ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р. Справа № 923/1832/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" м.Херсон

до - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 1979грн. 44 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. від 31.12.2014р.

від відповідача - ФОП ОСОБА_1

Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) суму основного боргу в розмірі 1217 грн. 77 коп., пеню в розмірі 225грн. 29 коп., втрати від інфляції в розмірі 498 грн. 17 коп., 3% річних в розмірі 38грн. 21коп.

Відповідачем подано заяву, якою він просить суд поставитись до нього поблажливо, посилаючись на те, що у зв'язку з відсутністю на роботі він не зміг вчасно сплатити позивачу за отримані послуги. Відповідач звертає увагу суду на те, що заборгованість перед позивачем виникла у нього вперше і, до того ж, основний борг ним вже сплачено.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

Між сторонами 15.10.2010 р. було укладено договір № 259 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі договір), за умовами якого (п.1) позивач зобов'язався надати споживачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач зобовязався оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 3 Договору визначено об'єкт надання послуг, а п. 2 - місцезнаходження приміщень відповідача.

Пунктом 8 Договору передбачено, що оплата за спожиті послуги здійснюється в строк не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 15 Договору Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в строки встановлені Договором.

Пунктом 30 договору сторони узгодили, що договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. За весь час, пропозицій про розірвання договору не надходило, тому договір є пролонгованим і чинним до тепер.

Відповідно до cт. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вартість послуг з теплопостачання, що застосовувалась ПАТ "Херсонська ТЕЦ" у листопаді 2014 року затверджена постановою № 502 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 31.12.2014. Починаючи з 01.01.2015року вступила в силу постанова № 618 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 28.11.2014р.

Вартість послуг з централізованого теплопостачання з 01.0.32015р. було змінено постановою № 282 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.02.2015р.

Позивач зобов'язання щодо надання послуг з централізованого опалення виконував належним чином, що підтверджується довідками про наявність опалення в будинку №18а, розташованого за адресою: вул. 49 Гвардійської дивізії, м. Херсон за період з жовтня 2013 р. по березень 2015р. включно.

На підставі зазначених даних з урахуванням положень договору складено акти виконаних робіт та виставлено відповідні рахунки на оплату.

В порушення положень Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, Відповідач свої обов'язки виконував не належним чином, не в повному обсязі оплачував послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Розмір заборгованості Споживача за послуги централізованого опалення зазначено в Довідці про рух заборгованості Відповідача за теплову енергію за період з 01.10.2013 р. по 01.08.2015 р. Станом на 01.09.2015 р. заборгованість Відповідача перед ПАТ "Херсонська ТЕЦ" за надані послуги з централізованого опалення складає 1217 грн. 77коп.

Рахунки за надані послуги з централізованого опалення на оплату вручались відповідачу особисто під розпис, що підтверджується реєстром вручення рахунків за відповідний період.

Відповідачеві направлялась вимога про сплату заборгованості (Вимога № 06-1/1873 від 22.09.2015року).

Відповідачем надано суду докази погашення основного боргу в сумі 1217грн. 77коп. після порушення провадження у справі, а саме: копію квитанції від 03.12.2015р. №31.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі у зв'язку з погашенням відповідачем суми боргу та відсутністю предмету спору.

З огляду на викладене, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення 1217грн. 77коп. основного боргу у зв'язку з відсутністю предмету спору.

У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення втрат від інфляції в розмірі 498 грн. 17коп. та 3% річних в розмірі 38грн. 21коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями п. 12 Договору за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 0,1 відсотків від суми боргу за кожен день прострочки терміну сплати.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

У зв'язку з несвоєчасними розрахунками відповідача за договором позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 225грн. 29коп.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГК України, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з пунктом 3 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому, суд враховує, що у відповідача вперше виникла заборгованість перед позивачем; відповідачем вжито всі необхідні заходи щодо погашення заборгованості, що підтверджується копією копію квитанції від 03.12.2015р. №31 про погашення основного боргу.

За таких обставин суд на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України зменшує розмір пені, яка підлягає стягненню до суми 1 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом в порядку ст. 83 ГПК України зменшено суму пені, яка підлягає стягненню з відповідача.

Пунктом 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Крім того, провадження в частині стягнення 1217грн. 77 коп. основного боргу припинено за відсутністю предмету спору, оскільки відповідач сплатив зазначену суму після порушення провадження у праві.

Пунктом 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача.

З огляду на викладене, оскільки відповідач сплатив основний борг після порушення провадження у справі, витрати позивача зі сплати судового збору в цій частині також покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (м. Херсон, Бериславське шосе, 1, , р/р 8900 в ПАТ "Укрсиббанк", МФО 351005) пеню в розмірі 1грн. 00коп., втрати від інфляції в розмірі 498 грн. 17коп., 3% річних в розмірі 38 грн. 21 коп. та 1218грн. 00коп. витрат по сплаті судового збору

3. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1217грн.77коп. основного боргу.

4. В решті позову відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.12.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко