Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" грудня 2015 р. Справа № 906/1707/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 14-126 від 15.05.14р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 09.02.15р. № 182

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (м.Малин Житомирської області)

про стягнення 457873,15 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 457873,15 грн., з яких 133587,45 грн. пені, 294957,72 грн. інфляційних нарахувань та 29327,98 грн. 3% річних за неналежне виконання зобов'язань згідно договору № 2564/14 про переведення боргу від 31.10.14р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві від 14.12.15р. № 1802 (а.с.55-57) та його представник в судовому засіданні проти заявленого позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні. Зокрема зазначили, що після укладення між сторонами договору № 2564/14 про переведення боргу від 31.10.14р. було укладено договір № 1249/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") від 11.12.14р. згідно якого змінено порядок та строки проведення розрахунків за природний газ по договору № 2564/14 про переведення боргу від 31.10.14р., а саме на суму переведеного боргу у розмірі 1300000,00 грн.

Також зазначили, що згідно укладеного договору № 1249/30 від 11.12.14р. не передбачено нарахування пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, у зв'язку з чим вважають заявлені позовні вимоги безпідставними.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Комунальним підприємством "Малинтеплоенерго" (покупець) договору купівлі-продажу природного газу № 521/14-БО-10 від 27.11.13р. (а.с.18-23), позивач передав (поставив) покупцю протягом січня - квітня 2014 року природний газ на загальну суму 1765626,21 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу за вказаний період (а.с.31-34).

31.10.14р. між НАК "Нафтогаз України" (кредитором), КП "Малинтеплоенерго" (первісним боржником) та ТОВ "Малин Енергоінвест" (новим боржником) укладено договір № 2564/14 про переведення боргу (а.с.14,15).

Відповідно до пп.1.1 даного договору, за цим договором за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за договором купівлі - продажу природного газу № 521/14-БО-10 від 27.11.2013 (далі - "зобов'язання"), укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов'язанні та замінює первісного боржника у зобов'язанні.

Згідно пп.2.1 договору, сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладання даного договору дорівнює 1300000,00 гривень.

Відповідно до пп.3.1 договору, за цим договором до нового боржника переходять обов'язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1. статті 2 цього договору, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором купівлі - продажу природного газу № 521/14-БО-10 від 27.11.13р.

Згідно пп.3.2 договору, новий боржник зобов'язується перераховувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1 статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених договором купівлі - продажу природного газу № 521/14-БО-10 від 27.11.2013.

Відповідно до ст.520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Позивач, звернувшись з даним позовом, обґрунтував це тим, що відповідач як новий боржник, згідно договору № 2564/14 про переведення боргу від 31.10.14р., взяв на себе обов'язок, крім сплати штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, сплатити частину основного боргу по договору №521/14-БО-10 від 27.11.13р. за січень - квітень 2014 року.

Згідно даних позивача підставою для звернення до суду з даним позовом стало неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору № 2564/14 про переведення боргу від 31.10.14р., зокрема, в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ (а.с.5,16,17).

Господарський суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.14р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області (сторона перша), Департаментом фінансів Житомирської обласної державної адміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням Малинського міськвиконкому (сторона третя), Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Малинської міської ради (сторона четверта), Товариством з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (сторона п'ята) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено договір № 1249/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік").

Відповідно до п.1 цього договору, його предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014р. № 30 (п.1 договору)(а.с.58,59).

Відповідно до п.3 договору, Державна казначейська служба України перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п.2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі 1300000,00 на підставі рішення Мінфіну.

Згідно п.8 даного договору, сторона п'ята перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 1300000,00, у тому числі податок на додану вартість 216666,67 гривень, для погашення заборгованості за природний газ по договору від 31.10.14р. №2564/14 за 2014 рік.

Відповідно до п.11 договору, з метою виконання договору сторони зобов'язалися, зокрема, забезпечити подання до територіальних органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених договорів та платіжних документів згідно з Порядком та умовами надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування; не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Згідно п.16 договору, сторони узгодили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п.14 договору).

Актом звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла на розрахункову дату 01 грудня 2014 року та непогашена станом на 10 грудня 2014 року, підписаного ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "Малин Енергоінвест" на виконання ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" та постанови КМУ № 30 від 29.01.2014 року, зафіксована суму кредиторської заборгованості на користь позивача за договором переведення боргу № 2564/14 у розмірі 1300000,00 грн. При цьому до акту звіряння розрахунків жодних сум штрафних санкцій, інфляційних, чи відсотків річних за невиконання або неналежне виконання основного зобов'язання за договором переведення боргу включено не було, у графі 3 згідно договору № 2564/14 узгоджена сума лише основного боргу 1300000,00 грн. (а.с.60).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов даного договору № 1249/30 про організацію взаєморозрахунків, відповідач перерахував позивачеві 1300000,00 грн. на погашення заборгованості за природний газ згідно договору про переведення боргу № 2564/14 від 31.10.14р., що підтверджується копією платіжного доручення № 124 від 23.12.14р. (а.с.61).

Отже, станом на 23.12.14р. у відповідача перед позивачем була відсутня заборгованість згідно договору купівлі-продажу природного газу № 521/14-БО-10 від 27.11.13р.

Господарський суд дійшов висновку, що розрахунок за поставлений природний газ відбувся в порядок та строк, передбачений у договорі № 1249/30 про організацію взаєморозрахунків від 11.12.14р., оскільки уклавши цей договір, сторони спору, тим самим, змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу № 521/14-БО-10 від 27.11.13р. та, відповідно, договору від 31.10.14р. № 2564/14 про переведення боргу.

Таким чином, відсутні підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій за порушення грошового зобовязання, що, відповідно, є підставою для відмови у задоволенні заявленого позову.

При відмові в позові судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.12.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу (рек. з повід. про вруч.).