ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа № 911/4555/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудгофф»,

77334, Івано-Франківська обл., Калуський район, с. Студінка, вул. Лесі Українки, буд. 36,

до Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита»,

07420, Київська обл., Броварський район, смт Калита, вул. Червоноармійська, буд. 14,

про стягнення 579 010,89 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 02.10.2015);

відповідача не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином;

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудгофф» (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита» (далі відповідач) про стягнення 579 010,89 грн., з яких: 581 424,80 грн. основного боргу, 3 085,26 грн. 3% річних, 57 500,83 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобовязань за договором поставки від 12.12.2013 №60.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/4555/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 03.11.2015.

03.11.2015 через канцеляріяю господарського суду Київської області позивачем подано витребувані судом документи (супровідний лист від 28.10.2015).

24.11.2015 через канцелярію господарського суду Київської області відповідачем подано витребувані судом документи (супровідний лист від 24.11.2015).

У судових засіданнях 03.11.2015 та 24.11.2015 оголошувались перерви до 24.11.2015 та 01.12.2015 відповідно, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

01.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем подано заяву від 01.12.2015 про включення до складу судових витрат у справі витрат позивача у розмірі 4 000,00 грн. з оплати послуг адвоката та 1 375,52 грн. витрат, повязаних з забезпеченням участі представника у судовому засіданні.

Крім того, у судовому засіданні 01.12.2015 представником відповідача подано суду письмове клопотання від 01.12.2015 про продовження строку вирішення спору у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2015 продовжено строк вирішення спору у справі №911/4555/15 на пятнадцять днів.

У судовому засіданні 01.12.2015 оголошено перерву до 10.12.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

08.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем подано клопотання від 07.12.2015 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

10.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем подано заяву від 10.12.2015 про додаткове включення до складу судових витрат у справі 164,14 грн. витрат позивача, повязаних із забезпеченням участі представника в судовому засіданні.

10.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем подано суду письмові пояснення від 10.12.2015.

10.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області відповідачем подано клопотання від 09.12.2015 про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 10.12.2015 представником позивача подано суду клопотання від 10.12.2015 про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2015 розгляд справи відкладено на 17.12.2015.

16.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області відповідачем подано клопотання від 16.12.2015 про відкладення розгляду справи до 04 січня 2016 року.

Суд відхиляє дане клопотання відповідача, на підставі статті 28 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої справи юридичних осіб в господарському суді можуть вести як керівники та інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами так і представники, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, з огляду на що неможливість участі того чи іншого представника не є підставою для відкладення розгялду справи. До того ж, явка представників сторін судом не визнавалась обов'язковою, крім того, судом враховано закінченням строку розгляду спору, відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.12.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вудгофф» (далі постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Агрокомбінат «Калита» (далі покупець) укладено договір поставки від 12.12.2013 №60 (далі Договір), в порядку та на умовах якого постачальник зобовязується передати у власність покупця ветеринарні препарати, кормові добавки (далі - товар), а покупець зобовязується прийняти та вчасно і в повному обсязі оплатити їх.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками їх печаток і діє до 31.12.2014, але, в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобовязань (пункт 8.1. Договору).

Відповідно до пункту 8.2. Договору, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до моменту закінчення терміну дії Договору не виявила бажання розірвати його, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на умовах, викладених в Договорі.

З огляду на відсутність у матеріалах справи повідомлень сторін про розірвання Договору, суд дійшов висновку про чинність Договору протягом спірних правовідносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами Договору зобовязання постачальника з поставки кожної окремої партії товару вважаються виконаними належним чином з моменту підписання сторонами видаткової накладної (пункт 3.8. Договору). Датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної, що засвідчує факт прийняття товару покупцем від постачальника (пункт 3.5. Договору).

На виконання до умов Договору, у період з грудня 2013 року по липень 2015 року, позивач здійснив поставку товару, всього на суму 9 709 383,32 грн., а відповідач прийняв зазначений товар, що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними, що підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками їх печаток.

Разом з тим, до матеріалів справи надано накладні на повернення товару: від 29.09.2014 №КА-0000008 на суму 597,99 грн. та від 29.09.2014 №КА-0000014 на суму 36 000,00 грн., що підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками їх печаток.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

При цьому, підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно пункту 2.1. Договору загальна сума Договору складається із загальної вартості товару, поставленого за відповідними видатковими накладними протягом строку дії Договору.

В силу частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 2.3. Договору, оплата за кожну партію товару здійснюється в два етапи: перший етап - покупець здійснює передоплату (авансовий платіж) у розмірі 50% від вартості відповідної партії товару, зазначеної у Специфікації; другий етап остаточний розрахунок за відповідну партію товару покупець здійснює протягом 5 банківських днів з моменту одержання в повному обсязі відповідної партії товару.

У свою чергу, відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару, всього на суму 9 190 958,52 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача та довідкою банківської установи, копії яких долучено до матеріалів справи.

Разом з тим, первинні документи свідчать про те, що відповідач здійснював часткову оплату за отриманий товар, в результаті чого, вартість отриманого та не оплаченого відповідачем товару, з урахуванням часткового повернення товару, становить 518 424,80 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як підтверджується матеріалами справи, в порушення умов Договору, відповідач грошові зобовязання перед позивачем щодо оплати поставленого товару за видатковими накладними від 22.07.2015 №600 на суму 6 604,80 грн., від 20.07.2015 №595 на суму 36 420,00 грн. та від 15.07.2015 №586 на суму 475 400,00 грн. належним чином не виконав, у звязку з чим, наявна заборгованість за поставлений та неоплачений товар, всього на суму 518 424,80 грн.

Представником відповідача у судових засіданнях стверджувалось, що порушення грошових зобовязань за Договором сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин: епізоотії, проте, відповідачем не надано суду належних доказів дії форс-мажорних обставин, а також вжиття ним заходів, передбачених Розділом 6 Договору, які б звільняли його від відповідальності за невиконання зобовязань.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, проаналізувавши подані первинні документи, здійснивши повторний розрахунок заборгованості (з врахування часткової оплати товару та часткового повернення поставленого товару), суд встановив, що основна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 518 424,80 грн. Враховуючи порядок оплати, встановлений Договором, строк оплати зазначеної суми згідно вищезазначених видаткових накладних є таким, що настав.

Зважаючи на вказане, позовна вимога про стягнення 518 424,80 грн. основного боргу є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджується та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у звязку з простроченням виконання грошового зобовязання, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 085,26 грн. 3 % річних, згідно з статтею 625 Цивільного кодексу України та 57 500,83 грн. пені, відповідно до пункту 5.7. Договору.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобовязання. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У розумінні частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення.

Пунктом 5.7. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення покупцем строків оплати, останній сплачує пеню у вигляді подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи встановлення судом факту прострочення відповідачем оплати вартості поставленого товару та здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення розмірів пені та процентів річних, судом зясовано, що вказані позовні вимоги є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджуються та підлягають задоволенню в заявлених розмірах 57 500,83 грн. пені та 3 085,26 грн. процентів річних.

Позивач заявляє до включення складу судових витрат у справі 4 000,00 грн. витрат позивача на послуги адвоката, а також витрат, повязаних із забезпеченням явки представника позивача у судові засідання. Стосовно зазначених вимог судом враховане наступне.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На підтвердження зазначених витрат, до позову позивачем додані копії договору від 02.11.2015 про надання правової допомоги, що позивачем та адвокатом ОСОБА_1, який діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15.09.2006 №569, відповідно до умов якого адвокат зобовязується за плату надати клієнту консультаційні та юридичні послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством. Крім того, суду подано оригінал платіжного доручення від 27.11.2015 №1531, яким позивач сплатив адвокату ОСОБА_1 4 000,00 грн.

Відповідно до вимог пункту 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За таких обставин, вимога позивача про віднесення до судових витрат оплату послуг адвоката в розмірі 4 000,00 грн., які підтверджуються належними фінансовими документами, підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про віднесення до судових витрат 1 709,80 грн. витрат, повязаних із забезпеченням участі представника в судових засіданнях, судом враховано таке.

З огляду на вимоги до статті 44 Господарського процесуального кодексу України, до складу судових витрат можуть бути віднесені інші, ніж прямо зазначені в статті витрати, що пов'язані з розглядом справи.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України, склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

На підтвердження витрат позивача, повязаних із забезпеченням явки представника у судові засіданні, призначені у даній справі, позивачем подано суду копії розрахункових документів - посадочних документів ДП «ГІОЦ Укрзалізниці» загальною вартість 1 709,80 грн.

За таких обставин, вимога позивача про віднесення до судових витрат 1 709,80 грн. витрат, повязаних із забезпеченням участі представника в судових засіданнях, що підтверджуються належними доказами, підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита» (07420, Київська обл., Броварський район, смт Калита, вул. Червоноармійська, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудгофф» (77334, Івано-Франківська обл., Калуський район, с. Студінка, вул. Лесі Українки, буд. 36, корд ) 518 424 (пятсот вісімнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 80 коп. основного боргу, 3 085 (три тисячі вісімдесят пять) грн. 26 коп. 3 % річних, 57 500 (пятдесят сім тисяч пятсот) грн. 83 коп. пені, 8 685 (вісім тисяч шістсот вісімдесят пять) грн. 16 коп. судового збору, 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката, 1 709 грн. (одна тисяча сімсот девять) грн. 80 коп. інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 25.12.2015.

Суддя С.О. Саванчук