ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року Справа № 20/5005/9161/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2 (зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження секретаря судової палати ОСОБА_3 від 22.12.2015 року)

При секретарі Ковзикові В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, представник, довіреність №334 від 16.12.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_5, представник, довіреність №1 від 14.01.2015 р.;

від третьої особи: ОСОБА_6, представник, довіреність №15-74 від 06.08.2015 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2015 року у справі № 20/5005/9161/2012

за позовом Комунального підприємства «Дніпродзержинський спецкомбінат», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпропетровськ

третя особа: Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області

про стягнення матеріальних збитків у сумі 153 940 грн. 91 коп.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 квітня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що позивач не надав доказів, що саме з вини Управління комунального господарства ним отримані збитки, а також не довів причинний звязок між протиправною поведінкою Управління та збитками, тому відмовив в задоволенні позовних вимог. За висновком апеляційного господарського суду позивач мав можливість відповідно до п.1.11 Статуту своєчасно укласти з відповідачем відповідну угоду та набути майнових прав на оплату за рахунок бюджетних коштів, тобто витрати позивача, які не можуть вважатись бюджетним зобовязанням, виникли в результаті вини у формі бездіяльності не відповідача, а самого позивача, тому підстави для стягнення збитків відсутні.

Постановою Вищого господарського суду України від 10 червня 2013року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 квітня 2013 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 у справі №20/5005/9161/2012 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення попередніх інстанцій, Вищий господарський суд України, в тому числі, зазначив про необхідність встановлення або спростування під час нового розгляду справи факту надання Позивачем послуг, вартість яких визначена в позові як понесені Позивачем витрати (збитки).

Згідно приписів ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2015 року (головуючий суддя Ліпинський О.В., судді: Бєлік В.Г., Дубінін І.Ю.) позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпродзержинський спецкомбінат» - задоволені частково.

Суд стягнув з Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради на користь Комунального підприємства «Дніпродзержинський спецкомбінат» 143 849 грн. 73 коп. збитків, 2 876 грн. 99 коп. витрат зі сплати судового збору та 13 752 грн. 07 коп. витрат на проведення судової експертизи.

В решти частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, та відмовити у заявлених до нього вимогах.

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно дослідив докази.

Зокрема, апелянт вважає, що оскільки між сторонами не був укладений договір, то у відповідача відсутні зобовязання по оплаті послуг з тих підстав, що кошторисом не було передбачено витрачання бюджетних коштів на спірний період на поховання.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 23 грудня 2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_3 від 22 грудня 2015 року було змінено склад колегії суддів , у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Чус О.В, визначено для розгляду справи № 20/5005/9161/2012 колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В.( доповідач), судді Джихур О.В., Дмитренко Г.К.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05 березня 1991 року Дніпродзержинською міською радою прийнято рішення №110 Про доставку осіб, померлих на території м. Дніпродзержинська та які підлягають судово-медичному дослідженню", яким вирішено організувати при комбінаті комунальних підприємств службу доставки осіб, які померли на території міста та зобовязано міський фінансовий відділ вишукати кошти на утримання служби доставки згідно затвердженого кошторису витрат.

На виконання вказаного рішення при комбінаті комунальних підприємств створено службу доставки (на базі якого у подальшому утворено КП Дніпродзержинський спецкомбінат) та затверджено Положення служби доставки осіб, померлих на території м. Дніпродзержинська та які підлягають судово-медичному дослідженню.

Згідно Положення служби доставки осіб, померлих на території м. Дніпродзержинська та які підлягають судово-медичному дослідженню, передбачено фінансування виконаних робіт здійснювати за рахунок місцевого бюджету.

Управління комунального господарства міської ради (правонаступником якого є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради) є головним розпорядником бюджетних коштів на поховання безрідних та доставку померлих на території міста громадян, якому кожний рік рішенням Про міський бюджет виділяються кошти з міського бюджету.

У період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2011 року Спецкомбінат одержувачем бюджетних коштів не визначався.

Звертаючись до Управління комунального господарства Дніпродзержинської міської ради ( правонаступником якого є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради) із позовом про стягнення 148 063,01 грн. - матеріальних збитків, 3 % річних - 5877,90 грн. та витрат зі сплати судового збору, позивач - Комунальне підприємство «Дніпродзержинський спецкомбінат» посилався на те, що згідно з актом ревізії від 06 січня 2012 року №130-19/2 державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області за період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2011 рік встановлено витрати підприємства внаслідок здійснення підприємством у січні - травні 2011 за рахунок власних коштів витрат на поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання та доставки померлих на судово-медичну експертизу на загальну суму 148063,01 грн., які повинні були здійснюватися за рахунок місцевого бюджету.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи на користь позивача 143 849 грн. 73 коп. збитків, господарський суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на те, що в період з 01 січня 2011 року по 31 травня 2011 року договір про надання послуг з поховання безрідних громадян, та доставки померлих на судово-медичну експертизу між сторонами укладений не був, через несвоєчасний початок проведення відповідачем процедури закупівлі послуг, однак оскільки протягом зазначеного періоду позивач фактично продовжував надання послуг на замовлення відповідача, їх оплата повинна відбуватися за рахунок коштів місцевого бюджету у відповідності до ст.ст. 8, 16 Закону України "Про поховання та похоронну справу".

Оскільки висновком експертизи встановлено факт здійснення Позивачем за рахунок власних коштів поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання та доставки померлих на судово-медичну експертизу в період січня-травня 2011 року на загальну суму 143 849,73 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог на означену суму.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно положень ст. 8 Закону України "Про поховання та похоронну діяльність", органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції крім іншого створюють ритуальні служби, а також вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв'язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено поняття ритуальної служби як спеціалізованого комунального підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону.

Як вбачається з Статуту Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради „Дніпродзержинський спецкомбінат, воно є комунальним унітарним підприємством Дніпродзержинської міської ради та створено для здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг.

Основними напрямками діяльності підприємства (пункти 2.2.1. 2.2.2 Статуту) є :

- поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, громадян, від поховання , яких відмовились рідні;

- доставка в морг осіб померлих на території міста, знайдених невпізнаних трупів, для встановлення причин смерті.

За період з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2011 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Дніпродзержинський спецкомбінат", за результатами якої складено акт ревізії від 06 січня 2012 року № 130-19/2.

Ревізією встановлено, що за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2010 року здійснення витрат з доставки померлих на території міста та поховання безрідних громадян здійснювалось на виконання договорів, укладених за результатами проведених тендерних процедур, замовником зазначених послуг виступало Управління комунального господарства Дніпродзержинської міської ради.

У 2011 році відповідний договір № 85-11 на надання послуг з доставки померлих на території міста, поховання безрідних та почесних громадян укладений лише з 09 червня 2011 року.

Проте, як встановлено ревізією, протягом січня - травня 2011 року спецкомбінатом при відсутності договірних відносин, здійснені витрати на поховання 54 осіб, які є безрідними та одинокими.

Крім цього, спецкомбінатом також здійснені витрати на доставку померлих осіб до моргу по даних подорожніх листів у 248-ми випадках.

Всього, за висновками ревізії, комбінатом було затрачено на поховання та на доставку померлих осіб до моргу -148 043,01 грн.

Відповідно до статті 23 Господарського кодексу України, органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо субєктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування.

Відносини органів місцевого самоврядування з субєктами господарювання у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися також на договірних засадах.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Як убачається з матеріалів справи, надання послуг з поховання безрідних громадян, та доставки померлих на судово-медичну експертизу, позивач здійснював на підставі відповідних договорів, які щороку укладалися із Відповідачем.

Проте, в період з 01 січня 2011 року по 31 травня 2011 року відповідний договір між сторонами укладений не був, через несвоєчасний початок проведення відповідачем процедури закупівлі послуг, однак протягом зазначеного періоду часу позивач фактично продовжував надання послуг на замовлення відповідача, оплата яких повинна відбуватися за рахунок коштів місцевого бюджету у відповідності до ст.ст. 8, 16 Закону України "Про поховання та похоронну справу".

Відповідно до ч.7 ст. 23 Господарського кодексу України, спори про поновлення порушених прав субєктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок дій чи бездіяльності органів, посадових осіб або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку.

Згідно частини 8 ст. 78 Господарського кодексу України, збитки, завдані комунальному унітарному підприємству внаслідок виконання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, підлягають відшкодуванню зазначеними органами добровільно або за рішенням суду.

Відповідно висновку судової економічної експертизи від 31.08.2015 №1337/1338-15, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, за період з січня по травень 2011 року документально підтверджено витрати КП "Дніпродзержинський спецкомбінат" на поховання одиноких громадян, осіб без певного місяця проживання в сумі 19 967,20 грн., витрати на доставку померлих на судово-медичну експертизу в сумі 123 882,53 грн.

Таким чином, висновки господарського суду першої інстанції про стягнення означеної суми на користь позивача є правильними, оскільки ці витрати, слід віднести до реальних збитків, які позивач зазнав через неналежне ставлення Відповідача до виконання покладених на нього функцій із забезпечення належного фінансування відповідних послуг, в тому числі шляхом своєчасного укладення відповідного договору на закупівлю таких послуг за рахунок коштів місцевого бюджету.

Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача підтвердженої судовою експертизою суми збитків у розмірі 143 849,73 грн.

Крім того, колегія суддів вважає законними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції в частині відмови у стягненні трьох процентів річних, оскільки положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України не передбачають нарахування відповідних відсотків на суму заявлених до стягнення збитків.

Доводи відповідача є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, у тому числі і доводам позивача, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2015 року у справі № 20/5005/9161/2012 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.12.2015року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.В.Джихур

Суддя Г.К.Дмитренко