ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" грудня 2015 р. Справа № 5023/321/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І. В.;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "РС - Центр" (вх.№5725 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.06.2013р. у справі №5023/321/11

за заявою Приватного підприємства "РС - Центр", м. Кременчук,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс - Т", с. Радгоспне ,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2013р. у справі №5023/321/11 (суддя Чистякова І.О.) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора на правонаступника. Замінено кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс - Т" - Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (ідентифікаційний код 38150327). Зобов`язано ліквідатора внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс - Т" відомості про заміну кредитора Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (ідентифікаційний код 38150327) (а.с.80-а.с.85, том 10).

Приватне підприємство "РС - Центр" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 03.06.2013р. та направити справу до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

Одночасно в апеляційній скарзі скаржник просить поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги, оскільки апелянт не мав змоги скористатись своїм правом на апеляційне оскарження ухвали суду від 03.06.2013р. у зв'язку з тим, що перебуває у стані стійкої неплатоспроможності (ліквідаційній процедурі банкрутства), а на рахунку боржника були відсутні будь-які кошти для сплати судового збору, що, на думку апелянта, згідно зі ст.52 ГПК України є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, передбачені цим Кодексом та Законом про банкрутство (ч. 5 ст. 106 ГПК України).

Апеляційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, передбачені цим Кодексом та Законом про банкрутство (ч. 5 ст. 106 ГПК України).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на момент порушення провадження у справі, далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 17.05.2011 року, з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку роз'яснено, зокрема, наступне.

Статтею 93 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги. Заява про поновлення строку розглядається одноособово одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений у встановленому законом порядку. Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України. Про поновлення або про відмову у поновленні пропущеного строку може зазначатися в ухвалі як окремому документі (за підписом судді, який розглядав відповідне питання у порядку ч. 2 ст. 93 ГПК України) або в ухвалах (за підписами суддів) про повернення апеляційної скарги (ч. 2 ст. 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України) чи про прийняття її до провадження (ст. 98 ГПК України).

В силу положень ч. 1 ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. При цьому, ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, виходячи зі змісту ст. ст. 33, 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно зі статтею 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті цього Кодексу.

(Стаття 93 в редакції Закону №2453-VІ від 07.07.10; із змінами, внесеними згідно із Законом №4176 -VІ від 20.12.2011р.)

В обґрунтування клопотання на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали апелянт зазначив, що не скористався своїм правом на апеляційне оскарження ухвали суду від 03.06.2013р. у зв'язку з тим, що перебуває у стані стійкої неплатоспроможності (ліквідаційній процедурі банкрутства), а на рахунку боржника були відсутні будь-які кошти для сплати судового збору.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, а тому колегія суддів не може вважати вказане клопотання обґрунтованим.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює те, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, передбачених процесуальним законом.

Колегія суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку, які, в цьому випадку, не вбачаються за відсутності обставин, що об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги.

Отже, можливість вчасного подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.06.2013р. залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер. Саме тільки факту неплатоспроможності апелянта - Приватного підприємства "РС - Центр", та введення ліквідаційної процедури, недостатньо для задоволення клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги за тих обставин, що матеріали справи не містять доказів того, що апелянт не міг за об'єктивних обставин, що перешкоджали б йому раніше скористатись наданими законодавством процесуальними правами протягом двох з половиною років. Тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

Крім того, судова колегія зазначає, що в обґрунтування апеляційної скарги, апелянт не наводить доводів, чим порушені його права та обов'язки оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів покладений на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належних та допустимих доказів того, що оскаржувана ухала господарського суду порушує права та обов'язки скаржника до апеляційної скарги не додано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладені обставини, зокрема, те, що відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду господарського суду Харківської області від 03.06.2013 року суперечить вищезазначеним нормам законодавства, судова колегія дійшла висновку про повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 53, 91, ч.2 ст. 93, п.4 ч.1 ст.97 ГПК України Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1. В задоволенні клопотання Приватного підприємства "РС - Центр" про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги відмовити.

2. Повернути апеляційну скаргу Приватного підприємства "РС - Центр" на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.06.2013р. у справі №5023/321/11 заявнику.

Додаток: заявнику - матеріали апеляційної скарги з додатками на 18 арк., у тому числі: оригінал квитанції №70 від 11.12.2015 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1218 грн. на 1 арк.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя І.В.Тарасова