РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015Справа №910/23852/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»

до Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Моторного (транспортного) страхового бюро України;

2) ОСОБА_1

про стягнення 4463,73 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Андрієнко Ю.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Марчик О.А. (представник за довіреністю);

від третьої особи-1 - Сакалюк Д.В. (представник за довіреністю);

від третьої особи -2 - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач всупереч вимог закону не відшкодував Позивачу шкоду, завдану працівником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи на недоведеність керування саме його представником автомобілем на час ДТП.

Третя особа-1 на вимогу суду надала докази з питання страхування відповідальності винної у ДТП особи та пояснення по суті спору.

Третя особа-2 до суду не з'явилась, представників не направила, пояснень не подала.

Судом оголошувалися перерви та судове засідання було призначено на 16.12.2015.

Подане Відповідачем у судовому засіданні 16.12.2015 повторне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 судом розглянуто та відхилено, оскільки аналогічне клопотання вже було раніше розглянуто та відхилено судом з мотивів, наведених в ухвалі від 30.11.2015.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

23.12.2014 по вул. Героїв Космосу, в м. Києві, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався у безпечності руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідками ДАІ, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_5 на праві власності, був під його керуванням на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ПАТ «Альфа Банк».

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи, зокрема, Звіт оцінювача від 19.01.2015 № 1004 (матеріальний збиток - 5695,27 грн., коефіцієнт зносу - 0,3310), рахунок-фактуру ремонтного СТО Застрахованого автомобіля (5692,80 грн.), Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 4463,73 грн., за згодою вигодонабувача за Договором добровільного страхування, на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_1, автомобіля «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до матеріалів справи постановою районного суду.

Відповідно до даних Центральної бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1, як особи, яка експлуатувала на законних підставах автомобіль «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП застрахована не була. Вказана обставина підтверджується довідкою МТСБУ з Центральної бази даних та відзивом останнього.

Також, із наданих сторонами та МТСБУ пояснень не вбачається покладення на МТСБУ обов'язків страховика за даним ДТП.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із відомостей які містяться у розгорнутій довідці ДАІ, складеній за обставина ДТП, судом встановлено, що автомобіль «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, яким керувала винна у ДТП особа, належить Відповідачу. Дані відомості Відповідачем належними засобами доказування не спростовані, і також перед судом не доведено, що ОСОБА_1 на час скоєння ДТП неправомірно заволодів автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1.

Отже, статтею 1187 ЦК України на Відповідача, як на володільця автомобіля «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_1 цього автомобіля на час ДТП.

При цьому посилання Відповідача на недоведеність вимог за ст. 1172 ЦК України судом відхиляються, оскільки доводи позивача судом оцінені та визнані обґрунтованим не на підстави наведеної норми, а на підставі ст. 1187 ЦК України та враховуючи ту умову, що Відповідачем законність володіння ним автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП не спростована.

Також усупереч посиланням заявника предметом встановлення залученої до справи постанови районного суду є не місце роботи ОСОБА_1, а наявність у його діях порушень ПДР України та складу адміністративного правопорушення.

Доказів, що ОСОБА_1 не є працівником, контрагентом тощо Відповідача останній суду не надав, а також не надав доказів, що на час ДТП ОСОБА_1 протиправно заволодів автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1. Але разом з цим для вирішення даного пору не має значення, чи є ОСОБА_1 працівником Відповідача, натомість має значення керування ним автомобілем «Тойота», д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП на законних підставах (протилежного не встановлено ДАІ та не доведено Відповідачем), та те, що вказаний автомобіль належить саме Відповідачу (цієї обставини, зафіксованої ДАІ, Відповідач також не спростував), а отже відповідальним за відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля на час ДТП за ст. 1187 ЦК України є саме Відповідач.

Матеріалами справи підтверджується, що ремонт на СТО Застрахованого автомобіля фактично коштував 5692,80 грн., а Позивач у складеному на виконання умов Договору страховому акті розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 4463,73 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування.

Судом встановлено, що наведені у рахунку СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ та фотографіях пошкоджень, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини та положення статі 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1187 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду, не більше встановленого Звітом оцінювача від 19.01.2015 № 1004 розміру матеріального збитку (5695,27 грн.) та не більше фактичної вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля на СТО (5692,80 грн.) та виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (4463,73 грн.), та отже в сумі 4463,73 грн.

Відповідач вимогу Позивача не виконав, у добровільному порядку Позивачу суму матеріальної шкоди не виплатив.

З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Державне видавництво «Преса України» Державного управління справами (м. Київ, проспект Перемоги, 50; ідентифікаційний код 05905668) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (м. Київ, провулок Балтійській, 20; ідентифікаційний код 22229921) 4463 (чотири тисячі чотириста шістдесят три) грн. 73 коп. відшкодування матеріальної шкоди, а також 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2015

Суддя Сташків Р.Б.