ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 911/2273/15

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого,
Корнілової Ж.О. - доповідача,
Чернова Є.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "МДС Гарант"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 13.10.2015
у справі№ 911/2273/15 Господарського суду Київської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-3"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "МДС Гарант"

про стягнення 44226 грн.,
за участю представників сторін
від відповідача:Чекменьов Ю.Г. (довіреність від 13.08.2015 № 15),
від відповідача:Малеванчук І.В. (довіреність від 09.06.2015 № б/н),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-3" у травні 2015 року звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МДС Гарант" про стягнення 44226 грн. пені за порушення термінів закінчення виконання робіт за договором підряду № 158 від 01.08.2014 та повернення судових витрат.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.07.2015 (суддя Конюх О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 у справі № 911/2273/15 (у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г. - головуючого, Баранця О.М., Калатай Н.Ф.) позов повністю задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МДС Гарант" на користь Публічного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-3" 44226 грн. неустойки, 1827 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 у справі № 911/2273/15 Господарського суду Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "МДС Гарант" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 21.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 у справі № 911/2273/15 Господарського суду Київської області, і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що між ТОВ "МДС Гарант" (субпідрядник) та ПАТ "Трест "Київміськбуд-3" (генпідрядник) 01.08.2014 укладено договір підряду № 158.

Відповідно до умов договору генпідрядник передає, а субпідрядник приймає на себе виконання фасадних робіт на об'єкті "Житловий будинок з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на перетині вулиць Ю.Шумського та Березняківської в Дарницькому районі м. Києва. Секція В" згідно з робочою документацією.

Згідно з пунктом 1.1 договору, склад та обсяги робіт, які передбачені проектною документацією та підлягають виконанню субпідрядником: оздоблювальні роботи з утеплення фасадів мінеральною ватою 100 мм та 30 мм, штукатурення та фарбування фасаду житлового будинку, орієнтовною площею 1800 кв.м.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору встановлено початок робіт - серпень 2014 року, закінчення робіт - вересень 2014 року. Під закінченням робіт розуміється передача генпідряднику всіх необхідних актів і виконавчої документації, необхідної для складання декларації про готовність об'єкта до експлуатації та актів передачі змонтованих систем експлуатуючої організації. Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття генпідрядником.

Строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у договір (пункт 2.5 договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору, вартість робіт, визначена відповідно до Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б-Д 1.1- 1- 2013), і становить 243000 грн., в тому числі наклейка утеплювача, дюбелювання стін - 45,00 грн. за 1 кв.м. фасаду; армування утеплювача сіткою, встановлення кутиків на косяках, затяжка поверхні клейовим розчином - 45 грн. за 1 кв.м. фасаду; ґрунтування поверхонь скріплюючим розчином, нанесення декоративної штукатурки з наступним фарбуванням - 45 грн. за 1 кв.м. фасаду.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 договору, договірна ціна є твердою та остаточною і може бути збільшена тільки шляхом підписання додаткової угоди у випадку погодження замовником об'єкту будівництва.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частина 7 статті 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судами встановлено, що відповідач своєчасно приступив до виконання робіт у визначені договором строки. Відповідачем виконано, а позивачем прийняно роботи на загальну суму 152271 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до статті 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Судами встановлено, що невиконаними залишились роботи, на площі фасаду 2016,20 кв.м., вартістю 90729 грн.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Судами встановлено, що пунктом 7.1.1 договору сторони передбачили, що у разі порушення субпідрядником термінів закінчення робіт, субпідрядник виплачує генпідряднику пеню в розмірі 0,1% вартості робіт по договору за кожний день прострочення, що узгоджується з положеннями частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що твердження відповідача про прострочення виконання робіт за договором не настало внаслідок того, що замовник не надав матеріалу для виконання робіт, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Згідно з частиною 1 статті 837, частини 1 статті 839 Цивільного кодексу України, за договором підряду підрядник зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника. Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Судами встановлено, що з протоколу погодження договірної ціни вбачається, що вартість робіт визначено у гривні, з врахуванням вартості експлуатації механізмів, без врахування вартості матеріалів.

Умовами договору не передбачено включення вартості матеріалів до вартості робіт, відповідачем не доведено обов'язку позивача надавати матеріали для виконання робіт.

Доказів неможливості завершення повного обсягу робіт, в обумовлені договором строки, з вини генпідрядника відповідачем не надано.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що твердження відповідача щодо неправильного розрахунку пені, є безпідставними, оскільки пунктом 7.1.1. договору передбачено стягнення пені від вартості робіт за договором, тобто від 243000 грн.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач в повному обсязі не виконав роботи в строк, передбачений договором, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 у справі № 911/2273/15 Господарського суду Київської області підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МДС Гарант" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 у справі № 911/2273/15 Господарського суду Київської області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 у справі № 911/2273/15 Господарського суду Київської області залишити без змін.

Головуючий, суддя Овечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О.
Чернов Є.В.