КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа№ 904/3416/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Михальської Ю.Б.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Козловський Д.Є., дов. № 1939/2004 від 21.09.2015р.

від відповідача: Городенко А.А., дов. № 0101-1 від 01.01.2015р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" та

Комунального підприємства "Адміністративно-технічне

управління" Дніпропетровської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.08.2015 р.

у справі № 904/3416/15 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне

управління" Дніпропетровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір"

про стягнення 523 318,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.04.2015 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір." про стягнення 455 443 грн 97 коп. заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1977 від 28.11.2012.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1977 від 28.11.2012 не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 455 443 грн. 97 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. матеріали справи № 904/3416/15 надіслано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2015р. справу № 904/3416/15 прийнято до провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 р. у справі № 904/3416/15 позов було задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради заборгованість у розмірі 251 819 (двісті п'ятдесят одна тисяча вісімсот дев'ятнадцять) грн.. 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 036 (п'ять тисяч тридцять шість) грн.. 40 коп. В іншій частині позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 р. у справі № 904/3416/15 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" заборгованості у розмірі 251 819 грн. 90 коп., та витрат по сплаті судового збору у розмірі 5 036 грн., 40 коп. та прийняти нове рішення, яким відмовити Комунальному підприємству "Адміністративно технічне управління" Дніпропетровської міської ради в задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було прийнято рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" та відповідно до Довідки про передачу апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 02.09.2015 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради у справі № 904/3416/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. у справі № 904/3416/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 05.10.2015р.

Також, не погоджуючись з зазначеним рішенням, Комунальне підприємство "Адміністративно технічне управління" Дніпропетровської міської ради просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 р. у справі № 904/3416/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та змінити висновок стосовно правової природи договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. у справі № 904/3416/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 05.10.2015р.

В судовому засіданні 05.10.2015р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" заявив клопотання про продовження строку розгляду справи на підставі ст.69 ГПК України, було оголошено перерву до 09.11.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015р. у справі № 904/3416/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М. було задоволено клопотання представника відповідача та продовжено строк вирішення спору у справі № 904/3416/15 на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015р. у справі № 904/3416/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М. було виправлено описку в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. у справі № 904/3416/15 про продовження строку вирішення розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір", Комунального підприємства "Адміністративно технічне управління" Дніпропетровської міської ради, а саме: в мотивувальній частині ухвали суду замість „В судовому засіданні 05.10.2015р. було оголошено перерву до 02.11.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України." читати „В судовому засіданні 05.10.2015р. було оголошено перерву до 09.11.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України".

В судовому засіданні 09.11.2015р. було оголошено перерву до 10.11.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суді від 10.11.2015 р. у зв'язку з участю судді Новікова М.М. у засіданні Ради суддів України, сформовано для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги по справі № 904/3416/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Мартюк А.І., суддів Михальська Ю.Б., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суді від 10.11.2015 р. у справі № 904/3416/15 колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Зубець Л.П., Михальська Ю.Б. апеляційні скарги прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суді від 10.11.2015 р. у справі № 904/3416/15 відкладено розгляд справи на 30.11.2015р., в зв'язку з неявкою представників сторін.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 р. у справі № 904/3416/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти апеляційної скарги відповідача заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 р. у справі № 904/3416/15 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" заборгованості у розмірі 251 819 грн. 90 коп., та витрат по сплаті судового збору у розмірі 5 036 грн., 40 коп. та прийняти нове рішення, яким відмовити Комунальному підприємству "Адміністративно технічне управління" Дніпропетровської міської ради в задоволенні позовних вимог, проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував, просив суд залишити її без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

28.11.2012 між Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради (підприємство за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір." (розповсюджувач зовнішньої реклами за договором) укладено договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобу № 1977, відповідно до умов якого на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих розповсюджувачу зовнішньої реклами рішеннями виконкому міської ради, надає розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, розповсюджувач зовнішньої реклами розташовує рекламні засоби згідно з виданими дозволами та здійснює оплату за тимчасове користування місцями розміщення реклами.

Згідно з п. 1.2 Договору місця розташування рекламних засобів зазначені в додатку, що є невід'ємною частиною цього договору. Всі необхідні відомості щодо місця розташування рекламного засобу та його конструкції наводяться в дозволі на розміщення зовнішньої реклами.

З додатків до договору № 1977 від 28.11.2012 року вбачається, що відповідачу було передано в користування місця розташування рекламних засобів.

Як передбачено п. 3.1 Договору, розповсюджувач зобов'язався своєчасно і в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок підприємства плату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів згідно з розділом 4 цього договору.

У відповідності до пункту 7.1 договору договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє щодо кожного місця до закінчення строку дії дозволу та виконання сторонами зобов'язань за договором. Умови цього договору поширюються на зобов'язання сторін, що виникають з моменту прийняття виконкомом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Згідно з п. 4.2 Договору нарахування плати за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу здійснюється з дати прийняття виконкомом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Положеннями пункту 4.1 договору сторонами погоджено, що ціною цього договору є розмір плати за тимчасове користування. Розмір плати обчислюється відповідно до Положення про порядок оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у місті Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.02.2004 № 29/15 зі змінами (рішення Дніпропетровської міської ради від 14.09.2011 № 37/15). У разі внесення міською радою змін та доповнень до цього Положення, що стосуються визначення розміру плати, підприємство в односторонньому порядку здійснює перерахунок з моменту внесення таких змін та доповнень (якщо іншу дату не зазначено у рішенні міської ради) та самостійно корегує розмір плати.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що плата здійснюється щомісячно за поточний місяць (якщо інший період оплати не обумовлено сторонами додатково) згідно з рахунком, своєчасно одержаним у підприємстві, протягом трьох робочих днів з дати його одержання. Розповсюджувач зовнішньої реклами зобов'язаний одержати рахунок у підприємстві не пізніше триденного терміну після закінчення попереднього періоду оплати. У разі неявки розповсюджувача до підприємства для одержання рахунку, рахунок може бути надісланий розповсюджувачу факсом або поштою.

У разі надіслання поштою рахунок вважається отриманим, якщо його надіслано за повідомленою розповсюджувачем зовнішньої реклами письмово поштовою адресою, а у разі якщо поштова адреса не відома, за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в цьому договорі, в тому числі у випадку відсутності розповсюджувача зовнішньої реклами за такою адресою або неотримання ним кореспонденції, що надійшла, з інших причин.

Позивач звертаючись з позовом, зазначив, що спір виник у зв'язку з тим, що відповідачем у порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено кошти за право тимчасового користування місцями для розміщення РЗ, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з серпня 2014 року по березень 2015 року в розмірі 523 318,66 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На виконання умов договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1977 від 28.11.2012 позивачем були надані відповідачу в тимчасове користування місця для розміщення рекламних засобів та виставлені рахунки на оплату за період з серпня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 561 193 грн 35 коп., а саме: № Р-3475 від 15.08.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-3503 від 20.08.2014 на суму 18 195 грн 84 коп., № Р-3861 від 15.09.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-4227 від 17.10.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-4364 від 03.11.2014 на суму 33 937 грн 34 коп., № Р-4664 від 27.11.2014 на суму 33 937 грн 34 коп., № Р-4693 від 01.12.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-80 від 13.01.2015 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-491 від 03.02.2015 на суму 67 874 грн 69 коп. та № Р-1156 від 18.03.2015 на суму 67 874 грн 69 коп.

Відповідно до п. 8.1 Договору останній може бути розірваний достроково підприємством шляхом односторонньої відмови від договору, зокрема у разі несплати (в тому числі частково) за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу протягом двох місяців після закінчення встановленого строку платежу.

Згідно з п. 8.2 Договору підприємство повідомляє в письмовій формі розповсюджувача зовнішньої реклами про розірвання договору. Це повідомлення вважається отриманим у разі дотримання умов щодо надіслання та отримання кореспонденції, зазначених в другому абзаці п. 4.3 цього договору. Розповсюджувач зовнішньої реклами повинен не пізніше п'яти днів після дати розірвання договору здійснити демонтаж рекламного засобу за актом демонтажу, відновите пошкоджені елементи благоустрою згідно з п. 3.11 договору та погасити всю заборгованість підприємству з оплати за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу.

07.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 1459/2-04 про розірвання договору, в якій повідомляв, що у разі несплати заборгованості в розмірі 217 882,56 грн. у строк до 15.11.2014 року договір розривається достроково з 15.11.2014 року.

Відповідно до ч. 3 статті 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, договір є розірваним з 15.11.2014 року, оскільки заява позивача про розірвання договору отримана відповідачем та містить вказівку на дату розірвання договору з 15.11.2014 року.

Відповідно до п. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Таким чином, у позивача відсутні правові підстави для нарахування відповідачу плати за користування місцями розташування зовнішньої реклами після розірвання договору.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу за місця для розміщення зовнішньої реклами в сумі 251 819,90 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитися в повному обсязі з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

На підставі рішень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 17.09.2014 року №№ 545, 546 та від 09.10.2014 року №№ 568, 570, 574, 576, 578, 579, 580, 581, відповідно до актів примусового демонтажу від 08.10.2014 року, 09.10.2014 року, 20.10.2014 року, 21.10.2014 року, 22.10.2014 року рекламні засоби, які належали відповідачу було демонтовано.

Тобто, відповідач з об'єктивних підстав міг користуватися рекламними засобами до моменту демонтажу.

Таким чином, з моменту демонтажу до дня розірвання договору відповідач не міг використовувати вказані рекламні засоби.

Частиною 6 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем правомірно нараховано плату за користування місцями розміщення рекламних засобів до моменту їх демонтажу, тобто до закінчення можливості їх використовувати.

Відповідачем було надано на вимогу суду розрахунок заборгованості за користування місцями розміщення рекламних засобів до моменту їх демонтажу, за яким заборгованість становить 155 140,61 грн.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи досліджене вище, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не виконав своїх обов'язків щодо внесення плати за право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, в результаті чого у нього виникла заборгованість за період з серпня 2014 року по дату фактичного їх демонтажу, яка становить 155 140,61 грн.

Стосовно висновку суду першої інстанції, що демонтаж рекламних засобів, згідно з п. 4.4 Договору не звільняє розповсюджувача зовнішньої реклами від оплати у разі відсутності рекламного засобу на місці, щодо якого видано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, колегія суддів зазначає наступне.

За своєю суттю та умовами Договору, вказана норма стосується випадків, коли відсутність рекламного засобу на місці залежить від діянь самого відповідача.

Проте, у даному випадку, їх демонтаж відбувся на підставі рішень Виконавчого комітету міської ради, тобто, поза волею відповідача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 155 140,61 грн.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір", знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року по справі № 904/3416/15, прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає зміні, а саме в частині розміру стягнутої заборгованості, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради залишити без задоволення.

У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на сторін пропорційно.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року по справі № 904/3416/15 змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6, ідентифікаційний код 38432408) на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради (49005, м. Дніпропетровськ, просп. Гагаріна, 13/15, ) 155 140,61 грн. основного боргу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6, ідентифікаційний код 38432408) на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради (49005, м. Дніпропетровськ, просп. Гагаріна, 13/15, ) 3 102,28 грн. за подання та розгляд позовної заяви.

5. Стягнути з Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради (49005, м. Дніпропетровськ, просп. Гагаріна, 13/15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір" ((03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6, ідентифікаційний код 38432408) 1 551,40 грн. за подання та розгляд апеляційної скарги.

6. Доручити видачу наказу Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 904/3416/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Ю.Б. Михальська