ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.15р. Справа № 904/9788/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Шаргород Шаргородський район Вінницька область

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 10 156, 38грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_3, представник, довіреність № 12/10 від 12.10.15р.;

від відповідача -1- представник не з'явився;

від відповідача -2- представник не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" звернулось до господарського суду з позовом до відповідача -1 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та до відповідача -2 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просить господарський суд:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 9 156,38 грн., з них - 4 247,19 грн. - сума основного боргу; 1 499,42 грн. - 30% річних; 686,48 грн. - пеня; 2 723,29 грн. інфляційні, а також витрати по сплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА";

- стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 1 000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА".

Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-2 обґрунтовані тим, що за умов укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки від 01.09.2015р., останній взяв на себе зобовязання у випадку невиконання відповідачем-1 свого обовязку, передбаченого договором поставки №13/В від 20.05.14р., відповідати перед позивачем за зобовязаннями відповідача-1.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач-1 вдруге у судове за засідання не зявився, відзив на позов не надав. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача та повернуто до суду у звязку з відсутністю за вказаною адресою.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови).

Відповідач-2 вдруге, у судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, про час та дату розгляду справи повідомлений належно, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що підтверджує отримання відповідачем-1 ухвали з викликом у судове засідання.

Суд вважає можливим розглянути спір за відсутності представників відповідача-1,-2 згідно ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

20.05.2014 року між позивачем (постачальником) та відповідачем-1 (покупцем) укладений договір поставки №13/В (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобовязується поставляти непродовольчі товари (надалі - товар) відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобовязується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

За умовами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

Згідно п.4.4 Договору покупець сплачує 100% вартості кожної партії товару на протязі 40 календарних днів з моменту його отримання. Факт отримання товару підтверджується видатковою накладною, підписаною сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд зазначає, що на виконання Договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується копіями наявних в матеріалах справи видаткових накладних з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін, проте відповідач-1 взяті на себе зобовязання в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару виконав частково, у звязку із чим у останнього виникла основна заборгованість перед позивачем, яка, з урахуванням проведених відповідачем оплат та повернутого відповідачем-1 товару, становить 5 247,19 грн.

На час розгляду спору відповідач-1 не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Положення ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За порушення строку оплати товарів покупець сплачує проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості відповідно до ст.. 625 ЦК України (п.5.3 Договору).

Якщо заборгованість покупця перед постачальником триває більше двох місяців покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу. При цьому нарахування пені за цим пунктом Договору починається від самого першого дня прострочення покупця перед постачальником. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання припиняється через рік від дня, коли зобовязання мало бути виконано відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України (п.5.4 Договору).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, на підставі положень пункту 5.3, 5.4 Договору та приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу-1 до сплати 30% річних за період з 29.09.14р. по 15.10.15р. у розмірі 1 499, 42 грн., пеню за період з 29.09.14р. по 22.06.15р. у розмірі 686,48 грн., а також інфляційні за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року у розмірі 2 723,29 грн. інфляційних, що відображається в розрахунку позивача (а.с.5-8).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими частково, а саме задовольняє за такий же період, що взятий позивачем на суму 2 487,27 грн., тоді як в решті нарахувань розміру інфляційних відмовляє за безпідставністю.

Щодо нарахування розміру 30% річних та пені, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Окрім того, зобов'язання за спірним договором забезпечено договором поруки від 01.09.2015р. (далі Договір поруки), укладеним між кредитором (позивачем) та поручителем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач-2).

Згідно приписів п.1 Договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником (відповідачем-1) свого обовязку за Договором поставки №13/В, укладеного між кредитором і боржником 20.05.2014 року.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником згідно Договору поставки №13/В від 20.05.14р. у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн. (п.2 Договору поруки)

Відповідно до вимог ст. ст. 554, 610 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Отже, позивач правомірно вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути солідарно із відповідача-1 та відповідача-2 суму, в межах якої відповідач-2 відповідає перед позивачем за договором поруки.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 ГПК України, сплата судових витрат, покладається на відповідача-1,-2 пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (23500, Вінницька область, Шаргородський район, м.Шаргород, вул.Маяковського, буд. 4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 24-А, ) суму основного боргу у розмірі 4 247,19 грн. (чотири тисячі двісті сорок сім грн. 19 коп.), 1 499,42 грн. (одна тисяча чотириста девяносто девять грн. 42 коп.) 30% річних, 686,48 грн. (шістсот вісімдесят шість грн. 48 коп.) пені, 2 487,27 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят сім грн. 27 коп.) інфляційних.

Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (23500, Вінницька область, Шаргородскьий район, м.Шаргород, вул.Маяковського, буд. 4, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 24-А, ) суму 1 000, 00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) основного боргу.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (23500, Вінницька область, Шаргородський район, м.Шаргород, вул.Маяковського, буд. 4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 24-А, ) суму 1 072, 27 грн. (одна тисяча сімдесят дві грн. 27 коп.) судового збору.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 24-А, ) суму 117, 11 грн. (сто сімнадцять грн. 11 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 24.12.2015р.