ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" грудня 2015 р. Справа № 922/1337/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

За участю прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_1, службове посвідчення № 036152 від 29 жовтня 2015 року;

представників:

другого відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № 3 від 16 березня 2015 року;

першого відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокурора (вх. № 5425 Х/1-6) на рішення господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у справі № 922/1337/15

за позовом Виконуючого обовязки прокурора міста Харкова

до 1. Харківської міської ради, м. Харків

2. Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани", м. Харків

про скасування акта та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Виконуючий обов'язки прокурора міста Харкова у березні 2015 року звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани" про визнання незаконним та скасування рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24 лютого 2010 року №13/10 в частині пункту 10.2. додатку 1; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №189777, зареєстрованого в Управлінні Державного земельного агентства у місті Харкові; зобов'язання Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку площею 26,1684 га з кадастровим номером :13:009:0037 у первісному (придатному для використання) стані. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на порушення Харківською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення приписів статті 41 Земельного кодексу України, статей 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27 квітня 2015 року у справі № 922/1337/15, залишеним без змін Харківським апеляційним господарським судом (постанова від 09 червня 2015 року) у задоволені позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10 вересня 2015 року у справі №922/1337/15 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09 червня 2015 року та рішення Господарського суду Харківської області від 27 квітня 2015 року скасовано. Матеріали справи № 922/1337/15 скеровано для нового розгляду до Господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року (новий розгляд) у справі № 922/1337/15 в позові відмовлено.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

22 грудня 2015 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду від другого відповідача Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Бархани» надійшло клопотання, в якому вважає, що підстав для відстрочення прокурору сплати судового збору з підстав викладених в апеляційній скарзі не має. Проти розгляду апеляційної скарги без наявності доказів сплати судового збору заперечував та просив повернути прокурору апеляційну скаргу, посилаючись при цьому на практику Європейського суду з прав людини, на рівність усіх учасників судового процесу перед законом, визначених Конституцією України та Господарським процесуальним кодексом України. Також представником другого відповідача надано суду апеляційної інстанції ухвалу Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про звільнення від сплати судового збору (вх. 17295).

Крім того, від другого відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з нормативно-правовим обґрунтуванням своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, в яких, зокрема, зазначається про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та пропущення прокурором строку позовної давності для звернення до господарського суду із зазначеним позовом (вх. 17296 від 22 грудня 2015 р.).

Через канцелярію суду прокурором подано клопотання, в якому просить звільнити прокуратуру Харківської області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у справі № 922/1337/15 або відстрочити його сплату на строк до ухвалення судового рішення у цій справі, посилаючись на неможливість на даний час надати докази сплати судового збору по причині відсутності бюджетного фінансування (вх. 17298 від 22 грудня 2015 р.).

У призначене судове засідання 22 грудня 2015 року представник першого відповідача Харківської міської ради не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 67).

Колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності належно повідомленого представника Харківської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи, заслухавши пояснення прокурора та представника другого відповідача, судова колегія дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без розгляду, виходячи з наступного.

Право апеляційного оскарження судового акту передбачено статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, згідно ч. 1 якої сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2015 року прийнято до провадження апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у цій справі. Розгляд справи призначений на 22 грудня 2015 року на 12:00 год. Відстрочено сплату судового збору до 22 грудня 2015 року та зобов'язано прокурора надати в судове засідання 22 грудня 2015 року докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених порядку і розмірі та докази зарахування суми судового збору до Державного бюджету України.

Колегією суддів встановлено, що апелянтом вимог ухвали суду про прийняття апеляційної скарги до провадження від 26 листопада 2015 року не виконано, а саме: доказів сплати судового збору в порядку та розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір" в судове засідання не подано.

В обґрунтування неможливості подати відповідні докази, прокурор посилається на те, що апелянт фінансується за рахунок Державного Бюджету України, водночас Законом України «Про Державний Бюджет України на 2015 рік» видатки на сплату судового збору не передбачені; за даними відділу фінансування та бухгалтерського обліку кошторисом прокуратури Харківської області на 2015 рік видатки на сплату прокурорами судового збору (КЕЕВ-2800 «Інші поточні видатки») не передбачені і відповідне фінансування з такою метою не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 2015 року внесені зміни до Закону України «Про судовий збір», зокрема, статтю 5 «Пільги щодо сплати судового збору» викладено у новій редакції та виключено з числа осіб, звільнених від сплати судового збору органи прокуратури.

Заступник прокурора Харківської області звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 19 листопада 2015 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про судовий збір», а отже станом на момент звернення з апеляційною скаргою скаржник не звільнений від сплати судового збору.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до ч. 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положеннями ч. 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Виходячи з рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як вже було зазначено вище, ухвалою суду апеляційної інстанції відстрочено скаржнику сплату судового збору до 22 грудня 2015 року.

Колегія суддів зазначає, що в разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Колегія суддів звертає увагу, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які унеможливлюють сплату судового збору у встановлених законом розмірах, покладається на заінтересовану сторону. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення (розстрочення) від сплати судового збору може мати місце лише за наявності виключних обставин.

Аналіз вищенаведених норм права та правових позицій свідчить про те, що обставини повязані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України (обмежене фінансування) та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору (відсутність фінансування) не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення або розстрочення від такої сплати.

При вирішенні клопотання бюджетної установи про відстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати у звязку з відсутністю фінансування таких витрат, колегія суддів також виходить з того, що пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», на Кабінет Міністрів України покладено обовязок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Як свідчить судова практика, Верховний Суд України ухвалою від 27 жовтня 2015 року у справі № 2а-3361/10 відмовив в клопотанні про звільнення від сплати судового збору з тієї підстави, що відсутність фінансування само по собі не створює виняткових обставин для звільнення, відстрочення або розстрочення судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України, зокрема, в ухвалах від 19 серпня 2015 року у справі № 910/2597/14, від 05 червня 2014 року у справі № 905/3363/13, від 07 вересня 2015 року у справі № 926/366/15.

Згідно ухвали Вищого господарського суду України від 21 вересня 2015 року у справі № 916/57/15-г, відсутність в кошторисі органу державної влади витрат на сплату судового збору не є обґрунтованою підставою в розумінні статті 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки не має виключного характеру.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про звільнення або відстрочення прокуратури Харківської області від сплати судового збору слід відмовити.

Крім того, надання відстрочки, розстрочка або звільнення від сплати судового збору це право суду, а не його обов'язок.

Як зазначено в п. п. 3.2, 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги.

Якщо строк, на який судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою, зокрема, залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України справи в апеляційній інстанції переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XІІ ГПК України.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Можливість залишення апеляційної скарги без розгляду судом апеляційної інстанції у разі несплати апелянтом судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі також передбачена пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2012 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України».

Враховуючи невиконання апелянтом вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 26 листопада 2015 року та ненадання доказів сплати судового збору, з метою дотримання принципу верховенства права і рівності всіх учасників судового процесу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у справі № 922/1337/15 підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч.1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку після усунення обставин, які зумовили залишення апеляційної скарги без розгляду, прокурор (позивач) має право знову звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ст. 81, ст.ст. 86, 99, 101, 102, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора про звільнення прокуратури Харківської області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги або відстрочення його сплати на строк до ухвалення судового рішення у справі відмовити.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у справі № 922/1337/15 залишити без розгляду.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.