ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа № 907/502/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гнатюк Г.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Коватехбуд" (надалі ТзОВ "Коватехбуд"), б/н від 20.11.2015р. (вх.№ЛАГС 01-05/5597/15 від 30.11.2015р.)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 17.11.2015р. про відстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р.

у справі № 907/502/14

за позовом: ТзОВ "Коватехбуд", с. Холмок, Ужгородський район, Закарпатська область

до відповідача: Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Ужгород

про стягнення 312 7856,65 грн., в т.ч. 285 9889,04 грн. - основного боргу, 91 673,16 грн. - пені, 16 924,27 - 3% річних, 159 370,18 грн. - інфляційних втрат,

з участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 29.09.2015р.);

ОСОБА_3 директор)

від відповідача: не зявився

Представникам позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 10.07.2014р. позовні вимоги ТзОВ "Коватехбуд" задоволено повністю (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) та стягнуто з Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Коватехбуд" суму 3 354 945,55 грн., в т.ч 2 859 889,04 грн. суму основного боргу, 161 642,50 грн. пені, 27 972,07 грн. 3% річних, 305 441,94 грн. інфляційних втрат, а також 67 443,66 грн. у відшкодування сплаченого судового збору (а.с. 98-102 том І).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. рішення господарського суду Закарпатської області від 10.07.2014р. у справі №907/502/14 скасовано в частині стягнення пені в розмірі 161 642,50 грн. та судових витрат в розмірі 2 396,72 грн. В цій частині прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено. Пункт 2 резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: Стягнути з Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ТОВ Коватехбуд 2 859 889,04 грн. основного боргу, 27 972,07 грн. 3% річних, 305 441,94 грн. інфляційних втрат, 65 046,94 грн. у відшкодування сплаченого судового збору (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) (а.с. 138-147 том ІІ).

27.01.2015р. господарським судом Закарпатської області було видано наказ на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.14р. (а.с. 149-151 том ІІ).

Ужгородська районна державна адміністрація Закарпатської області звернулась із заявою №1283/02-38 від 10.11.2015р. про відстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. по справі №907/502/14 на шість місяців (а.с. 155-156 том ІІ).

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 17.11.2015р. у справі № 907/502/14 (суддя Русняк В.С.) заяву Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Ужгород про відстрочку постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. у справі №907/502/14 задоволено частково. Відстрочено виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. у справі №907/502/14 до 31.12.2015р. включно (а.с. 177-180 том ІІ).

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що відповідач є бюджетною установою, а джерелом коштів на виконання судового рішення у даній справі є Державний бюджет України, з метою встановлення відповідних бюджетних призначень та передбачення відповідних коштів у Державному бюджеті України на 2015 рік, проте, бюджетного призначення для такої установи на погашення заборгованості за рішенням суду не було передбачено. Відтак, відстрочка виконання рішення забезпечить можливість отримання коштів стягувачем.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТзОВ "Коватехбуд" подало апеляційну скаргу, в якій ухвалу суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що в обґрунтування своїх вимог про надання відстрочки виконання рішення заявник посилається лише на відсутність коштів на рахунках. Однак, на думку стягувача, відсутність коштів не є підставою для відстрочення виконання судового рішення. Відтак, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом не були враховані інтереси позивача.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 30.11.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.12.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляду на 17.12.2015р.

Скаржник в судовому засідання доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/8146/15 від 16.12.2015р.) проти доводів скаржника заперечив, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказана частина статті визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Згідно з пп. 7.1.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним, з огляду на ч.1 ст.43 ГПК України, та з врахуванням всіх обставин конкретної справи.

Як на підставу для відстрочки виконання рішення суду відповідач вказує на те, що він є бюджетною установою, і виконання такого рішення залежить від виділення бюджетних коштів. Проте, на рахунках відсутні кошти, що підтверджується листом Ужгородської райдержадміністрації № 1163/02-38 від 28.09.2015р. до Міністерства екології та природних ресурсів України, листом відповідача від 23.09.2015 р. № 1141/02-38 до начальника УДКСУ в Ужгородському районі з вимогою роз»яснення непроплати коштів по договору від 18.09.2015 р., лист-вимога Управління ІКСУ в Ужгородському районі № 02-08/262 від 25.09.2015р про вжиття заходів щодо виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 27.09.2015 р., листом Міністерства екології та природних ресурсів України № 11-04/85-15 від 30.10.2015р. (а.с. 157- 163 том ІІ). Крім того, зазначає, що рахунки Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області заблоковані у звязку з чим проведення оплати неможливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.ст. 2, 22, 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування, а бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Із матеріалів заяви про відстрочку виконання рішення суду вбачається, що бюджетного призначення такої установи на погашення заборгованості за рішенням суду не було передбачено.

У зв'язку з викладеним, листом №1163/02-28 від 28.09.2015р. відповідач звернувся до Міністерства екології та природних ресурсів України з метою сприяння в забезпеченні фінансування на погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до плану спеціального фонду державного бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків) на 2015 рік за програмою 2401270 «Здійснення природоохоронних заходів», затвердженою Міністерством екології та природних ресурсів України, включено в кошторис на 2015 рік в сумі 1 446 000,00 грн.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що Ужгородська райдержадміністрація вживає усіх можливих заходів для погашення заборгованості перед ТзОВ "Коватехбуд", доказом чого є лист держказначейства в Ужгородському районі Закарпатської області № 02-15/379 від 09.12.2015р., долучений до відзиву на апеляційну скаргу про сплату на користь позивача заборгованості в розмірі 1 460 271,50 грн.

Одночасно суд врахував, що подача заяви про відстрочку виконання постанови, спрямована на уникнення негативних наслідків у вигляді неможливості виконання грошових зобов'язань відповідача .

У звязку з наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що відстрочка виконання постанови у даній справі сприятиме як можливості вжитття заходів для встановлення бюджетних асигнувань та здійснення інших дій спрямованих на виконання рішення суду, так і зробить реальною можливість погашення боргу перед ТзОВ "Коватехбуд".

Окрім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував й інтереси позивача, оскільки суд зменшив час відстрочки з шести місяців, як просив заявник, до півтора, відстрочивши виконання судового рішення лише з 17.11.2015р. до 31.12.2015р.

Таким чином, суд апеляційної інстанції розцінює наведені відповідачем обставини, як такі, що дають право на відстрочення виконання рішення суду та погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання постанови суду.

Щодо посилання скаржника на те, що судом були порушені норми процесуального права, а саме, що він був позбавлений права подати свої заперечення на доповнення до заяви про відстрочку виконання постанови суду, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про відстрочку виконання постанови суду була подана до суду 10.11.2015р., доповнення до даної заяви 12.11.2015р., які були надіслані позивачу 12.11.2015р.

Ухвала господарського суду Закарпатської області від 11.11.2015р. про прийняття заяви до розгляду була надіслана на адресу позивача 12.11.2015р. та отримана ним 13.11.2015р. (а.с. 166, 173а).

Стаття 22 ГПК України надає сторонам право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

В матеріалах справи наявне клопотання представника ТзОВ «Коватехбуд» ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи, яке зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 02.51-14/16084/15 від 10.11.2015р.

12.11.2015р. господарський суд Закарпатської області надіслав лист № 907/502/14/8469/15 на адресу ТзОВ «Коватехбуд» про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та зняти необхідні копії у зручний для позивача час (а.с. 172). Даний лист був отриманий позивачем 13.11.2015р., доказом чого є повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 173а).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, оскільки позивачу було відомо про розгляд заяви про відстрочку виконання постанови суду, то відповідно останній мав час та можливість подати свої заперечення на заяву, проте таким правом не скористався. Відповідно суд першої інстанції, запобігаючи безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права, правомірно розглянув справу за наявними у ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Так, відповідно ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду є законною та обґрунтованою, відтак її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 17.11.2015р. у справі № 907/502/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

ОСОБА_1