УХВАЛА

17.12.2015Справа № 5011-35/4003-2012

За скаргою Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 5011-35/4003-2012

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк"

до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Бліц-Інформ"

про стягнення 50 318 731,14 грн.

Головуючий суддя: Турчин С.О.

Судді : Грєхова О.А.

Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від стягувача: Ігнатенко М.В. (довіреність б/н від 10.03.2015)

від боржника (скаржник): Паламар Л.В. (довіреність № 12/03 від 14.04.2015)

від ВДВС: Рубель І.В. (довіреність № 79/20-2.2 від 26.05.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Бліц-Інформ" про стягнення 50 318 731,14 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №5011-35/4003-2012 від 09.09.2013 позов задоволено частково, вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитом у розмірі 2 991 507,94 євро (що за офіційним курсом євро до гривні, встановленим НБУ станом на 09.09.2013 1 євро = 10,48442) становить 31 364 225,68 грн., заборгованість по відсотках - 715 646,10 євро (що за офіційним курсом євро до гривні, встановленим НБУ станом на 09.09.2013 1 євро = 10,48442) становить 7 503 134,28 грн., пеню за прострочення сплати відсотків - 466 047,11 євро (що за офіційним курсом євро до гривні, встановленим НБУ станом на 09.09.2013 1 євро = 10,48442) становить 4 886 233,64 грн. та 52 330,40 грн. судового збору, а в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 02.12.2013 рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2013 у справі № 5011-35/4003-2012 про часткове задоволення позову скасовано в частині задоволення вимоги про стягнення пені за прострочення повернення кредиту в сумі 466047,11 євро та в цій частині прийнято нове рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги.

Постановою Вищого господарського суду України у справі №5011-35/4003-2012 від 11.03.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2013 р. у справі № 5011-35/4003-2012 скасовано, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2013 у справі № 5011-35/4003-2012 залишено в силі.

11.03.2014 Господарського суду міста Києва видано наказ на виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.09.2013 у справі №5011-35/4003-2012.

05.11.2015 через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В своїй скарзі, скаржник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.10.2015 ВП № 46888910 про арешт кощтів Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ".

В обґрунтування своєї скарги, ПрАТ "Бліц-Інформ" стверджує, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.10.2015, якою накладено арешт на кошти на рахунках, що належать боржнику, в межах суми 48186516,40 грн., прийнята всупереч встановленому ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2015 у справі № 5011-35/4003-2012 графіку розстрочення заборгованості. Скаржник вказує, що арешт на кошти боржника мав бути накладений, з урахуванням ухвали Господарського суду м. Києва від 25.05.2015 у справі № 5011-35/4003-2012, виключно на суми 1825246,83 грн. щомісячних платежів.

Враховуючи те, що 09.07.2015 матеріали справи №5011-35/4003-2012 були направлені до Київського апеляційного господарського суду та станом на дату вирішення питання щодо прийняття вказаної скарги до Господарського суду міста Києва не поверталися, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2015 відкладено вирішення питання про прийняття скарги Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до повернення матеріалів справи №5011-35/4003-2012 до Господарського суду міста Києва.

25.11.2015 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №5011-35/4003-2012.

Розпорядженням керівника апарату № 04-23/1960 від 30.11.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи №5011-35/4003-2012, у зв'язку з лікарняним судді Полякової К.В.

В результаті повторного автоматичного розподілу, справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Турчин С.О. (головуючий), Грєхова О.А., Сташків Р.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 справу №5011-35/4003-2012 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Турчин С.О. (головуючий), Грєхова О.А., Сташків Р.Б. та призначено розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на 17.12.2015.

16.12.2015 через канцелярію суду від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу та матеріали виконавчого провадження №ВП 46888910 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №5011-35/4003-2012.

У відзиві на скаргу відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначає, що постанова про арешт коштів боржника від 07.10.2015 прийнята у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та на момент прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця не було повідомлено про наявність розстрочення рішення суду.

17.12.2015 через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" надійшли додаткові пояснення до скарги.

Представник боржника (скаржника) в судовому засіданні 17.12.2015 надав суду пояснення щодо скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, просив суд її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав суду пояснення (заперечення) проти скарги, просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник стягувача проти скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечив.

В судовому засіданні 17.12.2015, суд, розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вислухавши пояснення представників стягувача, боржника та представника державної виконавчої служби, встановив наступне.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до вимог ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постановою державного виконавця Борейка М.В. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2015 відкрито виконавче провадження ВП № 46888910 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.03.2014 у справі № 5011-35/4003-2012 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 2991507,94 євро (що за офіційним курсом євро до гривні, встановленим НБУ станом на 09.09.2013 1 євро = 10,48442) становить 31364225,68 грн., заборгованості по відсотках - 715 646,10 євро (що за офіційним курсом євро до гривні, встановленим НБУ станом на 09.09.2013 1 євро = 10,48442) становить 7503134,28 грн., пеню за прострочення сплати відсотків - 466047,11 євро (що за офіційним курсом євро до гривні, встановленим НБУ станом на 09.09.2013 1 євро = 10,48442) становить 4 886233,64 грн. та 52 330,40 грн. судового збору. Вказаною постановою надано семиденний строк з моменту отримання постанови для добровільного виконання наказу та у разі невиконання наказу в наданий строк, постановлено виконати його в примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Також, постановою державного виконавця Борейка М.В. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2015 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, в межах суми боргу.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №46888910 боржником в строк для добровільного виконання рішення суду не виконано.

Частиною ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень, зокрема, є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п. 1).

Частиною 2 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Вищевикладеними нормами Закону передбачено право державного виконавця з метою примусового виконання рішення накласти арешт на кошти боржника на рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.10.2015 накладено арешт на кошти на рахунках, що належать боржнику, в межах суми 48186516,40 грн. (з урахуванням суми виконавчого збору).

Водночас, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 заяву ПрАТ "Бліц-Інформ" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2013 у справі № 5011-35/4003-2012 задоволено частково; виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2013 у справі № 5011-35/4003-2012 розстрочено на 24 місяці, шляхом здійснення щомісячних платежів рівними частинами по 1 825 246,83 грн. починаючи з травня 2015 року по квітень 2017 року (включно).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 залишено без змін ухвалу Господарського суду м.Києва від 25.05.2015 у справі № 5011-35/4003-2012.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2015 залишено в силі постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 № 5011-35/4003-2012 та ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.05.2015.

Згідно із ч. 4 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З положень статей 116, 121 ГПК України і статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відзиві на скаргу стверджує, що у державного виконавця на момент прийняття оскаржуваної постанови була відсутня інформація щодо наявності ухвали суду про розстрочку виконання рішення.

14.05.2015 ПрАТ "Бліц-Інформ" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про розстрочку виконання рішення у справі №5011-35/4003-2012 від 09.09.2013, яка ухвалою суду від 25.05.2015 задоволена частково.

07.10.2015 головним державним виконавцем Рубель І.В. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено арешт на кошти на рахунках, що належать боржнику, в межах суми 48186516,40 грн.

З матеріалів виконавчого провадження №46888910 вбачається, що після накладення арешту на кошти боржника, 27.11.2014 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від ПрАТ "Бліц-Інформ" надійшло клопотання про зняття арешту з рахунків, що накладений постановою 07.10.2015. До зазначеного клопотання долучено, копію ухвали Господарського суду м. Києва від 25.05.2015 у справі № 5011-35/4003-2012 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015.

Також, 02.12.2015 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від стягувача надійшла копія ухвали Господарського суду м. Києва від 25.05.2015 у справі № 5011-35/4003-2012 про розстрочку виконання рішення.

Однак, матеріали виконавчого провадження не містять доказів отримання відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби повідомлень від боржника чи стягувача про наявність ухвали суду про розстрочку виконання рішення суду у справі №5011-35/4003-2012 безпосередньо до накладення арешту,

Докази, які б підтверджували наявність у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби відомостей про розстрочення виконання рішення суду на час накладення арешту, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані.

В судовому засіданні 17.12.2015 представник скаржника зазначив, що на момент накладення арешту (07.10.2015) ПрАТ "Бліц-Інформ" не надавало відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ухвали про розстрочення боргу. Аналогічні відомості були зазначені, також, представником стягувача.

Суд зазначає, що частина 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", яка встановлює права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, покладає на обох сторін виконавчого провадження обов'язок протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Проте, як встановлено судом та підтверджено сторонами, до винесення постанови про накладення арешту (до 07.10.2015) відомості про розстрочення виконання рішення держаному виконавцю повідомлені не були, відповідна ухвала суду про розстрочку виконання рішення у справі №5011-35/4003-2012 відділу примусового виконання рішень надана не була.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 11 вищевказаного Закону України визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, згідно із частиною 7 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З вищевстановлених судом обставин, вбачається, що ні боржник, ні стягувач не виконали своїх зобов'язань щодо надання державному виконавцю відомостей про розстрочення рішення суду у справі №5011-35/4003-2012, в той час як, державним виконавцем, в силу приписів Закону України "Про виконавче провадження", вживались передбачені цим Законом заходи для примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 09.09.2013 у справі №5011-35/4003-2012.

Оскільки, на час накладення арешту, у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби були відсутні відомості про розстрочення виконання рішення суду у справі №5011-35/4003-2012, сторонами виконавчого провадження, у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", не було виконано своїх зобов'язань щодо повідомлення державного виконавця про встановлення розстрочки виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що державний виконавець, накладаючи постановою від 07.10.2015 арешт на кошти боржника, діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" та здійснював передбачені цим Законом заходи спрямовані на своєчасне примусове виконання рішення у справі №5011-35/4003-2012.

Вищезазначені обставини свідчать про відсутність порушень державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження" внаслідок накладення 07.10.2015 арешту на кошти боржника, а відтак, і підстав для визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.10.2015 (ВП №46888910) про арешт коштів Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ".

При цьому, матеріали виконавчого провадження не містять та скаржником не надано суду доказів стягнення відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби заборгованості за рішенням суду у справі №5011-35/4003-2012 всупереч встановленого графіку погашення заборгованості, встановленою ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2015. Не надано, боржником і доказів виконання ПрАТ "Бліц-Інформ" ухвали Господарського суду м. Києва від 25.05.2015.

З приводу посилань скаржника на майно, що перебуває у стягувача у заставі та необхідність здійснення заходів щодо першочергової реалізації заставленого майна боржника, то суд зазначає, що відповідно до наказу 5011-35/4003-2012 виданого 18.03.2014 Господарським судом міста Києва передбачено загальний порядок стягнення, у зв'язку із чим, у відповідності до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчим документом здійснюється в першу чергу за рахунок коштів боржника. Таким чином, наведені доводи скаржника визнаються судом безпідставними.

У відповідності до частини 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевстановлені судом обставини, оскільки, скаржник, не надав належних доказів в обґрунтування поданої ним скарги, які б підтверджували протиправність дій державного виконавця при прийнятті постанови від 07.10.2015, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування вказаної постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.10.2015 (ВП №46888910) про арешт коштів Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ".

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Головуючий суддя С.О. Турчин

Суддя О.А. Грєхова

Суддя Р.Б. Сташків