ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"21" грудня 2015 р. Справа № 20/056-12

Суддя господарського суду Київської області Бабкіна В.М., розглянувши заяву Управління житлово-комунального господарства «Біличі» про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Управління житлово-комунального господарства «Біличі»

про стягнення 560652,26 грн.

секретар судового засідання: Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довір. № 91/2015/10/21-4 від 21.10.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_2, доруч. б/н від 13.01.2015 р.

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 21.08.2012 р. у справі № 20/056-12 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Управління житлово-комунального господарства «Біличі» про стягнення 560652,26 грн. задоволено частково, стягнуто з Управління житлово-комунального господарства «Біличі» 520456,35 грн. основного боргу, 2181,85 грн. інфляційних втрат, 9771,59 грн. 3% річних, 10648,20 грн. судового збору.

01.10.2012 р. господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 21.08.2012 р. у даній справі.

24.11.2015 р. Управління житлово-комунального господарства «Біличі» звернулось до господарського суду Київської області із заявою б/н від 18.11.2015 р. про розстрочку виконання рішення у справі № 20/056-12. Так, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 21.08.2012 р. у справі № 20/056-12 терміном на 48 місяці, відповідно до графіку, починаючи з січня 2016 року.

Обґрунтовуючи заяву б/н від 18.11.2015 р. про розстрочку виконання рішення у даній справі № 20/056-12, відповідач посилається на неможливість виконати рішення через відсутність коштів у боржника - Управління житлово-комунального господарства «Біличі». УЖКГ «Біличі» надає 90% послуг населенню смт. Коцюбинське, яке станом на 01.11.2015 р. заборгувало більше 3500609,49 грн., внаслідок чого УЖКГ «Біличі» є збитковим підприємством та, в свою чергу, не може вчасно розрахуватись з борговими зобовязаннями. Згідно балансу на 31.12.2014 р. непокритий збиток підприємства складає 11854 тис.грн., а згідно звіту про фінансові результати за 2014 рік збиток за 2013 рік складає 773 тис.грн., а за 2014 рік - 1520 тис.грн.

Отже, фінансовий стан підприємства не дозволяє погашати в повній мірі кредиторську заборгованість, тому рішення господарського суду Київської області від 21.08.2012 р. у справі № 20/056-12 відповідачем не виконано.

Заявник наголошує, що негайне виконання рішення суду та стягнення всієї суми заблокує діяльність підприємства та призведе до невиконання зобовязань перед населенням та іншими підприємствами, і, як наслідок, до банкрутства субєкта господарювання.

З урахуванням викладеного УЖКГ «Біличі» просило суд розстрочити виконання рішення в сумі 543057,99 грн. на 48 місяців зі сплатою боргу щомісячно рівними частинами.

Згідно з приписами ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.11.2015 р. заяву Управління житлово-комунального господарства «Біличі» б/н від 18.11.2015 р. про розстрочення виконання рішення у справі № 20/056-12 було призначено на 04.12.2015 р.

03.12.2015 р. до господарського суду Київської області УЖКГ «Біличі» було подано пояснення б/н від 03.12.2015 р., відповідно до яких заявник наголосив, що підставою для розстрочити виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. У даному випадку такою конкретною обставиною є неможливість виконання рішення через відсутність коштів у боржника - Управління житлово-комунального господарства «Біличі», оскільки з березня 2014 року всі банківські рахунки підприємства арештовані з метою погашення заборгованості перед ПАТ «АК «Київводоканал». Крім заборгованості перед ПАТ «АК» Київводоканал», у підприємства існує заборгованість перед ПАТ «Київенерго» на загальну суму 3696634,90 грн., що виникла за попередній період, а саме - за 2004-2011 р.р., і частково за 2012-2015 р.р. З метою погашення вищезазначеної заборгованості підготовлено та подано до суду аналогічні заяви про розстрочення виконання рішень, а негайне виконання рішень суду та стягнення всієї суми заблокує діяльність підприємства та призведе до невиконання зобовязань перед населенням та іншими підприємствами, і, як наслідок, до банкрутства. УЖКГ «Біличі» було ініційовано звернення до голови Київської ОДА та Коцюбинського селищного голови з метою отримання фінансової допомоги для поповнення статутного фонду підприємства для направлення даних коштів на погашення боргових зобовязань. Рішенням Коцюбинської селищної ради № 905 від 14.08.2015 р. УЖКГ «Біличі» було надано дозвіл на реалізацію нерухомого майна - приміщення котельні за адресою: смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 24. Було проведено оцінку вищезазначеного майна, вартість якого становить 3394340,00 грн., та готуються документи для проведення конкурсу з продажу, за результатами якого отримані кошти будуть спрямовані на погашення кредиторської заборгованості.

04.12.2015 р. ПАТ «Київенерго» було подано заперечення № 94/21/8645 від 03.12.2015 р., відповідно до яких стягувач заперечує проти заяви Управління житлово-комунального господарства «Біличі» про розстрочку виконання рішення господарського суду Київської області у даній справі № 20/056-12 від 21.08.2012 р., посилаючись на наступне.

Посилання боржника на перебування у скрутному фінансовому становищі, збитковість його господарської діяльності, на думку стягувача, не є тими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та які передбачені ст. 121 ГПК України, і не можуть бути враховані судом як підстава для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Крім того, посилання заявника на відсутність у боржника грошових коштів є необґрунтованим, оскільки не надано довідок про рух та залишок коштів на всіх відкритих банківських рахунках. На думку стягувача, ненадання боржником інформації про залишок грошових коштів на всіх відкритих банківських рахунках боржника свідчить про необґрунтованість та недоведеність посилання на відсутність коштів у товариства.

Також стягувач наголошував, що через систематичне невиконання споживачами електричної та теплової енергії своїх зобовязань за договорами рівень заборгованості комунальних підприємств, житлово-експлуатаційних організацій та інших споживачів перед ПАТ «Київенерго» досягла високого рівня. Істотний вплив на платоспроможність ПАТ «Київенерго» має фактичне невиконання судових рішень через ухилення боржників від їх виконання, а тому проведення виконавчих дій з примусового виконання рішень судів забезпечує практично єдину можливість погашення існуючої заборгованості споживачів.

Крім того, у позивача є підстави вважати, що розстрочка виконання рішення у даній справі призведе до повного його невиконання та затягування здійснення виконавчого провадження, оскільки з моменту прийняття рішення про стягнення заборгованості у сумі 543057,99 грн. з Управління житлово-комунального господарства «Біличі» боржником не було сплачено жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за рішенням господарського суду Київської області від 21.08.2012 р. у даній справі № 20/056-12.

Водночас, стягувач зазначив, що розстрочка сплати заборгованості відповідачем у сумі 543057,99 грн. призведе до збільшення втрат ПАТ «Київенерго» через суттєвий вплив інфляції.

Таким чином, на переконання позивача, відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження існування виняткових обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення, а тому правові підстави для розстрочення виконання рішення суду № 20/056-12 відсутні.

14.12.2015 р. до господарського суду Київської області УЖКГ «Біличі» було подано клопотання б/н від 14.12.2015 р. про приєднання документів на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення у даній справі, а саме копій постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів і копій банківських виписок про рух коштів на рахунках підприємства.

Як зазначено в ч. 1 пп. 7.1 ст. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом (пп. 7.1.2 п. 7.1 ст. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Як передбачено в п. 7.2 ст. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, в силу ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач, звертаючись до суду із заявою про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Київської області, посилався на ті обставини, що на даний момент підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі.

Однак, складний фінансовий стан боржника не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності якої можливе надання розстрочки виконання рішення, оскільки відсутність у боржника необхідних коштів не може розглядатись як неможливість виконання зобовязання та виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, передбачених Законом України Про виконавче провадження способів виконання рішення суду.

Крім того, інших доказів на підтвердження ускладнення та/або неможливості виконання відповідачем рішення господарського суду Київської області у даній справі суду не надано, у той час як надані копії постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів і копій банківських виписок про рух коштів на рахунках підприємства не є доказами, що підтверджують факт існування виключних обставин, які ускладнюють виконання відповідачем рішення у даній справі у розумінні статті 121 ГПК України.

Також, при винесенні даної ухвали судом враховано приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України Про міжнародні договори України і статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. № 01-8/1427 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

Cудом встановлено, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (§ 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Півень проти України від 29.06.2004 р.).

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, аналіз суб'єктного складу і характеру правовідносин сторін, оцінюючи обґрунтування зазначеної заяви, заперечення стягувача, а також враховуючи, що покладені відповідачем в основу обґрунтування поданої заяви обставини не є винятковими обставинами у розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності яких можливе надання розстрочки виконання рішення, у той час, як інших доказів, що підтверджують факт існування у відповідача обставин, які ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять його неможливим не надано, суд дійшов висновку, що заява Управління житлово-комунального господарства «Біличі» б/н від 18.11.2015 р. про розстрочення виконання рішення у даній справі № 20/056-12 щодо погашення заборгованості у розмірі 543057,99 грн. рівними частинами терміном на 48 місяців, починаючи з січня 2016 року, є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

До того ж, при прийнятті даної ухвали судом враховано інтереси позивача, оскільки невиконання рішення суду порушує матеріальні інтереси ПАТ «Київенерго» і розстрочка виконання рішення у даній справі може призвести до негативних наслідків для позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву Управління житлово-комунального господарства «Біличі» б/н від 18.10.2015 р. про розстрочення виконання рішення у справі № 20/056-12 залишити без задоволення.

Суддя В.М. Бабкіна