ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015р. Справа № 914/3527/15

За позовом:Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», м. Львів
до відповідача-1: до відповідача-2:Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів; Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів;
про:стягнення 12705,00 грн. збитку
Суддя Крупник Р.В. Секретар Цяпка О.І.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність №70 від 02.01.2015р.);
від відповідача-1: від відповідача-2: ОСОБА_2 представник (довіреність від 07.07.2015р. №01н-2295/18-05); не зявився.

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

07.10.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до Служби автомобільних доріг у Львівській області (надалі Відповідач-1) про стягнення 12705,00 грн. збитку.

Ухвалою суду від 07.10.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 26.10.2015р. Ухвалою від 26.10.2015р. суд залучив до участі у справі в статусі відповідача-2 Дочірнє підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», розгляд справи відклав на 19.11.2015р. В подальшому розгляд справи відкладався на 07.12.2015р. та 21.12.2015р. Крім цього, ухвалою від 07.12.2015р. судом продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 28.05.2012р. між позивачем та гр. ОСОБА_3 укладено договір комплексного добровільного страхування №531.30-125.1317, на підставі котрого було застраховано автомобіль НОМЕР_1. 18.01.2013р. страхувальник повідомив позивача про настання страхового випадку, а саме ДТП, котра трапилася 17.01.2013р. на дорозі в м. Дубляни Жовківського р-ну Львівської обл. по вул. І. Франка, 2, в результаті попадання застрахованого транспортного засобу у вибоїну. На підставі страхового акту, заяви про виплату страхового відшкодування, висновку експертного авто-товарознавчого дослідження страхувальнику було виплачене страхове відшкодування в розмірі 12705,00 грн. На думку позивача, неналежне виконання відповідачами своїх обовязків щодо утримання належного стану доріг призвело до настання страхового випадку, відтак відповідачі в силу положень ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191, 1166 ЦК України повинні сплатити понесені позивачем витрати на сплату страхового відшкодування.

Представник відповідача-1 в судове засідання зявився, в судовому засіданні подав для долучення до матеріалів справи судову практику в подібних судових справах. Проти позову заперечив, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заперечуючи проти позову зазначив, що Служба автомобільних доріг у Львівській області в частині утримання автомобільних доріг, забезпечення належних і безпечних умов дорожнього руху виконує лише функції замовника з усього комплексу дорожніх робіт. 15.02.2013р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір на надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області №03-02/12, на виконання якого відповідачем-1 було передано, а відповідачем-2 прийнято для виконання робіт з поточного ремонту і експлуатаційного утримання дорогу, на якій зокрема, і сталася ДТП. Враховуючи те, що на момент ДТП, за належний стан дороги відповідав відповідач-2, саме він і повинен відшкодовувати понесені позивачем збитки, як організація, яка здійснювала експлуатаційне утримання автомобільної дороги.

Представник відповідача-2 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, зазначає наступне.

Згідно п. 3.9.2. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Натомість, до клопотання про відкладення розгляду справи представником не долучено жодних доказів того, що він 21.12.2015р. буде брати участь в іншому судовому засіданні. Оскільки, відповідач як юридична особа не позбавлений права та можливості уповноважити на представництво і захист його інтересів в суді іншого представника або адвоката, однак явки представника не забезпечив, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.

Крім цього, суд звертає увагу відповідача на те, що в силу приписів ст. 69 ГПК України спір повинен бути вирішений протягом двох місяців з дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках, на підставі клопотання сторони строк розгляду справи може бути продовжений на пятнадцять днів. Зважаючи на те, що строк розгляду справи вже вичерпався (з врахуванням продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів), спір повинен бути вирішений в даному судовому засіданні, оскільки суд обмежений строком розгляду справи.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, позовні вимоги відповідач-2 заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити. Викладені заперечення обґрунтовує тим, що Служба автомобільних доріг у Львівській області є органом управління Державного агентства автомобільних доріг України на місцях із передбаченими законодавством обовязками та відповідальністю, а не просто замовником тих чи інших робіт та послуг, як це помилково вказується відповідачем-1. Законом України «Про автомобільні дороги» визначено основні обовязки органу державного управління автомобільними дорогами, до яких зокрема, віднесено забезпечення технічного нагляду за станом доріг, виявлення аварійно-небезпечних місць, здійснення заходів щодо їх ліквідації. Крім цього, вказаним законом на відповідача-1 покладено і відповідальність за стан доріг, якість ремонту та утримання доріг, відшкодування збитків користувачами автомобільних доріг і т.п. Відтак можливість перекладення відповідальності на підрядника ремонтних робіт, шляхом укладення відповідного договору не передбачена жодним нормативно-правовим актом. Крім цього, позивачем у даній справі не доведено вини будь кого із числа працівників ДП «Львівський облавтодор» у спричиненні ДТП, котра відбулася за участі застрахованого автомобіля, а тому недоведеність вини працівників відповідача-2 у спричиненні ДТП, виключає наявність у діях (бездіяльності) ДП «Львівський облавтодор» складу цивільного правопорушення та унеможливлює покладення обовязку відшкодувати збитки.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012р. між позивачем та гр. ОСОБА_3 укладено Договір №531.30-125.1317 комплексного добровільного страхування «Граве Каско», предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, повязаних із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «BMW 530І», 2003 року випуску, д.н. НОМЕР_2.

17.03.2013р. у м. Дублянах на вул. І. Франка, 2 сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу, внаслідок якої, транспортному засобу страхувальника було завдано механічних ушкоджень, а саме, пошкоджено нижню частину (дно, кузов), що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою Відділу ДАІ Жовківського РВ ГУМВС України у Львівській області про дорожньо-транспортну пригоду та відомістю про ДТП №9144392.

Як вбачається з Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду №9144392 на місці ДТП наявні недоліки утримання вулично-дорожної мережі, а саме: наявність на покритті вибоїн та руйнувань. ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_4 (т.в.о. начальника філії «Жовківський райавтодор») правил утримання автодоріг та вулиць п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 05.02.2013р. у справі №444/171/13-п, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 140 ч. 4 КпАП України відносно ОСОБА_4 (т.в.о. начальника філії «Жовківський райавтодор») закрито відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КпАП України у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви-повідомлення про випадок з транспортним засобом вх. №33879 від 12.01.2013р., висновку експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенні вартості матеріального збитку та ринкової вартості пошкодженого у ДТП автомобіля №408 від 28.01.2013р., страхового акту №СНТ/00531.030-0125.1317/1 від 01.03.2013р. позивачем було виплачене страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 12705,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37315 від 04.10.2013р.

В позовній заяві позивач зазначає, що 18.10.2013р. ПАТ СК «Граве Україна» зверталося до відповідача-1 (як власника автомобільної дороги, на якій трапилося ДТП) з претензією, якою вимагало відшкодувати понесені ним збитки у звязку з виплатою страхового відшкодування, однак така залишена без задоволення. В подальшому, до участі у справі в якості відповідача-2 судом залучено ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відповідно позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПрАТ СК «Граве Україна» 12705,00 грн.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Приписами пп. 38.1.2. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини.

Матеріалами справи підтверджено, що у звязку з пошкодженням застрахованого автомобіля (котре виникло внаслідок неналежного стану автодороги С-140611 ОСОБА_5 Дубляни 4 км+200м) та на виконання умов договору комплексного добровільного страхування «Граве Каско» від 28.05.2012р., позивачем було виплачено страхувальнику гр. ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 12705,00 грн.

Оскільки ДТП відбулася внаслідок наявності на дорожньому покритті вибоїн та руйнувань (про що свідчить відомості ДАІ Жовківського РВ ГУМВС України у Львівській області №9144392 та постанова Жовківського районного суду Львівської області від 05.02.2013р. у справі №444/171/13-п), позивач просить суд стягнути з відповідачів, як осіб, які були відповідальні за стан дороги, понесені ним витрати на сплату страхувальнику страхового відшкодування.

Господарський суд зазначає, що підставою для стягнення шкоди з відповідачів або відмови у задоволенні позову (повністю чи частково) є встановлення відповідальності певної особи за стан дороги, на якій трапилася ДТП, а тому попередньо суду необхідно встановити, на кого саме з відповідачів покладався обовязок забезпечити належний стан дороги, чи можливо такий обовязок був спільно покладений на двох відповідачів. Враховуючи наведене, суд зазначає наступне.

Статтею 10 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Відповідно до п. 1.1., 2.1., 2.2. Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області, затв. наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 02.11.2011р. №12 Служба автомобільних доріг у Львівській області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011р. №456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України. Метою діяльності Служби, зокрема, є організація утримання в належному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них. Предметом діяльності Служби є зокрема, організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд, здійснення функцій замовника по всьому комплексу дорожніх робіт, технічний нагляд за станом автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд.

Так, положеннями ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема, передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам.

Положеннями ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення організації належного експлуатаційного утримання доріг (в т.ч. дороги, на якій сталася ДТП), відповідач-1 15.02.2012р. уклав з відповідачем-2 Договір на надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області №03-02/12.

За умовами п. 1.1. вказаного Договору, підрядник (відповідач-2) зобовязується у 2012 році надати послуги (виконати роботи) зазначені в Технічних вимогах (Додаток №1) (код 63.21.2 послуги транспортної інфраструктури для автодорожнього транспорту (поточний (планово-попереджувальний) ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення): мережа автомобільних доріг Львівської області державного значення 1043,6 км., місцевого значення 7335,1 км.), а замовник (відповідач-1) прийняти і оплатити такі послуги в межах затверджених бюджетних асигнувань на 2012 рік та фактично отриманих державних коштів на поточний (планово-попереджувальний) ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення у Львівській області протяжністю 8378,7 км., в тому числі автомобільних доріг державного значення 1043,6 км., місцевого значення 7335,1 км., у відповідності до Додатку №2 (Акт передачі автомобільних доріг).

Згідно п. 10.1. Договору, цей договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. 29.12.2012р. між сторонами підписано Додаткову угоду до Договору, якою погоджено продовжити дію Договору до 31.03.2013р.

Факт передачі відповідачем-1 мережі автомобільних доріг Львівської області державного значення 1043,6 км., місцевого значення 7335,1 км. відповідачу-2 для надання послуг (виконання робіт) з поточного ремонту експлуатаційного утримання автомобільної дороги за Договором підтверджується відповідним Актом передачі автомобільних доріг (Додаток №2 до Договору).

Додатком №1 до Договору сторонами затверджено Технічні вимоги на надання послуг з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області, згідно яких виконання робіт з поточного ремонту автомобільних доріг загального користування здійснюється у відповідності з діючими нормами «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт» (ГБН Г.1-218-182-2011) та з дотриманням технічних норм та правил, що діють у дорожній галузі на час проведення торгів. Виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування згідно з діючим «Класифікатором робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування» (ВБН Г.1-218-530:2006) у відповідності з документами, що приведені у додатку «А» до вказаного Класифікатора та з дотриманням технічних норм та правил, що діють у дорожній галузі на час проведення торгів.

Приписами п. 2, 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затв. постановою КМУ від 30.03.1994р. №198 встановлено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані, зокрема, своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Разом з тим, пунктом 1.2, 1.4. ВБН Г.1-218-530:2006 визначено, що експлуатаційне утримання автомобільних доріг - комплекс заходів щодо технічного нагляду та утримання автомобільних доріг загального користування. Роботи з експлуатаційного утримання автомобільних доріг і дорожніх споруд включають технічний нагляд за дорогою, дорожніми спорудами та смугою відводу для своєчасного виявлення та усунення дефектів, забезпечення роботи елементів дороги і споруд в різні періоди року, утримання їх в експлуатаційному стані згідно з ДСТУ 3587, зимове утримання згідно з П Г.1- 218-118, інженерно-технічні та аварійні роботи.

Згідно Інструкції із складання звітності за формою №Д-1 «Звіт про ремонт і утримання автомобільних доріг загального користування» (затв. наказом Державної служби автомобільних доріг України від 19.07.2006 р. №284), яка була чинною на момент ДТП, експлуатаційне утримання - комплекс заходів щодо технічного нагляду та утримання автомобільних доріг загального користування.

За умовами п. 1.2. Договору підрядник взяв на себе зобовязання при виявленні надзвичайних або аварійних ситуацій терміново поставити до відома замовника і при його згоді приступити до усунення надзвичайних або аварійних ситуацій.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що відповідач-2 повідомляв відповідача-1 про виявлену ямковитість на дорозі, яка в свою чергу призвела до ДТП за участі застрахованого позивачем автомобіля.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що при виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Як випливає з вищевикладеного, виявлення усіх перешкод в дорожньому русі та невідкладне позначення їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями це обовязок ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», яке в силу приписів законодавства та умов укладеного Договору є уповноваженою дорожньо-експлуатаційною організацією. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГС України від 16.07.2009р. у справі №9/484/08.

В пункті 7.4., 7.5. Договору його сторони погодили, що відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним чи юридичним особам при виникненні ДТП, повязаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно чинним законодавством, при цьому підрядник несе відповідальність за: незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при гаданні (виконанні) підрядних послуг (робіт), якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до ДТП; за неналежне надання послуг (невиконання робіт), в межах виділених коштів на фінансування. Підрядник бере на себе зобовязання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків, які виникли на дорогах під час надання послуг (виконання робіт).

З вказаних положень Договору вбачається, що заподіяння шкоди застрахованому автомобілю лежить у прямому причинно-наслідковому звязку із неналежним утриманням відповідачем-2 ділянки дороги на якій трапилася ДТП, виходячи з умов укладеного Договору, положень Закону України «Про дорожній рух», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, юридична відповідальність за шкоду, завдану власнику застрахованому автомобілю, покладається на підрядника. Таку ж позицію висловив ВГС України в постанові від 12.08.2015р. у справі №914/72/15 та ВСУ в ухвалі від 05.02.2014р, ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.04.2015р.

Суд зазначає, що на період проведення робіт з експлуатаційного утримання доріг підрядник (відповідач-2) несе відповідальність за збереження автомобільних доріг і дорожніх споруд на них, їх техніко-експлуатаційний стан, за безпечний рух транспортних засобів та за скоєння ДТП, де виною є недоліки в утриманні автодоріг. Аналогічна позиція викладена в постанові ВГС України від 23.11.2006р. у справі №20/109/06.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

На підставі наявних матеріалів справи судом встановлено, що внаслідок неналежного експлуатаційного утримання відповідачем-2 відрізку дороги по вул. І. Франка, 2 у м. Дублянах Жовківського р-ну Львівської області було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль. За наслідками ДТП, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого у ДТП автомобіля.

Згідно положень ч. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу приписів ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд зазначає, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою та вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

На думку суду, протиправною поведінкою відповідача-2 у даному випадку являється неналежне експлуатаційне утримання ним відрізку дороги, на якій трапилася ДТП, збитками являються витрати позивача, які він поніс у звязку з виплатою страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 12705,00 грн., вина полягає в недотриманні відповідачем-2 умов Договору щодо виявлення та повідомлення відповідача-1 про аварійність ділянки дороги, недотримання законодавчих вимог, які стосуються належного експлуатаційного утримання дороги.

При цьому, суд не погоджується з твердженням представника відповідача-2 про відсутність в його діянні вини, оскільки Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 05.02.2013р. у справі №444/171/13-п, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 140 ч. 4 КпАП України відносно ОСОБА_4 (т.в.о. начальника філії «Жовківський райавтодор») закрито відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КпАП України у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях. Аргументація цього наступна.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як вбачається із змісту Постанови Жовківського районного суду Львівської області від 05.02.2013р. у справі №444/171/13-п суд, не спростовуючи фактів наявності на покритті дороги в м. Дублянах на вул. І. Франка, 2 вибоїн та руйнувань, встановив, що ОСОБА_4 працює тимчасово виконуючим обовязків начальника філії «Жовківський райавтодор». Це філія дочірнього підприємства «Львівський облавтодор», яке в свою чергу, відноситься до ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Філія «Жовківський райавтодор» не є юридичною особою, а тому не може нести відповідальність за порушення вимог ст. 140 КУпАП.

Таким чином, постанова Жовківського районного суду Львівської області від 05.02.2013р. у справі №444/171/13-п, на котру покликається представник відповідача-2, доводить лише факт відсутності в діянні ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.140 КУпАП, тобто те, що ДТП трапилося не внаслідок протиправних дій саме ОСОБА_4, як тимчасово виконуючого обовязків начальника філії «Жовківський райавтодор». Разом з тим, наявність цієї постанови не спростовує вини Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор», як елементу цивільно-правової відповідальності, оскільки в ній жодним чином не встановлено факту належності дорожнього покриття на відрізку де трапилося ДТП та факту відсутності вибоїн та руйнувань на ньому. Враховуючи зазначене, вина відповідача-2, як елемент цивільно-правової відповідальності доводиться матеріалами справи, та положеннями наведеного вище законодавства.

Зважаючи на те, що заподіяння шкоди застрахованому автомобілю та відповідно виплата позивачем страхового відшкодування лежить у прямому причинно-наслідковому звязку із неналежним утриманням відповідачем-2 ділянки дороги на якій трапилася ДТП, беручи до уваги наявність всіх складових цивільного правопорушення, суд прийшов до висновку, що 12705,00 грн. збитків підлягають стягненню з відповідача-2, натомість у задоволені позовних вимог про стягнення збитків з відповідача-1 слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача-2, як особу внаслідок неправильних дій котрої і виник даний спір.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (79044, м. Львів, вул. Метрологічна, 2; ) 12705,00 грн. збитку та 1218,00 грн. судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» до Служби автомобільних доріг у Львівській області стягнення збитку відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 28.12.2015 р.

Суддя Крупник Р.В.