ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

17.12.2015р. Справа № 917/2393/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2а, м. Полтава, 36020

до Відділу освіти, молоді та спорту Диканської райдержадміністрації, вул. Леніна, 117, смт. Диканька, Полтавська область, 38500

про стягнення 1 123 018,29 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Олефір О.І.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №201 від 18.12.2014

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №1051 від 20.07.2015р.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача за Договором по постачання природного газу за регульованим тарифом №38 від 09.02.2015р. 55060,90 грн. - пені, 2753,03 грн. - 3% річних.

07.12.2015р. за вх. канцелярії суду №17718 від Відділу освіти, молоді та спорту Диканської райдержадміністрації надійшов відзив на позовну заяву , в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на недостатній обсяг бюджетного фінансування.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК. України.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (постачальник за договором; позивач по справі) та Відділом освіти, молоді та спорту Диканської райдержадміністрації (споживач за договором; відповідач по справі) 09.02.2015р. був укладений Договір № 38 на постачання природного газу за регульованим тарифом (далі - Договір).

Відповідно до п.п.10.1 Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє в частині постачання природного газу з 01 січня 2015року по 31 березня 2015року включно.

Відповідно до умов зазначеного Договору позивач, як постачальник, постачає природний газ споживачу (відповідачу по справі) в обсягах і порядку, передбачених договором, для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує вартість газу та наданих послуг у розмірах, строках та порядку, на умовах передбачених договором (п.1.1. Договору).

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Сторонами актом приймання-передачі, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених в Додатку 1 до Договору (п.п. 2.6. Договору).

Пунктом 4.6. Договору визначено, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 5 (п'ятого) числа, наступного за місяцем поставки газу.

Так, на виконання умов Договору позивач за період з січня по березень 2015 року поставив відповідачу природний газ в загальному обсязі 162551 куб. м. на загальну суму 1 352 133,10 грн.

Однак відповідач своєчасно не розрахувався за надані послуги з постачання природного газу в повному обсязі, в зв"язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідачем було перераховано позивачу заборгованості за Договором №38 від 09.02.2015р. - 25.06.2015р.

Рішення господарського суду Полтавської області від 31.08.2015р. по справі №917/1092/15 було припинено провадження по справі і частині основного боргу та стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Диканської райдержадміністрації пеню в сумі 76 096,28 грн. за період з 06.02.2015 року по 14.05.2015 року, 3% річних в сумі 2683,72 грн. за період з 06.04.2015 року по 31.05.2015 року та інфляційні в сумі 227 276,40 грн. за період з січня 2015р. по квітень 2015 року.

За поданим позовом Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" просить суд стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Диканської райдержадміністрації за період з 15.05.2015р. по 24.06.2015р. пеню в розмірі 55060,99 грн. та 3 % річних в розмірі 2753,05 грн.

Обов'язковість рішень суду встановлена частиною третьою статті 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства. У ст. 115 Господарського процесуального кодексу України також зазначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 07.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України № 2346-ІІІ від 05.04.2001 р. "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (із зміна та доповненнями) моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст. 547-548 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку за допомогою калькулятора ІПС "Ліга", наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача пеню за період з 15.05.2015р. по 24.06.2015р. в розмірі 55060,99 грн. та 3% річних в сумі 2753,05 грн. за період з 15.05.2015р. по 24.06.2015р, суд визнає їх правомірними (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга.Еліт 8.1.5" та "НІС" Законодавство")., а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Диканської районної державної адміністрації (вул. Леніна, 117, смт. Диканька, Полтавська область, 38500; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36020; ; п/р 5 в філії - Полтавське облуправління ПАТ "Державний ощадний банк України") 55060,90 грн. пені, 2753,05 грн. - 3% річних, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 24.12.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.