ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Справа № 925/1830/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Черкаська область, м. Христинівка, вул. Першотравнева, 54

до виробничого сільськогосподарського кооперативу «Міжгіря», Черкаська область, Смілянський район, с. Плескачівка, вул. Бондаренків, 2

про стягнення 37 410,72 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача про стягнення 37 410,72 грн. заборгованості та санкцій за договором на проведення агрохімічних робіт та відшкодування судових витрат.

Позивач участь свого представника у судове засідання вдруге не забезпечив.

07.12.2015р. до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог до 1 987,34 грн. 20% річних з простроченої суми, оскільки основний борг погашено. Заяву відповідно приписів ст. 20 Господарського процесуального кодексу України прийнято судом до розгляду.

Також в заяві позивач просить розглянути справу без участі представника позивача за наявними у справі документами.

Представник відповідача заборгованість визнав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлені такі взаємовідносини сторін та обставини.

08.07.2015р. між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець Позивач по справі) та виробничим сільськогосподарським кооперативом «Міжгіря» (Замовник Відповідач по справі), в особі голови правління ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір на виконання агротехнічних робіт №1 (Далі Договір, а.с. 12), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати агротехнічні роботи по внесенню засобів захисту рослин на землях сільськогосподарського призначення Замовника на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.1. Виконавець зобовязався обробити культуру соняшник на площі 354 га шляхом внесення фунгіциду, за ціною 90 грн./га.

Відповідно до п. 6.1. Договору строк дії Договору до 01.08.2015р.

Відповідно до п. 6.2. Договору Виконавець розпочинає виконання робіт тільки після виконання Замовником умов, передбачених в п.п. 2.1.1., 2.1.2. та п. 3.1. цього Договору.

Відповідно п.п. 3.1., 3.2., 3.3. Договору Замовник зобовязується перед початком робіт виплатити Виконавцю аванс у розмірі 31 860 грн. Решту суми Замовник оплачує Виконавцю згідно акту(ів) прийому-здачі виконаних робіт, який(і) підписується після закінчення робіт. Оплата виконується не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дня прийняття робіт згідно акту(ів) прийому-здачі виконаних робіт.

На виконання умов Договору Виконавець виконав передбачені договором агротехнічні роботи і 09.07.2015р. між Виконавцем та Замовником був підписаний акт прийомки-здачі виконаних агротехнічних робіт (а.с. 13), відповідно до якого Замовником підтверджено виконання в повному обсязі робіт, а саме обробіток соняшника фунгіцидом на площі 354 га за ціною 90 грн. за гектар, всього виконаних робіт на суму 31 860 грн.

21.09.2015р. Виконавець направив Замовнику претензію з проханням протягом 30 днів розрахуватися за виконані роботи.

За виконані роботи Замовник розрахувався в повному обсязі з простроченням виконання зобовязання, сплативши Виконавцю 31 860 грн.

Станом на 07.12.2015р. заборгованість Замовника становить 1 987,34 грн. грн. у виді 20% річних від простроченої суми за весь період прострочення.

Невиконання Замовником взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Виконавця до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості та санкцій.

Відповідач вимоги визнав. Відповідачем не подано суду доказів про обєктивну неспроможність провести розрахунок за договором. При проведенні оплати відповідачем в день проведення засідання ці платежі мають бути враховані при виконанні судового рішення за умови визначення належного призначення платежу.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони спірного договору є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку сільськогосподарських послуг України.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

Між сторонами виникли договірні відносини надання і споживання послуг, що регламентовані гл. 63 Цивільного кодексу України. Договір про виконання агротехнічних робіт від 08.07.2015р. №1 не заперечений сторонами, не визнаний в установленому порядку недійсним. Суд враховує також презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового, двостороннього, оплатного, строкового, консенсуального договору.

Згідно частини 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем надані Відповідачу послуги з виконання агротехнічних робіт, які прийнято без зауважень.

Спору в частині стягнення основного боргу немає.

Зі змісту ст. 627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.3. Договору у випадку якщо прострочення платежу триватиме більше одного місяця, Виконавець матиме право додатково стягнути з Замовника 20% річних від простроченої суми за весь період прострочення (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Вимога про стягнення 20% річних з простроченої суми обґрунтована. Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон». Розрахунок вимоги виконано вірно, тому 1 987,34 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач визнав вимоги.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на Відповідача та стягнути на користь Позивача 1 218,00 грн. судового збору .

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: виробничого сільськогосподарського кооперативу «Міжгіря», Черкаська область, Смілянський район, с. Плескачівка, вул. Бондаренків, 2, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Черкаська область, м. Христинівка, вул. Першотравнева, 54, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, номер рахунку в банку невідомий

1987,34 грн. річних та 1 218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 24.12.2015р.

Суддя Г.М. Скиба