РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015Справа №910/26248/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"
До Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
Простягнення 3 852,23 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Павлюк А.М., представник за довіреністю № ГН-С-193/2015 від 10.04.2015 р.
Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Вусо" звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" 3 852,23 грн. сплаченого страхового відшкодування за заподіяні страхувальнику позивача збитки з вини ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 № 910/26248/15, яку призначено до розгляду на 03.11.2015.

23.10.2015 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшли письмові докази, витребувані ухвалою від 08.10.2015.

29.10.2015 від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, до якого було приєднано копію договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2.

У судове засідання, призначене на 03.11.2015, з'явився представник позивача.

Зважаючи на обмеженість процесуальних строків вирішення спору, клопотання відповідача, що надійшло до суду 29.10.2015 та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

У ході розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, вказуючи на те, що 15.05.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Daewoo Matiz та особі, яка ним керувала і виступала страхувальником за договором - ОСОБА_3 було завдано матеріальну шкоду. Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля Daewoo Matiz відповідно до умов укладеного з ним договору страхування від 16.08.2013 № -01 страхове відшкодування, а тому з підстав, встановлених у ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, позивач в порядку регресу просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 3 852,23 грн. боргу, а також понесені ним по справі судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до відомостей, наявних в Автоматизованій інформаційно-пошуковій системі дорожньо-транспортних пригод № 63764697 (довідка про дорожньо-транспортну пригоду від Відділу ДАІ Миколаївського МУ У МВС України в Миколаївській області від 22.05.2015), 15.05.2015 на вул. Прибузькі, 159 у м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoo Matiz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого був ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 07.07.2015 у справі № 488/2213/15-п дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, яку визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Автомобіль Daewoo Matiz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" за договором добровільного страхування наземного транспорту від 16.08.2013 № -01, укладеним з ОСОБА_3.

18.05.2015 ОСОБА_3 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" з заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, що стався 15.05.2015 із застрахованим автомобілем Daewoo Matiz.

25.05.2015 позивачем було складено страховий акт № 1511-02, з якого слідує, що страховиком вирішено виплатити страхове відшкодування в сумі 3 852,23 грн., шляхом перерахування спеціалізованій станції технічного обслуговування - Товариству з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Строителей".

Керуючись умовами договору добровільного страхування добровільного страхування наземного транспортну від 16.08.2013 № -01 та страховим актом, на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 18.05.2015, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 3 852,23 грн., шляхом оплати вартості ремонтних робіт безпосередньому виконавцеві Товариству з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Строителей", що підтверджується платіжним дорученням від 25.05.2015 № 5703.

Вивчивши всі суттєві моменти спірних правовідносин та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Виходячи з положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, хімічних радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У п. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи слідує, що механічні пошкодження автомобіль Daewoo Matiz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був отримав внаслідок зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 07.07.2015 № 488/2213/15-п встановлено наявність вини ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу Daewoo Matiz, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України".

На вказаних підставах Корабельним районним судом міста Миколаєва відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави.

Отриманими від Моторного (транспортного) страхового бюро України та від відповідача документами стверджується факт існування зобов'язальних правовідносини між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" та власником автомобіля Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1929842 зі строком дії з 30.01.2015 по 29.01.2016 і ліміт страхової відповідальності за яким становив 100 000,00 грн. (життя і здоров'я) та 50 000,00 грн. (майно), розмір франшизи - 0,00 грн.

Отже, виходячи з вищезазначеного, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" перейшло в порядку регресу право вимоги на отримання від Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" виплаченого страхового відшкодування.

До позовної заяви позивачем було приєднано копію регресної вимоги від 16.06.2015 № 2636 на суму 3 852,23 грн., проте доказів її направлення відповідачу подано не було.

Норми ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлюють обов'язок кожної сторона довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заявлені вимоги не спростував та не оспорив.

Отже, виходячи з вищезазначеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-38 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03680, м. Київ, вул. Малевича, 31, ідентифікаційний код 31650052) 3 852 (три тисячі вісімсот п'ятдесят дві) грн. 23 коп. страхового відшкодування та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 09.11.2015 р.