ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Справа № 908/4804/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоПолякова Б.М.,
суддівКоваленка В.М., Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012"
на постанову та рішення Донецького апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 року Господарського суду Донецької області від 09 липня 2015 року
у справі Господарського суду№908/4804/14 Донецької області
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачівТовариства з обмеженою відповідальністю "Авіс Фінанс", 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Маркет Групп"
провизнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 12.12.2012 року,

В судовому засіданні взяли участь представники:

ТОВ "Донроятіплюс"- Кирилюк О.Ф.,

ТОВ "Восход" - Отцевич Є.Ю.,

ТОВ "Авіс Фінанс"- Рищенко Д.О.,

ТОВ "Донбас профінвест-2012"- Верета А.І.

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Донецької області (суддя Величко Н.В.) рішенням від 09 липня 2015 року у справі № 908/4804/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс Фінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Маркет Груп" задовольнив та визнав недійсним договір поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012, а також визнав недійсним зобов'язання ТОВ "Восход" за цим договором.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 року (судді: Колядко Т.М. - головуючий, Скакун О.А., Бойченко К.І.) у справі № 908/4804/14 рішення Господарського суду Донецької області від 09 липня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі процесуальними актами, скаржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 09 липня 2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012. Касаційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 553, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 64, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіс Фінанс" проти вимог касаційної скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві та просить рішення Господарського суду Донецької області від 09 липня 2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12 серпня 2013 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Донроялтіплюс" порушено справу № 905/5359/13-908/4643/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход" в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011р. № 4212-VI.

Постановою Господарського суду Донецької області від 26 грудня 2013 року визнано боржника банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора та інше.

У грудні 2014 року одним із кредиторів боржника - Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіс Фінанс" подано позовну заяву про визнання недійсним договору поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012р. та визнання недійсним зобов'язання ТОВ "Восход" за цим договором. При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Авіс Фінанс" також послалось на те, що відповідачами на час укладення оспорюваного договору поруки не було отримано згоду банку, чим порушено права кредитора та умови кредитних договорів; укладений договір поруки не відповідає а ні сферам діяльності підприємств, а ні економічній меті господарської діяльності ТзОВ "Восход" та спірний договір не мав на меті настання реальних наслідків поруки, а був укладений для створення штучної заборгованості ТзОВ "Восход" перед ТзОВ "Донбас Профінвест-2012".

Залишаючи без змін рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції погодився з висновками останнього та в межах окремого позовного провадження визнав недійсним договір поруки № 897-БВ/П/12 від 21.12.2012, а також визнав недійсним зобов'язання ТОВ "Восход" за цим договором.

Однак з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Отже, частина 4 статті 10 Закону про банкрутство відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, а саме: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника і дана норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України (у редакції Закону про банкрутство) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

При цьому на відміну від положень частини 8 статті 23 Закону про банкрутство, якими визначено, що спори боржника з поточними кредиторами вирішуються шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, положення частини 4 ст. 10 цього Закону прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні. Тому такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Відтак, спір про визнання недійсними на підставі норм загального цивільного законодавства укладених ТОВ "Восход" (який перебуває в процедурі банкрутства) договорів поруки підлягає розгляду в межах провадження по справі про банкрутство ТОВ "Восход", а не в окремому позовному провадженні.

За таких обставин висновки судів попередніх інстанцій є передчасним та не узгоджується з приписами ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство.

У даному випадку укладений боржником договір оспорюється ТОВ "Авіс Фінанс" у порядку ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство з підстав його невідповідності загальним нормам цивільного законодавства, тобто має місце спір про право. У зв'язку з чим така заява підлягає розгляду у справі про банкрутство у вигляді відокремленого провадження із застосуванням усіх інструментаріїв позовного провадження, передбачених ГПК України, з урахуванням вимог ст. 41 цього Кодексу, тобто особливостей процедури банкрутства.

Статтею 1119 ГПК України, яка визначає повноваження касаційної інстанції, передбачено право суду касаційної інстанції скасувати рішення першої інстанції та припинити провадження у справі.

За таких обставин, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 року та рішення Господарського суду Донецької області від 09 липня 2015 року слід скасувати, як такі, що не відповідають нормам чинного законодавства, а провадження у даній справі - припинити, як безпідставно порушене.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбас профінвест-2012" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 09 липня 2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21 вересня 2015 року у справі № 908/4804/14 скасувати. Провадження у справі № 908/4804/14 припинити.

Головуючий: Б.М. Поляков

Судді: В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич