ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 914/1070/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Є.Борденюк Д. Кривди, С. Могил
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуБориславської міської ради Львівської області
на постановувід 07.09.2015
Львівського апеляційного господарського суду
у справі№ 914/1070/15
за позовомПрокурора міста Борислава в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області
доБориславської міської ради Львівської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачаВідкрите акціонерне товариство "Галлак"
прозобов'язання прийняти об'єкт нерухомості з державної у комунальну власність
у судове засідання прибув представник
позивачаКачуровський В.В. (дов. від 30.11.2015),
прокурорРоманов Р.О. (посв. від 21.01.2013 № 014714),
заслухавши суддю-доповідача - Є.Борденюк, пояснення представника позивача, прокурора та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Борислава звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області з позовною вимогою про зобов'язання Бориславської міської ради прийняти з державної у комунальну власність (територіальної громади міста Борислава) 108-квартирний житловий будинок для малосімейних, що знаходиться у місті Борислав, вул. Коваліва, 58, та перебуває на балансі ВАТ "Галлак" (далі - Житловий будинок).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.06.2015 (суддя О. Шпакович), залишеним без зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 (колегія суддів: О. Мирутенко, Л. Данко, Н. Кравчук), позов задоволений: зобов'язано відповідача у 2-місячний строк прийняти з державної власності у комунальну власність Житловий будинок.

Судові рішення мотивовані наступним.

Фондом державного майна України, на підставі договору оренди №Ф/800 від 03.04.1992 та додаткової угоди від 16.03.1994 до даного договору, передано організації орендарів Бориславського орендного виробничо-торгового підприємства "Галлак" в оренду державне майно, що належало Державному Бориславському виробничо-торговому підприємству "Галлак". При цьому, передано у безоплатне користування державний житловий фонд, що підлягав особливому режиму приватизації (п.6 додаткової угоди до договору).

Згідно з актом оцінки майна орендного підприємства від 16.02.1994 та переліком об'єктів, із загальної вартості майна Бориславського орендного виробничо-торгового підприємства "Галлак" виключено вартість державного житлового фонду, у тому числі - 108-квартирного гуртожитку для малосімейних (з магазином), що знаходиться на вулиці Коваліва, 58.

19.04.1994 Фондом державного майна України та організацією орендарів Бориславського орендного виробничо-торгового підприємства "Галлак" укладений договір купівлі-продажу №КП-321, згідно з умовами якого орендному підприємству передано у власність майно цілісного майнового комплексу, що перебувало у нього в оренді (на підставі договору №Ф/800 від 03.04.1992), та зазначене в акті оцінки.

Відповідно, 108-квартирний гуртожиток у власність орендного підприємства - не передано (у статутний фонд - не увійшов), тому, зазначений будинок лише перебував на балансі підприємства.

Згідно з даними відомостей про державне майно (що не увійшло до статутного капіталу господарської організації), складеної ВАТ "Галлак" (правонаступник прав і обов'язків Бориславського орендного виробничо-торгового підприємства "Галлак"), станом на 31.12.2014 зазначений житловий будинок для малосімейних і надалі перебуває на балансі товариства.

При цьому, магазин, як прибудова до зазначеного житлового будинку, приватизовано на підставі Наказів Регіонального відділення ФДМУ по Львівській області №1014 від 28.09.2007 (із змінами, внесеними Наказом №1070 від 15.10.2007) та №78 від 19.02.2008.

Відповідно до заяв Регіонального відділення ФДМУ по Львівській області про необхідність передання житлового будинку з державної у комунальну власність та на підставі вимог п.51 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.4 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 891 від 06.11.1995 (далі-Положення), - Бориславською міською радою Львівської області прийняте рішення №55 від 17.08.2006 про надання дозволу на передачу з державної власності у власність територіальної громади міста Борислав житлового будинку на вул. Коваліва, 58.

21.06.2006 Виконавчим комітетом Бориславської міської ради прийняте рішення №356 про утворення комісії з передачі 108-квартирного житлового будинку.

Проте, оскільки комісією не здійснені заходи із забезпечення передання будинку у власність територіальної громади міста Борислава, 17.08.2012 виконком повторно прийняв рішення (№201) про утворення комісії для прийняття будинку.

Про результати роботи зазначеної комісії відповідачем - не повідомлено.

Факт прийняття Бориславською міською радою зазначеного 108 - квартирного житлового будинку у власність територіальної громади міста - відсутній.

Оскільки Бориславською міською радою (відповідно до її виключної компетенції) надано згоду на передачу спірного об'єкту з державної у комунальну власність (обов'язковість такої згоди встановлено нормою п.51 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), проте, упродовж тривалого часу не виконується рішення №55 від 17.08.2006 стосовно прийняття будинку, то наявний факт порушення права держави на передання житлового будинку у комунальну власність, а також - права територіальної громади міста Борислава на отримання у власність зазначеного будинку.

З посиланням на вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційним господарським судом відхилені доводи відповідача про те, що незалучення до участі у справі мешканців будинку є порушенням прав останніх, з посиланням на те, що права мешканців якраз і полягають у наданні їм якісних комунальних послуг саме комунальними підприємствами м. Борислава, а для цього житловий будинок необхідно передати у комунальну власність.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, відповідач посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права, просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судові рішення про зобов'язання прийняти з державної у комунальну власність Житловий будинок ухвалені з посиланням на наявність згоди відповідача на передачу Житлового будинку у комунальну власність.

Однак, встановлений Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та постановою Кабінету міністрів України № 891 від 06.11.1995 механізм передачі житлового фонду з державної у комунальну власність передбачає, окрім надання згоди органом місцевого самоврядування, також і інші обов'язкові процедури при передачі, зокрема, створення комісії з питань передачі об'єктів (стаття 6 Закону, пункт 5 Положення), визначення комісією технічного стану житлового фонду, та, у разі висновку комісії про необхідність здійснення ремонту будинку, визначення комісією джерел фінансування ремонту та термінів виконання ремонтних робіт (пункт 6 Положення). Крім того, передача відомчого житлового фонду у комунальну власність провадиться разом із відповідною технічною документацією (пункт 8 Положення).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 21.09.2006 № 356 (а.с. 40) створена комісія з передачі Житлового будинку, завданнями якої визначені: проведення комплексного обстеження конструкцій та інженерних мереж Житлового будинку; затвердження кошторису робіт з проведення капітального ремонту; затвердження джерел фінансування робіт з капітального ремонту Житлового будинку.

З листа Бориславської міської ради Львівської області від 22.02.2011 № 3-10/351 (а.с. 42) вбачається, що рішенням Виконавчого комітету від 17.08.2007 № 375 схвалено Програму передачі Житлового будинку на 2007 рік, якою передбачено співфінансування капітального ремонту будинку у сумі 280 000, 00 грн, а саме: 10 % коштів міського бюджету, решта - кошти балансоутримувача та обласного бюджету. Однак, рішення про передачу Житлового будинку не прийняте у 2007 році, натомість таке рішення прийняте Регіональним відділенням Фонду державного майна України 18.06.2008, після завершення процедури приватизації прибудованого приміщення - магазину.

У подальшому, 17.08.2012 рішенням Виконавчого комітету Бориславської міської ради утворено комісію з передачі Житлового будинку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій не з'ясували обставини дотримання сторонами передбаченої законодавством процедури передачі житлового фонду, зокрема, не встановили факт виконання комісією з передачі передбачених Положенням дій щодо затвердження джерел фінансування та строків виконання капітального ремонту Житлового будинку, з огляду на що висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позову є передчасним.

Разом з тим, зі змісту оскаржених судових рішень вбачається, що судами Житловий будинок визначається (на момент здійснення приватизації цілісного майнового комплексу орендним підприємством) гуртожитком.

Водночас, судами не дослідженні обставини наявності у Житлового будинку статусу гуртожитку на момент звернення із позовом, попри те, що вказані обставини є обов'язковими для дослідження, оскільки процедура передачі гуртожитків з державної у комунальну власність має відбуватись з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", зокрема п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад) та п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону (видатки, пов'язані з капітальним ремонтом гуртожитків здійснюються за рахунок передбачених на це відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад коштів державного та місцевих бюджетів).

Отже, враховуючи те, що судами попередніх інстанцій не визначений статус Житлового будинку та не досліджені обставини дотримання сторонами передбаченої законодавством процедури передачі Житлового будинку, зокрема визначення джерел фінансування і строків капітального ремонту, з огляду на положення ст. 1117 ГПК України відповідно до якої касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду, оскарженні судові рішення слід скасувати, а справу слід передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Бориславської міської ради Львівської області задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 12.06.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 у справі № 914/1070/15 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Судді: Є. Борденюк

Д. Кривда

С. Могил