №03/01/1171 від 12.08.2015р. про визнання незаконною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження від 27.05.2011р. за №26751190; зобовязання Департаменту державної виконавчої служби України скасувати всі заходи примусового виконання наказу 7/210 щодо накладення арешту на кошти Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу»; зобовязання Департаменту державної виконавчої служби України закінчити виконавче провадження за №26751190, задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження від 27.05.2011р. за №26751190. Зобовязано Департамент державної виконавчої служби України закінчити виконавче провадження за №26751190. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В результаті наведеного Департамент державної виконавчої служби України м.Київ звернувся з даною апеляційною скаргою.

Оскарження дій посадових осіб Державної виконавчої служби визначено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України та ст. 82 Закону України Про виконавче провадження.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Органи державної виконавчої служби здійснюють виконавче провадження в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець відповідно до статті 25 Закону України Про виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ст. 37 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний перелік обовязків та прав державних виконавців, до яких, зокрема, віднесено: обовязок неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій, здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (зі змінами та доповненнями) виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Матеріали справи містять лист боржника №03/01/772 від 09.06.2015р., яким повідомлено виконавчий орган про добровільну сплату основного боргу за рішеннями суду на користь позивача, у тому числі у справі №7/210.

На підтвердження направлення даного листа відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України надано копію фіскального чеку від 16.06.2015р.

Крім того, отримання вищезазначеного листа відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вбачається з листа-відповіді останнього №18867-0-33-15 від 06.08.2015р.

Одночасно, ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.05.2015р. по справі №7/210, що винесена за результатами розгляду скарги Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на дії Державної виконавчої служби України, за участю у судовому засіданні представника останнього, та ухвалою господарського суду Донецької області від 30.07.2015р. у справі №7/210, встановлено сплату суми боргу самостійно боржником та повідомлення про таке державного виконавця листом №03/01/2732 від 04.10.2012р.

Таким чином, відповідачем у добровільному порядку повністю сплачена сума боргу у розмірі 10586736,44 грн.

Отже, в силу приписів ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом має наслідком закінчення виконавчого провадження, про що державний виконавець виносить відповідну постанову.

Положеннями ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Враховуючи наведене, бездіяльність органу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження №26751190 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 22.11.2010р. №7/210 про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 10 586 736,44 грн. підлягає визнанню незаконною, а дії неправомірними.

Крім того, судова колегія зауважує, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 р. скаргу Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу" на дії Державної виконавчої служби України у справі № 7/210 задоволено. Визнано неправомірними дії Державної виконавчої служби України по винесенню постанови від 08.09.2014 р. про стягнення з Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу" виконавчого збору в сумі 1 058 673 грн. 64 коп.; визнано недійсною постанову Державної виконавчої служби України від 08.09.2014 року про стягнення з Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу" виконавчого збору в сумі 1 058 673 грн. 64 коп.

Тому посилання апелянта на неможливість винесення постанови про закінчення виконавчого провадження без документального підтвердження повної оплати боргу та виконавчого збору є такими, що суперечать обставинам справи та не можуть бути прийняті до уваги як обґрунтування щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Тому, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги відповідача на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині визнання незаконною бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби України щодо закінчення виконавчого провадження від 27.05.2011 р. за № 26751190.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового Суду України №14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Крім того, у п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Якщо під час розгляду скарги господарським судом буде виявлено порушення законності або недоліки в діяльності органу Державної виконавчої служби, учасників виконавчого провадження, суд має вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК України.

Тобто, ані Господарський процесуальний кодекс України, ані Закон України «Про виконавче провадження» не надає повноважень відповідному суду скасувати акти державної виконавчої служби. З метою поновлення порушеного права, господарський суд вправі постанову державної виконавчої служби або наслідки виконавчих дій визнати недійсними. До того ж, суд не вправі зобовязати державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із наведеним Законом можуть здійснюватись тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судова колегія погоджується з відмовою у задоволенні вимоги відповідача про зобовязання Департаменту державної виконавчої служби України скасувати всі заходи примусового виконання наказу № 7/210 щодо накладення арешту на кошти КП «Компанія «Вода Донбасу».

Проте апеляційний господарський суд не погоджується з доводами господарського суду Донецької області в частині задоволення скарги про зобовязання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закінчити виконавче провадження за № 26751190 з огляду на те, що такі заходи мають здійснюватися виключно державною виконавчою службою, оскільки господарський суд при розгляді таких заяв не наділений повноваженнями по вчиненню дій, пов'язаних із здійсненням виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ, тому ухвала господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. у справі № 7/210 підлягає скасуванню в частині зобовязання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закінчити виконавче провадження № 26751190, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

В іншій частині ухвала господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. по справі №7/210 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на КП Компанія Вода Донбасу та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України пропорційно задоволеним вимогам.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м.Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. у справі №7/210 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. у справі №7/210 в частині зобовязання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закінчити виконавче провадження № 26751190.

В іншій частині ухвалу господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. по справі №7/210 залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, м.Маріуполь, вул.К.Лібкнехта, 177а, ) на користь Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Городецького, 13, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 406,00 грн.

Господарському суду Донецької області видати наказ у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : Н.В. Будко

Судді: А.М.Мясищев

ОСОБА_3