ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.12.2015 Справа № 907/1123/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачаню та газифікації

«Закарпатгаз» м.Ужгород

До відповідача ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства

м.Мукачево

про стягнення 297032,99 грн. заподіяних збитків,

Суддя Йосипчук О.С.

представники:

Позивача ОСОБА_2 - представник

Відповідача ОСОБА_3 представник, ОСОБА_4 представник

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» м.Ужгород заявлено позов до ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства м.Мукачево про стягнення 297032,99 грн. заподіяних збитків.

Підставою звернення позивача із позовом стало те, що 10.06.2015р., внаслідок проведення несанкціонованих земляних робіт працівниками відповідача по вул..Садовій в с.Кендерещів, Мукачівського району, було пошкоджено ділянку підземного стального газопроводу середнього тиску, що відноситься до системи газопроводів с.Куштановиця (державний інвентарний номер 0200629). Як стверджує позивач, внаслідок згаданої події стався значний виток природного газу, що привело до припинення газопостачання та до необхідності проведення аварійно-відновлювальних робіт по заміні пошкодженої ділянки газопроводу.

Таким чином, як слідує із позовної заяви позивача, внаслідок здійснення відповідачем дій, які суперечили п.10.1.7. ДБН А.3.2-2-2009 та п.4.3.40 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №254 від 01.10.1997р. (в редакції, що діяла на дату настання події) і полягали у виконанні ОСОБА_1 міжрайонним управлінням водного господарства робіт без дозвільних документів та без погодження із боку позивача, було пошкоджено ділянку підземного стального газопроводу середнього тиску, відновлення якого потягло за собою шкоду у вигляді втрати природного газу на суму 237129,60, втрат виробничо-технологічного характеру на продувку та заповнення газопроводів на суму 5896,60 грн., витрат на відновлення газопостачання приватного сектору у сумі 28813,99 грн. та витрат на проведення ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 25192,80 грн.

Обгрунтовуючи викладеним вище, позивач, з посиланням на ст.ст.16 та 22 ЦК України, заявляє про своє право на відшкодування відповідачем втрат, яких він зазнав у звязку із знищенням або пошкодженням речі, чи витрат, які він мусив зробити для відновлення свого порушеного права та відшкодування доходів, які він (позивач) міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушеним.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема стверджує про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача.

Як слідує із письмових пояснень відповідача, мотиви заперечення зводяться до посилання на те, що роботи проводились на підставі договору на виконання підрядних робіт, укладеного із замовником Верхньогоропецькою сільською радою, та ОСОБА_1 міжрайонним управлінням водопровідного господарства, як підрядником на підставі його Розпорядження Голови ОСОБА_5 сільської ради №41 від 25.05.2015р. та відповідно до робочого проекту, розробленого сертифікованим інженером проекту ОСОБА_6 (сертифікат серії АР №001487), у якому не передбачались наявності охоронних зон на території проведення робіт з покращення технічного стану водопровідного каналу К2.

Означені вище підрядні роботи з покращення технічного стану водопровідного каналу К2 між с.В.Коровець та с.Куштановиця були завершені 10.06.2015р. про що і було складено ОСОБА_2 виконання робіт.

Заперечуючи проти висновків позивача про спричинення шкоди безпосередньо діями ОСОБА_1 міжрайонного управління водопровідного господарства, відповідач посилається на складений 12.06.2015р. Акт обстеження газопроводу, який проходить на каналі К2 в с.Куштановиця, згідно з яким комісією зафіксовано факт виконання робіт з покрашення технічного стану водопровідного каналу К2 між с.В.Коровець та с.Куштановиця трактористом ОСОБА_7, який, виконуючи роботи 10.06.2012р., не виявив будь-яких пошкоджень газопроводу.

Крім того, Відповідач стверджує про безпосередню вину позивача у настанні негативних для нього наслідків, позаяк ним не було враховано вимоги ч.2 п.8 Постанови КМ України від 16.11.2002р. №1747 Про затвердження правил охорони магістральних трубопроводів, якими передбачено обовязкову передачу підприємствами магістрального трубопроводу матеріали виконаної зйомки обєктів магістрального трубопроводу районним (міським) держадміністраціям для занесення їх на районні карти землекористування

У попередніх засіданнях суду було відхилені, як необгрунтовані, клопотання відповідача (ОСОБА_5 від 16.11.2015р. №904) про зупинення провадження у справі до вирішення кримінального провадження.

Також було задоволено клопотання позивача про витребування доказів на його користь.

У засіданні суду 07.12.2015р. було заслухано пояснення представника позивача ОСОБА_8 майстром служби електрохімзахисту та КПО газопроводів ПАТ №Закарпатгаз» з приводу обставин проведення відповідачем робіт під контролем представника газопостачального підприємства згідно з якими на початку червня 2015р. він, разом із іншими працівниками ПАТ «Закарпатгаз» (Масалович) повідомляв голову ОСОБА_5 сільської ради про місце проходження підводящого газопроводу середнього тиску с.Кендерешів та звернув увагу на те, що роботи з розчистки канави необхідно проводити у присутності представників ПАТ «Закарпатгаз».

У попередніх засіданнях суду оголошувалися перерви в порядку ст.77 ГПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури,

суд встановив:

Як вбачається із матеріалів справи, підставами позовних вимог позивача наведено обставини, згідно з якими, під час проведення 10.06.2015р. робіт працівниками ОСОБА_1 міжрайонного управлінням водного господарства (відповідач у справі) несанкціонованих земляних робіт по вул..Садовій в с.Кендерещів, Мукачівського району, було пошкоджено ділянку підземного стального газопроводу середнього тиску, що відноситься до системи газопроводів с.Куштановиця (державний інвентарний номер 0200629), що призвело до значного витоку природного газу, припинення газопостачання та незапланованих (додаткових) витрат, повязаних із необхідністю проведення аварійно-відновлювальних робіт по заміні пошкодженої ділянки газопроводу. Згідно із твердженнями позивача, роботи проводились відповідачем на підставі договору на виконання підрядних робіт №53 від 25.05.2015р., згідно з яким відповідач зобовязався виконати підрядні роботи по покращенню технічного стану водопровідного каналу К-2, що знаходиться між с.В.Коропець та с.Куштановиця Мукачівського району

Внаслідок здійснення відповідачем дій, які суперечили п.10.1.7. ДБН А.3.2-2-2009 та п.4.3.40 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №254 від 01.10.1997р. (в редакції, що діяла на дату настання події) і полягали у виконанні працівниками ОСОБА_1 міжрайонного управлінням водного господарства робіт без дозвільних документів та без погодження із боку позивача, було пошкоджено ділянку підземного стального газопроводу середнього тиску, відновлення якого потягло за собою шкоду на загальну суму 297032,99грн. з яких втрати природного газу складають суму 237129,60, втрати виробничо-технологічного характеру на продувку та заповнення газопроводів - суму 5896,60 грн., витрати на відновлення газопостачання приватного сектору - суму 28813,99 грн. а витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт - суму 25192,80 грн.

Таким чином, відповідно позовної заяви, підставами позову є описані вище обставини.

Водночас, судовим розглядом справи встановлено, що 25.05.2015р. між ОСОБА_5 сільською радою, як Замовником та ОСОБА_1 міжрайонним управлінням водного господарства, як Підрядником було укладено Договір виконання підрядних робіт №53, предметом якого є виконання підрядних робіт «Покращення технічного стану водопровідного каналу К-2, що знаходиться між с.В.Коропець та с.Куштановиця (п.2.1. договору). При цьому, роботи виконуються починаючи з моменту підписання договору на підставі Розпорядження ОСОБА_5 сільського голови №41 від 25.05.2015р., згідно з яким ОСОБА_1 міжрайонному управлінню водного господарства надано дозвіл на виконання земляних робіт по розчистці Каналу К-1 та Ка-2, які знаходиться між с.В.Коропець та с.Куштановиця.

Факт виконання відповідачем наведених вище робіт у червні 2015 року підтверджено ОСОБА_2 приймання виконаних робіт і не заперечується сторонами спору.

Доводячи факт вчинення відповідачем протиправних дій, що призвели до настання негативних для нього наслідків, позивач посилається на ОСОБА_2 проведення розслідування нещасного випадку (аварії) від 10-15.06.2015р., яким встановлено, що пошкодження газопроводу середнього тиску в місці до с.Кендерешів сталося 10.06.2015р. при проведенні робіт, згідно договору №53 від 25.05.2015р., укладеного між ОСОБА_5 сільською радою та ОСОБА_1 міжрайонним управлінням водного господарства та без погодження із ОСОБА_1 управлінням з експлуатації газового господарства ПАТ «Закарпатгаз».

Наведений акт складено комісією за участі головного інженера ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_9 (Наказ №167 від 12.06.2015р.), яким від його (акту) підпису відмовився без обґрунтування причин відмови (ОСОБА_2 відмови від підписання акту розслідування від 15.06.2015р.).

Як видно із змісту ОСОБА_2 проведення розслідування нещасного випадку (аварії) від 10.06.2015р. причиною пошкодження підвідного газопроводу середнього тиску до с.Кендерешів є організація та несанкціоноване виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу а пошкодження газопроводу сталося внаслідок проведення несанкціонованих земляних робіт, без дозвільних документів. При цьому, дії Верхньокопропецького сільського голови та керівництва ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства призвели до пошкодження газопроводу та завдали збитки ПАТ «Закарпатгаз» в розмірі 426818,50 грн.

Таким чином, і як слідує із наведеного вище акту, комісією позивача зроблено висновок про те, що у настанні аварії вбачається вина безпосередньо голови Верхньокопропецької сільської ради та керівництва ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства спільно, які виконували роботи в охоронній зоні діючих газопроводів без наряду-допуску та дозволу організації, що їх експлуатують та без безпосереднього нагляду керівника робіт і представника газопостачальної компанії.

Поряд з цим, заперечуючи проти вимог позивача та спростовуючи обставини, якими апелює позивач, відповідач посилається на ОСОБА_2, складений 12.06.2015р. у звязку із аварією на газопроводі, який проходить на каналі К-2 в с.Куштановиця.

Згідно з цим актом, комісією за участі Голови ОСОБА_5 сільської ради зафіксовано факт виконання робіт з покрашення технічного стану водопровідного каналу К2 між с.В.Коропець та с.Куштановиця який виконано трактористом ОСОБА_7, який виконано 10.06.2012р. При цьому, протягом усього виконання робіт не було виявлено будь-яких пошкоджень газопроводу. Цим же актом визначено, що пошкодження газопроводу не було виявлено на наступний день - 11.06.2015р. і членами комісії при затвердженні ОСОБА_2 виконання робіт 10.06.2015р.

Водночас, акт від 12.06.2015р. містить посилання на те, що комісією з числа відповідальних представників відповідача, ОСОБА_5 сільської ради та безпосередньо Голови ОСОБА_5 сільської ради було виявлено розкопано вручну газову трубу нижче дна каналу, на якій проводились ізоляційні роботи представниками газової організації. При цьому, будь-яких механічних пошкоджень газопроводу комісією виявлено не було, а пошкодження, як слідує зі слів працівників гагової компанії, сталося на зварювальному шві газопроводу що пролягав на глибині 5-10 см. Від дна каналу без захисного кожуху, сигнальних стрічок та інших інформаційних знаків, що суперечить п.п. 4.13, 4.17, 4.18, 4.23 Державних будівельних норм України «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання» (ДБН В.2.5-20-2001), затверджені Наказом Держбуду України від 23.04.2001р. №101. Актом виявлено і те, що у місці пошкодження газопроводу, існує стихійно сформований автомобільний переїзд через стічний водоканал по якому рухався легковий та грузовий транспорт. Висновок про місце пошкодження газопроводу визнається і позивачем, згідно Поясненням голови комісії з розслідування аварії на газопроводі середнього тиску що сталася а с.Кендерешів Мукачівського району ОСОБА_10 При цьому, згідно з цими ж поясненнями голови комісії з розслідування аварії тріщина виникла внаслідок механічного впливу на трубу зверху.

На підставі установлених у акті обставин, та враховуючи характер тріщин газопроводу, пошкодження сталося внаслідок деформації під час проїзду техніки та неякісного виконання зварювальних робіт (при якісних зварювальних роботах зварювальний шов має мати подвійний запас міцності що виключає його розрив при механічному пошкодженні газопроводу у зоні його знаходження).

Висновків про характер пошкодження газопроводу та причини пошкодження матеріали справи не містять, а фактично проведені позивачем роботи по відновленню газопроводу без виявлення причин та характеру пошкодження експертним шляхом, унеможливили установити ці обставини у процесі судового розгляду спору. Зважаючи на таке, наведені вище висновки компетентних комісій сторін спору не спростовують їх самостійного існування та не спростовують по суті викладені в них обставини, як юридичні факти. Саме тому, згадані докази не приймаються судом за преюдицію а досліджуються на достовірність у сукупності із наявними у праві іншими доказами, зважаючи на те, що вина та винна (протиправна) поведінка, як ознака відповідальності, має бути прямою та достовірною.

В той же час, згідно із поясненнями інженера-проектувальника ОСОБА_6 (сертифікат серії АР №001487 від 23.07.2012р.) Верхнокоропецькою сільською радою було замовлено робочий проект покращення технічного каналу К-2, що знаходиться між с.В.Коропець та с.Куштановиця Мукачівського району (завдання на проектування здійснено на підставі Рішення ОСОБА_5 сільської ради №69 від 25.09.2014р.). Після отримання геодезичної зйомки, ОСОБА_6 разом із головою ОСОБА_5 сільської ради здійснено повторне обстеження ділянки проектування по всій трасі розчистки (1217 м) з метою уточнення необхідних робіт по розчистці канав та монтажу трубчатих переїздів. На підставі проведених обстежень, ним (ОСОБА_6С.) на плані було нанесені відомості про наявні комунікації. При цьому, перетини через автодорогу інших комунікацій візуально виявлено не було (відсутність візуальних знаків, стовпців, тощо).

Таким чином, як вбачається із пояснень інженера-проектуальника, пересічення газопроводу в місці, де сталося його пошкодження, із автодорогою не було візуально виявлено також і в попередні рази при обстеженні, а відомостей про нього або будь-якою інформацією ніхто не володів. Доказів виконання позивачем приписів ч.2 п.8 Постанови КМ України від 16.11.2002р. №1747 Про затвердження правил охорони магістральних трубопроводів, якими передбачено обовязкову передачу підприємствами магістрального трубопроводу матеріали виконаної зйомки обєктів магістрального трубопроводу районним (міським) держадміністраціям для занесення їх на районні карти землекористування, матеріали справи не містять (при дослідженні цієї обставини, позивачем надано лише витяг із карти, виготовленої ДП Закарпатський геодезичний центр міністерства екології та природних ресурсів України державна служба геодезії, картографії та кадастру України). Згідно із ОСОБА_5 сільської ради від 23.11.2015р. №02-07/477, копій генеральних планів населених пунктів, що розташовані на території Вершньокоропецької сільської ради Мукачівського району не має.

Слід зауважити, що чинним законодавством, зокрема ст.ст.837,888,889 ЦК України, ст.321 ГК України та ч.1 ст.18 Закону України «Про основи містобудування» передбачені обовязкові дії та пряму відповідальність проектувальника за збитки, спричинені недоліками проекту, які не враховані і не спростовані наявними у справі матеріалами та поясненнями сторін спору, але, водночас, перешкоджають вважати достовірним висновок позивача про пряму вину відповідача у настанні події заподіяння збитку позивачеві, як юридичного явища.

Згідно з поясненнями гр. ОСОБА_8 майстром служби електрохімзахисту та КПО газопроводів ПАТ №Закарпатгаз», з приводу обставин проведення відповідачем робіт під контролем представника газопостачального підприємства, встановлено, що на початку червня 2015р. він, разом із іншими працівниками ПАТ «Закарпатгаз» (Масалович) повідомляв голову ОСОБА_5 сільської ради про місце проходження підводящого газопроводу середнього тиску с.Кендерешів та звернув увагу на те, що роботи з розчистки канави необхідно проводити у присутності представників ПАТ «Закарпатгаз».

Надалі, згідно із матеріалами справи, ОСОБА_5 від 17.06.2015р. №506 Мукачівське міжрайонне управління водного господарства звернулось до Начальника УЕГГ ПАТ «Закарпатгаз» із клопотанням про направлення представника ПАТ «Закарпатгаз» для присутності при очистці каналу К-1, де проходить газопровід, згідно проекту «Покращення технічного стану водопровідного каналу К-1, що знаходиться між с.В.Коропець та с.Куштановиця Мукачівського району. Отримання цього листа позивачем підтверджено гр.. ОСОБА_8 майстром служби електрохімзахисту та КПО газопроводів ПАТ №Закарпатгаз». А, згідно Схеми розташування ділянки проектування покращення технічного стану водопровідного каналу К-1 , 18.06.2015р. представники ПАТ «Закарпатгаз» (ОСОБА_11 та Савчур) показали на місці вихід газопроводу із ШРП СК і де цей газопровід проходить по дорозі на с.Куштановиця, водночас попередивши про проведення очистки в присутності представника газового господарства. Слід зауважити, що роботи по покращенню технічного стану водопровідного каналу К-1, що знаходиться в с.В.Корорпець та с.Куштановиця проводились відповідачем на підставі Договору на проведення підрядних робіт №54 від 25.05.2015р.

У ході судового розгляду справи, аналізуючи пояснення представника позивача та наявні у справі матеріали, судом встановлено, що позивач у подальшому апелює обставинами, які не закладені у основу підстав позову (згідно позовної заяви), а саме: позивач наводить пояснення за якими виконання робіт, внаслідок яких сталося досліджуване пошкодження газопроводу, проводились гр..ОСОБА_12 на підставі Цивільно-правової угоди №12, яку укладено 18.05.2015р. між ним та відповідачем у справі. Водночас, як вбачається із цивільно-правового договору №12 від 18.05.2015р., його предметом є роботи по покращенню технічного каналу К-1, що знаходиться між с.В.Коропець та с.Куштановиця Мукачівського району (п.1.1. договору).

За таких обставин, роботи по покращенню технічного каналу що знаходиться між с.В.Коропець та с.Куштановиця Мукачівського району проводились не безпосередньо відповідачем )силами своїх працівників), а громадянином ОСОБА_12 згідно цивільно-правової угоди, який не є працівником ОСОБА_1 міжрайонного управління водного господарства і за дії якого відповідач несе відповідальність, не пряму (як зазначено у позовній заяві), а опосередковану.

Власне тому, наведені вище обставини суперечать, по суті, обставинам, закладеним позивачем в основу підстав позову, а подані 14.12.2015р. додаткові пояснення містять обставини та нормативне обґрунтування позову із яких вбачається не пряму відповідальність вину відповідача, а опосередковану обставинами, передбаченими ч.2 ст.1172 ЦК України, а тому не можуть прийматись судом в якості спроможного обґрунтування позовних вимог про стягнення 297032,99 грн. шкоди, відповідно до приписів ч.4 ст.22 ГПК України за якими позивача позбавлено процесуальної можливості змінити підстави позову після(17.11.2015р.) розпочатку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частинами 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна як наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки;2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що для застосування, обраного позивачем заходу відповідальності, слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

З урахуванням викладеного судом піддано аналізу наявних у справі доказів та пояснень представників через призму підстав позову, що містяться у позовній заяві, на предмет з'ясовування причини настання аварії, як події, що досліджується судом, та обставини, пов'язані із діями/бездіяльністю сторін спору, інших учасників події, а також вжиттям сторонами спору усіх залежних від них заходів щодо запобіганню настанню негативних для позивача наслідків.

Виходячи з положень ст. 1166 ЦК України і ст. 218 ГК України, позивач повинен був довести безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача, який завдав шкоду та самою шкодою.

З огляду на висновки п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. №6 та з урахуванням п. 6 роз'яснення Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" від 01.04.1994 р. №02-5/215 суд звертає увагу на те, що задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим у разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов: наявність правил поведінки, встановленого законом або договором, факту порушення такого правила поведінки винною особою, збитків у потерпілої особи, безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторонни.

Таким чином, позаяк матеріали справи не містять спроможних доказів на підтвердження факту нанесення відповідачем збитків безпосередньо, як це вказує позивач у справі, наявних підстав для задоволення позову суд не знаходить. Отже, позивачем, при розгляді даного спору не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та шкодою, завданою позивачу, що є обов'язковою умовою для стягнення позадоговірної шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: а) протиправність поведінки; б) шкода; в) причинний зв'язок між ними; г) вина заподіювача шкоди. Зазначені підстави визначаються загальними, оскільки для вирішення деліктного зобов'язання їх існування потрібне в усіх випадках, якщо інше не обумовлено законом.

Поряд з цим, при вирішенні спору про відшкодування шкоди суд в обов'язковому порядку встановлює наявність таких умов відповідальності відповідача як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вину відповідача.

При цьому обов'язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв'язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди.

Водночас, відсутність або ж недоведеність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача/прокурора, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких ґрунтуються його заперечення проти позову.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів - підстав позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову. Позовні вимоги повинні бути доведені і не можуть базуватись на припущеннях.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що факт безпосереднього вчинення виключно відповідачем протиправних дій, через які сталося пошкодження газопроводу, що спричинило заподіяння позивачу шкоди на загальну суму 297032,99грн. з яких втрати природного газу складають суму 237129,60, втрати виробничо-технологічного характеру на продувку та заповнення газопроводів - суму 5896,60 грн., витрати на відновлення газопостачання приватного сектору - суму 28813,99 грн. а витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт - суму 25192,80 грн., у спірній ситуації належним чином не підтверджено.

Пунктом 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" передбачено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Разом з цим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів: наявності виключної вини відповідача, причинного зв'язку між правопорушенням або порушенням зобов'язання та збитками, вжиття позивачем заходів до зменшення суми збитків; Позивач, наводячи обставини позову, не виключив обставини, за яких пошкодження зварювального шва газопроводу могло статись внаслідок дій чи бездіяльності інших субєктів, у тому числі позивача у справі.

За таких обставин, з огляду на підстави, викладені у позовній заяві, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.12.2015 року

Суддя Йосипчук О.С.