ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015р. Справа№ 914/3671/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КійАгроПродукт, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Красненський комбінат хлібопродуктів, смт. Красне Буського району Львівської області

про стягнення 617 489 грн. 88 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1-представник

від відповідача: ОСОБА_2-представник

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю КійАгроПродукт до Публічного акціонерного товариства Красненський комбінат хлібопродуктів про стягнення грошей за невиконання грошових зобовязань по Договору № 12/КФ від 01.11.2013 року за період з 14 квітня 2014 року по 10 жовтня 2015 року в розмірі 571 298 грн. 08 коп. -інфляційних втрат та 46 191 грн.80 коп. - 3 % річних, що разом складає 617 489 грн. 88 коп.

Ухвалою суду від 29.10.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 01.12.2015 р.

30.11.2015 р. на адресу господарського суду Львівської області надійшла зустрічна позовна заява у справі №914/3671/15 Публічного акціонерного товариства Красненський комбінат хлібопродуктів до Товариства з обмеженою відповідальністю КійАгроПродукт про зменшення ціни товару за укладеним договором №12/КФ від 01.11.2013 р.

Враховуючи те, що 30.11.2015 р. на адресу суду відповідачем подано зустрічний позов у даній справі, з метою вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви, в судовому засіданні 01.12.2015 р. оголошено перерву до 17.12.2015 р.

Ухвалою суду від 03.12.2015 р. повернуто зустрічну позовну заяву у справі №914/3671/15 і додані до неї документи Публічному акціонерному товариству Красненський комбінат хлібопродуктів без розгляду.

17.12.2015 р. позивачем із заявою від 17.12.2015 р. на виконання вимог ухвали суду надано суду довідку УДКСУ у Личаківському районі м.Львова Львівської області від 09.12.2015 р. № 03-58/240, якою підтверджено сплату позивачем та зарахування в дохід Державного бюджету судового збору в сумі 9 263,00 грн. згідно платіжного доручення № 1171 від 16 жовтня 2015 р.

В судовому засіданні 17.12.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, поданих суду заявах та з посиланням на матеріали справи.

Позовні вимоги в позовній заяві позивач обґрунтовує тим, що згідно рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2014 року у справі № 914/1534/14 ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів зобовязаний сплатити на користь ТзОВ КійАгроПродукт сумарно 1 329 911,79 грн., із яких 1 033 088,75 грн. основного боргу, 112 725,81 грн.-пені, 22 792,43 грн.-3% річних, 136 228,10 грн.-втрат від інфляції, 26 076,70 грн.-судового збору. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.06.2015 р. вищевказане рішення було скасовано в частині задоволення позову та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові; в частині відмови в позові рішення залишено без змін. Однак, постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2015 р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.06.2015 р. скасовано; рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2014 року залишено в силі. Наявність судового рішення не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору і не звільняє ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє ТзОВ КійАгроПродукт права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Позивач наголошує, що предметом позову не є стягнення коштів за Договором № 12/КФ від 01.11.2013 року включно до 14.04.2014 р., оскільки таке рішення вже прийнято судом 15.10.2014 р. по справі № 914/1534/14, а предметом цього позову є стягнення коштів у порядку ст.625 ЦК України за невиконання грошових зобовязань відповідачем після 14.04.2014 р. Позивач нарахував відповідачу від суми основного боргу 1 033 088,75 грн. за період з 14.04.2014 р.(гранична дата нарахування сум стягнення по справі № 914/1534/14) по 10.10.2015 р.(подача цього позову) 3% річних в сумі 46 191,80 грн. та інфляційні втрати в сумі 571 298,08 грн., що разом складає 617 489 грн. 88 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Також в поданій суду 16.11.2015 р. заяві від 10.11.2015 р. позивач повідомляє, що сума стягнення 1 329 911,79 грн., передбачена наказом від 29.09.2015 р., який був поданий до виконання у ВДВС Буського РУЮ Львівської області 08.10.2015 р., повністю сплачена ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів 06.11.2015 року.

В судовому засіданні 17.12.2015 р. представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав, наведених у поданих суду відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, посилається на здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог з позивачем, внаслідок чого грошове зобовязання відповідача по сплаті позивачу суми 617 489,88 грн. припинилося. Також просить не брати до уваги обґрунтування відповідача щодо підстав для відмови в позові, які наведені на сторінках 2 та 3 відзиву на позовну заяву, оскільки вони є тотожними до покликань наведених в поданій суду 30.11.2015 р. зустрічній позовній заяві у даній справі, яку ухвалою суду від 03.12.2015 р. повернуто ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів без розгляду.

Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що за укладеним між сторонами іншим договором, а саме, Договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р., ТзОВ КійАгроПродукт був боржником перед ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів на загальну суму 680 168,14 грн. Внаслідок існування однорідних грошових вимог у ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів, що виникли із Договору на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. на суму 680 168,14 грн.(з яких основна заборгованість 356 262,14 грн., інфляційні втрати -278 486,00 грн., 3% річних - 22 581,00 грн., пеня - 22 839,00 грн.), та ТзОВ КійАгроПродукт, які виникли з Договору № 12/КФ від 01.11.2013 р. на суму 617 489 грн. 88 коп.(з яких 571 298 ,08 грн. - інфляційні втрати, 46 191,80 грн.- 3 % річних), відповідач звернувся до позивача із заявою, якою повідомив про зарахування таких на підставі ст.601 ЦК України. Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. В підтвердження зарахування однорідних грошових вимог свідчить і те, що ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів звернувся до ТзОВ КійАгроПродукт з позовом про стягнення заборгованості за Договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. до господарського суду м.Києва, і у звязку із зарахуванням вимог відмовився від позову, що підтверджується ухвалою господарського суду м.Києва, із змісту якої вбачається що ТзОВ КійАгроПродукт визнало і підтвердило факт зарахування(копію ухвали від 28.10.2015 р. у справі № 910/25705/15 додано до відзиву на позовну заяву).

В судовому засіданні 17.12.2015 р. представник позивача факт зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 617 489,88 грн. не визнав, вважає що зобовязання ТзОВ КійАгроПродукт перед ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів за Договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. не доведені, вони були предметом розгляду у справі господарського суду м.Києва № 910/25705/15 за позовом ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів до ТзОВ КійАгроПродукт, по якій ухвалою господарського суду м.Києва від 28.10.2015 р. провадження у справі № 910/25705/15 припинено у звязку із прийняттям відмови позивача від позову. Також зазначив, що ця ухвала на даний час оскаржується з боку ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів до апеляційної інстанції(доказів оскарження суду не надано).

В судовому засіданні 17.12.2015 р. представником відповідача надано суду для огляду оригінали Договору на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р., актів здачі-прийняття робіт(надання послуг), акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.07.2013 21.11.2013(засвідчені копії яких подані відповідачем до суду із відзивом на позовну заяву і наявні в матеріалах справи), які судом оглянуто, після чого оригінали повернуто представнику відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством Красненський комбінат хлібопродуктів (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю КійАгроПродукт (Постачальник) укладено Договір №12/КФ від 01.11.2013 р., відповідно до умов якого Постачальник зобовязується передати у власність Покупця кукурудзу врожаю 2011 року, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору(копія Договору наявна в матеріалах справи).

У квітні 2014 р. ТзОВ КійАгроПродукт звернулося з позовом до ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів про стягнення заборгованості за Договором №12/КФ від 01.11.2013 р., за яким ухвалою господарського суду Львівської області від 30.04.2014 р. порушено провадження у справі № 914/1534/14.

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.10.2014 року у справі № 914/1534/14 позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Красненський комбінат хлібопродуктів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КійАгроПродукт 1 033 088,75 грн. основного боргу, 112 725,81 грн. пені, 22 792,43 грн. 3% річних, 135 228,10 грн. втрат від інфляції та 26 076,70 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.06.2015 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Красненський комбінат хлібопродуктів задоволено. Рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2014 року по справі № 914/1534/14 скасовано в частині задоволення позову та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові. В частині відмови в позові рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2014 року по справі № 914/1534/14 залишено без змін.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2015 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КійАгроПродукт задоволено. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.06.2015 р. у справі № 914/1534/14 скасовано. Рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2014 року у справі № 914/1534/14 залишено в силі.

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 17.09.2015 р. та рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2014 року, господарським судом Львівської області 29.09.2015 р. видано відповідний наказ у справі № 914/1534/14.

Позвач (ТзОВ КійАгроПродукт) нарахував ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів в порядку ст.625 ЦК України за невиконання грошових зобовязань по Договору №12/КФ від 01.11.2013 р. від суми основного боргу 1 033 088,75 грн. за період з 14.04.2014 р.(гранична дата нарахування сум стягнення по справі № 914/1534/14) по 10.10.2015 р. 3% річних в сумі 46 191,80 грн. та інфляційні втрати в сумі 571 298,08 грн., що разом складає 617 489 грн. 88 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

В поданій суду 16.11.2015 р. заяві від 10.11.2015 р. ТзОВ КійАгроПродукт повідомляє, що сума стягнення 1 329 911,79 грн., передбачена наказом від 29.09.2015 р., який був поданий до виконання у ВДВС Буського РУЮ Львівської області 08.10.2015 р., повністю сплачена ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів 06.11.2015 року.

Відповідач по справі ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів доказів які б вказували на погашення заборгованості, на яку нараховані 3% річних в сумі 46 191,80 грн. та інфляційні втрати в сумі 571 298,08 грн., в період такого нарахування(тобто по 10.10.2015 р.), суду не надав.

Причиною виникнення спору є те, що відповідачем не здійснено своєчасне погашення суми основного боргу 1 033 088,75 грн. за Договором №12/КФ від 01.11.2013 р.(яка підтверджена судовим рішенням), відтак позивач звернувся до господарського суду Львівської області із вимогою стягнути з відповідача нараховані на суму основного боргу за період з 14.04.2014 р. по 10.10.2015 р. 3% річних в сумі 46 191,80 грн. та інфляційні втрати в сумі 571 298,08 грн., що разом складає 617 489 грн. 88 коп.

Перевіривши порядок і розмір нарахування вищезазначених сум 3% річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку що вони нараховані відповідно до ст.625 ЦК України.

Статтями 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав припинення зобовязання, і вказані статті не передбачають підставою припинення зобовязання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

Пунктом 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розяснено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, що відображено, зокрема, у постанові від 05.12.2011 р. по справі №16/164 (2010)).

Крім того, судом встановлено, що поряд із Договором №12/КФ від 01.11.2013 р., між позивачем і відповідачем було укладено інший договір.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю КійАгроПродукт (Замовник) та Публічним акціонерним товариством Красненський комбінат хлібопродуктів (Виконавець) укладено Договір на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р., згідно з пунктом 1.1. якого Замовник (позивач) передає Виконавцю(відповідачу) власну сировину(зерно) для переробки на підприємстві Виконавця, вид сировини кукурудза, вага 10 000,00 тн., вид переробки-подрібнення кукурудзи.

Відповідно до пункту 4.1 зазначеного договору, розмір плати за переробку зерна на продукцію, складає 102,00 грн. за тонну.

Відповідно до пункту 4.4. зазначеного договору, оплата вартості фактично наданих робіт Виконавця проводиться Замовником у безготівковій формі на підставі наданих рахунків та актів виконаних робіт протягом 20-ти банківських днів з моменту отримання рахунку та підписання актів виконаних робіт.

За змістом пункту 5.2 вказаного договору, у разі недотримання строків розрахунків Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що він вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, а в частині розрахунків-до повного виконання умов цього Договору.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи підписаних сторонами та скріплених їх печатками Актів здачі-прийняття робіт(надання послуг) № ОУ-26 від 01.08.2013 р. на суму 51 000,00 грн., № ОУ-27 від 01.08.2013 р. на суму 26 113,33 грн., № ОУ-01 від 01.09.2013 р. на суму 56 100,00 грн., № ОУ-02 від 02.09.2013 р. на суму 25 710,02 грн., № ОУ-04 від 02.09.2013 р. на суму 56 100,00 грн., № ОУ-06 від 10.09.2013 р. на суму 26 218,08 грн., № ОУ-07 від 11.09.2013 р. на суму 16 642,32 грн., № ОУ-07/1 від 12.09.2013 р. на суму 30 406,20 грн., № ОУ-07/2 від 13.09.2013 р. на суму 24 298,44 грн., № ОУ-07/3 від 18.09.2013 р. на суму 3 251,76 грн., № ОУ-045 від 04.11.2013 р. на суму 9 436,63 грн., № ОУ-046 від 05.11.2013 р. на суму 6 445,28 грн., № ОУ-047 від 06.11.2013 р. на суму 15 468,61 грн., № ОУ-049 від 08.11.2013 р. на суму 9 071,47 грн., Виконавцем(ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів) надано Замовнику(ТзОВ КійАгроПродукт) послуги подрібнення зерна на загальну суму 356 262,14 грн.

Окрім цього, наявність заборгованості за вищевказаними Актами здачі-прийняття робіт(надання послуг) за Договором від 15.07.2013 року підтверджується наявним у матеріалах справи підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.07.2013 21.11.2013, згідно якого за даними ТзОВ КійАгроПродукт на 21.11.2013 р. заборгованість на користь ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів складає 356 262,14 грн.

При цьому суд наголошує, що як вбачається із тексту Акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.07.2013 21.11.2013, цей Акт складений саме ТзОВ КійАгроПродукт за його даними, а другу частину акту погоджено з боку ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів(заповнено від руки).

Позивач по справі ТзОВ КійАгроПродукт доказів, які б вказували на погашення заборгованості перед ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів на зазначену суму 356 262,14 грн. суду не надав.

Відтак, із врахуванням строку оплати, встановленого у пункті 4.4. Договору на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р., суд погоджується із твердженням відповідача про те, що за Договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. ТзОВ КійАгроПродукт був боржником перед ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів на суму 356 262,14 грн. основного боргу.

Також ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів нарахував ТзОВ КійАгроПродукт по Договору на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. від суми основного боргу 356 262,14 грн. за невиконання грошових зобовязань в порядку ст.625 ЦК України за загальний період з вересня 2013 року по листопад 2015 року інфляційні втрати в сумі 278 486,00 грн. та за загальний період з 02.09.2013 р. по 25.11.2015 р. 3% річних в сумі 22 581,00 грн., а також на підставі пункту 5.2 договору пеню за шість місяців від дня,коли зобовязання мало бути виконано, в сумі 22 839,00 грн. При цьому нарахування зазначених сум здійснено із врахуванням строку оплати, встановленого у пункті 4.4. Договору, окремо по кожному Акту здачі-прийняття робіт(надання послуг), а щодо пені додатково враховано вимоги ч.6 ст.232 ГК України про нарахування штрафних санкцій протягом шести місяців від дня,коли зобовязання мало бути виконано(окремо по кожному акту).

Перевіривши порядок і розмір нарахування вищезазначених сум 3% річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку що вони нараховані відповідно до ст.625 ЦК України. Перевіривши порядок і розмір нарахування вищезазначеної суми пені, суд приходить до висновку що вона нарахована відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», пункту 5.2 договору, ст.232 ГК України.

27.11.2015 р. ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів направив на адресу ТзОВ КійАгроПродукт вимогу від 24.11.2015 р. вих. № 24-11/15(копії вимоги та доказів її надсилання за місцезнаходженням ТзОВ КійАгроПродукт наявні в матеріалах справи), в якій просив перерахувати в користь ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів заборгованість по Договору на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. в розмірі основної заборгованості 356 262,14 грн., інфляційних втрат 278 486,00 грн., 3% річних 22 581,00 грн., пені - 22 839,00 грн., що разом складає суму 680 168,14 грн.(яка містить необхідні розрахунки нарахованих сум).

Також, 29.11.2015 р. ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів направив на адресу ТзОВ КійАгроПродукт заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.11.2015 р. вих. № 29/15 (копії заяви та доказів її надсилання за місцезнаходженням ТзОВ КійАгроПродукт наявні в матеріалах справи), якою внаслідок існування однорідних грошових вимог у ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів, що виникли з Договору на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. на суму 680 168,14 грн.(з яких основна заборгованість 356 262,14 грн., інфляційні втрати -278 486,00 грн., 3% річних - 22 581,00 грн., пеня - 22 839,00 грн.), та ТзОВ КійАгроПродукт, які виникли з Договору № 12/КФ від 01.11.2013 р. на суму 617 489 грн. 88 коп.(з яких 571 298 ,08 грн. - інфляційні втрати, 46 191,80 грн.- 3 % річних), повідомив про зарахування таких на підставі ст.601 ЦК України. Також не зараховану різницю у розмірі 62 678,26 грн. вимагає перерахувати на свій рахунок, вказаний в укладених договорах.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що за період з вересня 2013 р. по 25 листопада 2015 року ТзОВ КійАгроПродукт був боржником перед ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів за Договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. на загальну суму 680 168,14 грн.(з яких основна заборгованість 356 262,14 грн., інфляційні втрати -278 486,00 грн., 3% річних - 22 581,00 грн., пеня - 22 839,00 грн.), сума якої перевищувала заборгованість ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів перед ТзОВ КійАгроПродукт за період з 14.04.2014 р. по 10.10.2015 р. по Договору №12/КФ від 01.11.2013 р. на загальну суму 617 489 грн. 88 коп.(з яких 571 298 ,08 грн. - інфляційні втрати, 46 191,80 грн.- 3 % річних).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 203 ГК України передбачено припинення господарського зобов'язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування, для чого достатньо заяви однієї сторони.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахуванням можуть бути припинені зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

Випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, передбачені статтею 602 ЦК України, за даних обставин відсутні.

Відтак, зобовязання ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів перед ТзОВ КійАгроПродукт за період з 14.04.2014 р. по 10.10.2015 р. по Договору №12/КФ від 01.11.2013 р. на загальну суму 617 489 грн. 88 коп. (з яких 571 298 ,08 грн. - інфляційні втрати, 46 191,80 грн.- 3 % річних) є припиненим шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р.(у відповідній частині).

Таким чином, станом на дату прийняття рішення у даній справі відсутні підстави для стягнення з ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів на користь ТзОВ КійАгроПродукт 571 298 ,08 грн. - інфляційних втрат та 46 191,80 грн.- 3 % річних.

При розгляді даної справи судом в порядку ст.111-28 ГПК України враховано висновок щодо застосування норм ст.601 ЦК України та ст.203 ГК України, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року(якою залишено в силі постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2014 року № 914/2492/14 про відмову у задоволенні позову публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про стягнення 7 020 719,36 грн., та скасовано постанову Вищого господарського суду України від 28 квітня 2015 року, постанову Вищого господарського суду України від 17 лютого 2015 року, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31 березня 2015 року та рішення господарського суду Львівської області від 11 вересня 2014 року у справі № 914/2492/14). Підстав для того щоб відступити від правової позиції, викладеній у вищезазначеній постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року, суд не вбачає(копія постанови Верховного Суду України від 24 червня 2015 року наявна в матеріалах справи).

Посилання на справу господарського суду м.Києва № 910/25705/15(в якій розглядався позов ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів до ТзОВ КійАгроПродукт про стягнення 642 298,97 грн. за договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р., і по якій провадження припинене ухвалою суду від 28.10.2015 р. у звязку із прийняттям відмови позивача від позову) не має правового значення для вирішення даної справи, позаяк зміст ухвали суду від 28.10.2015 р. у справі № 910/25705/15 та заяви про відмову від позову у справі № 910/25705/15(копії додані до відзиву на позовну заяву і наявні в матеріалах справи) хоч і вказує на мотиви відмови від позову(врегулювання спору шляхом здійснення між сторонами взаємозарахувань), але не містить всіх необхідних ознак в контексті ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України. Слід також зазначити, що припинення провадження у справі № 910/25705/15 має виключно процесуальні наслідки в контексті ст.80 ГПК України, але не має матеріально-правових наслідків(в контексті статтей 598,599,600,601,604 - 609 ЦК України) щодо вимог за Договором на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. і можливості їх зарахування в порядку ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України.

Щодо покликання позивача у Пропозиції від 10.11.2015 р. про добровільне виконання розрахунку(подана позивачем суду 01.12.2015 р. із заявою про долучення до матеріалів справи) на те що договір про «переробку кукурудзи» є фіктивним і спрямований на незаконне отримання ПАТ Красненський КХП ПДВ на суму 702 тис.грн., то дане твердження нічим не обгрунтоване і жодними доказами не підтверджене. Слід також зазначити, що за Договіром на переробку давальницької сировини від 15.07.2013 р. ПАТ Красненський комбінат хлібопродуктів виступає виконавцем робіт(послуг), а відтак у відповідності до норм Податкового кодексу України могло виписувати контрагенту податкові накладні і формувати собі податкові зобовязання по ПДВ в складі вартості виконаних робіт (а не формувати собі податковий кредит по ПДВ).

Враховуючи все вищенаведене, а також те що позивач факт зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 617 489,88 грн. не визнав і його представник в судовому засіданні наполягає на задоволенні позову в цій сумі(тобто не можна констатувати що між сторонами щодо предмета спору не залишилося неврегульованих питань), суд з врахуванням викладеного у абз.1 п.4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір в розмірі 9 262,35 грн. покладається на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4-3,33,34,36,43,49, 82 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 22.12.2015 року.

Суддя Морозюк А.Я.