ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"15" грудня 2015 р. Справа № 910/26310/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Хачатурі,

82434, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОЗЗІ-ФУД,

08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5

про стягнення 92 877,44 грн.

за участю представників:

позивача не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином;

відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 30.11.2015 № 871/03-УРБ-15)

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Хачатурі (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОЗЗІ-ФУД (далі відповідач) про стягнення 92 877,44 грн., з яких: 70 200,35 грн. заборгованості, 15 954,94 грн. інфляційних втрат, 949,00 грн. 3 % річних та 5 773,15 грн. неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобовязань за договором поставки від 16.05.2011 № 183-ПС10/11.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.10.2015 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 17.11.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 27363/15 від 17.11.2015) відповідачем долучено до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 27367/15 від 17.11.2015) надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заявляє про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у звязку з тим, що 21.09.2015 відповідачем на користь позивача здійснено оплату у розмірі 70 200,35 грн. за договором поставки від 16.05.2011 № 183-ПС10/11, на підтвердження чого відповідачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення від 21.09.2015 № 3027248, крім того, відповідачем заперечено нарахування штрафних санкцій та розрахунок заявлених до стягнення сум, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження спірних поставок.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015 розгляд справи відкладено на 01.12.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 28716/15 від 01.12.2015) надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити участь представника у судовому засіданні та необхідністю часу для подання доказів на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2015 і уточнень позовних вимог, у звязку зі сплатою відповідачем частини заборгованості.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 28804/15 від 01.12.2015) відповідачем подано додаткові письмові пояснення, в яких, зокрема, ставиться під сумнів наявність у адвоката ОСОБА_3 права підпису позовної заяви від імені позивача та обгрунтованість розрахунку позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та неустойки, з огляду на невизначеність періоду їх нарахування, незрозумілість того щодо яких саме поставок товару зроблено вказані розрахунки та відсутності первинних документів, на підтвердження здійснення господарських операцій.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2015 розгляд справи відкладено на 15.12.2015 та витребувано у позивача додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 29781/15 від 15.12.2015) позивачем частково надано витребувані судом докази, а саме: довідку про відкриті рахунки у банківських установах, банківську виписку від 14.12.2015 про сплату 21.09.2015 відповідачем на користь позивача 70 200,35 грн. боргу за договором від 16.05.2011 № 183-ПС10/11, оригінал договору поставки від 16.05.2011 № 183-ПС10/11, письмові пояснення про відсутність у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору; письмові пояснення про відсутність додаткових угод між сторонами до спірного договору; заяву про підтвердження наявності у адвоката ОСОБА_3 права підпису позовної заяви від імені позивача, крім того, заявлено про розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні 15.12.2015, за результатами дослідження наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду у зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Отже, господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, не залежних від позивача обставин, унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому, береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом.

З огляду на статтю 33 Господарського процесуального кодексу України, докази позовних вимог подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України. У разі неповідомлення позивачем причин неподання доказів, суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Підпунктом 2.1. пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачено, що згідно з частиною 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 Господарського процесуального кодексу України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази, сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду з клопотанням про витребування доказів; при цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Підпунктом 2.3. пункту 2 цієї ж постанови передбачено, що, якщо стороною у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі, на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази, нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного зясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалами господарського суду Київської області від 26.10.2015 та від 01.12.2015, у позивача витребувано докази, які визначені судом як необхідні для повного та всебічного встановлення всіх обставин справи.

Зокрема, витребувано обґрунтований розрахунок позовних вимог із зазначенням періодів нарахування та реквізити накладних і суми, на які здійснювались ці нарахування, а також первинні документи, на підставі яких здійснювались поставки товару за весь період дії договору від 16.05.2011 № 183-ПС10/11, з метою встановлення наявності спірних правовідносин, неподання яких також унеможливлює розгляд спору, у тому числі встановлення фактів господарських операцій з поставок товару та їх обсягів і вартості, а, відтак і розміру грошового зобов'язання відповідача та визначення правильних періодів нарахування заявлених до стягнення інфляційних втрат, відсотків річних та неустойки.

При цьому, судом враховано, що відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерсього обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Зокрема, підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факти здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин сторін, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, належними доказами поставок товару, судом визначені первинні документи, які витребувані ухвалою суду від 01.12.2015, проте, не надані позивачем.

Поставку товару за договором позивач підтверджує долученими до позовної заяви актами звірки взаєморозрахунків між сторонами, проте, з огляду на правову природу позовних вимог, що заявлені до стягнення: інфляційні втрати, 3 % річних та неустойка і порядок їх обчислення, що здійснюється за період з дня виникнення заборгованості, а також змісту актів, що надані позивачем, неможливо встановити дати та вартість конкретних поставок товару, крім того, як зазначено судом вище, акт звірки взаєморозрахунків не являється первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не підтверджує факт здійснення господарських операцій.

Вказані докази, що необхідні для вирішення спору, позивачем не надано, про причини їх ненадання не зазначено, а, відтак, у суду відсутня можливість встановити поважність цих причин.

Зважаючи на викладене, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що позивач не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду у загальному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору не повертається в разі залишення заяви без розгляду у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних матеріалів, проте, за клопотанням позивача, йому може бути повернуто 464,39 грн. судового збору з державного бюджету, що надмірно сплачений при поданні позовної заяви до суду.

Керуючись статтею 44, пунктом 5 частини 1 статті 81, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Хачатурі до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОЗЗІ-ФУД про стягнення 92 877,44 грн. залишити без розгляду.

Суддя С.О. Саванчук