КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа№ 910/22729/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Жук Г.А.

за участю представників сторін:

позивача: Васильєва І.В., довіреність № 57 від 04.06.15,

відповідача: Андрюхін Д.В., довіреність № 1125-01 від 25.11.15.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг"

на рішення господарського суду м. Києва від 09.11.2015

у справі №910/22729/15 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" В.І. Славінський

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг"

про стягнення 305 920 176,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 09.11.2015 року у справі №910/22729/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 12-Б, код 31958717) на користь Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, код 35894495) заборгованості по кредиту - 12 406 500 (дванадцять мільйонів чотириста шість тисяч п'ятсот) доларів 00 центів США, що еквівалентно 274 128 366 (двісті сімдесят чотири мільйони сто двадцять вісім тисяч триста шістдесят шість) грн. 63 коп., заборгованості за простроченими процентами - 1 221 004 (один мільйон двісті двадцять одна тисяча чотири) доларів 33 центи США, що еквівалентно 26 978 754 (двадцять шість мільйони дев'ятсот сімдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн. 90 коп., неустойки - 486 418 (чотириста вісімдесят шість тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 35 коп., 3% простроченої суми по тілу кредиту - 288 (двісті вісімдесят вісім) грн. 77 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 12-Б, код 31958717) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 09.11.2015 року у справі №910/22729/15 в частині стягнення заборгованості за простроченими процентами в сумі 256 633,66 доларів США, що еквівалентно 5 465 706,44 грн. і прийняти нове рішення, яким відмовити Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" В.І. Славінський у задоволенні позовних вимог до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" в частині стягнення заборгованості за простроченими процентами в сумі 256 633,66 доларів США, що еквівалентно 5 465 706,44 грн. Покласти на ПАТ "ЗЛАТОБАНК", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" В.І. Славінський витрита по сплаті судового збору у розмірі 200 970,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/22729/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Шапрана В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.12.2015 року.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 у зв'язку із перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/22729/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" прийнято до провадження у визначеному в розпорядженні складі суду та призначено до розгляду на 17.12.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 17.12.2015 року з'явились представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення стосовно апеляційної скарги.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2012 між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" (далі - банк, кредитодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (далі - позичальник, відповідач) укладено кредитний договір № 106/12-KL (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови кредитного договору.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право у будь-який час без повідомлення банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених кредитним договором. Може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією. Кредит надається для поповнення обігових коштів.

Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 15 000 000,00 грн. (п. 1.3 договору).

Пунктом 1.4 договору (з урахуванням змін і доповнень від 14.05.2014 року) визначено, що кінцева дата повернення кредиту - не пізніше 13.05.2016 року.

Згідно з п. 1.4.1 кредитного договору зниження максимального ліміту заборгованості кредитної лінії не встановлюється.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 14 процентів річних.

Згідно з п. 3.4.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти/комісію у розмірі та в порядку, передбаченому кредитним договором, згідно з умовами договору.

Позичальник зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій (п. 3.4.3 кредитного договору).

Позичальник зобов'язаний безумовно сплатити неустойку (штраф, пеню), інші штрафні санкції, відшкодувати заподіяні банку збитки, завдані невиконанням/неналежним виконанням умов кредитного договору (п. 3.4.4 кредитного договору).

Згідно з п. 2.2.1. кредитного договору повернення кредитних коштів здійснюється на рахунок оплати боргових зобов'язань та процентів.

Згідно з п.п. 2.4 - 2.6., 2.6.1 кредитного договору сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць, рівні календарній кількості днів. День повернення кредиту до розрахунку не приймається.

Позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів.

Проценти за останній місяць користування кредитом сплачуються в кінцеву дату повернення кредиту.

Якщо останній день повернення кредиту та/або сплати процентів припадає на вихідний, святковий день або інший неробочий день, то позичальник має право повернути кредит та/або сплатити проценти наступного робочого дня.

Згідно з п. 3.1.4 кредитного договору банк має право: відмовитися від подальшого кредитування позичальника за кредитним договором частково або в повному обсязі та/або вимагати повернення у повному обсязі наданих кредитних коштів (в тому числі достроково повернення), сплати процентів за весь строк користування кредитними коштами неустойки/штрафів (за їх наявності) у разі, зокрема, одноразового порушення позичальником будь-якого з боргових зобов'язань, в будь-якій їх частині, наявності/виникнення випадку невиконання умов.

Судом було встановлено, що станом на 25.08.2015 року сума неповернутого тіла кредиту складала 12 406 500,00 доларів США, що еквівалентно 274 128 366,63 грн. та заборгованість за простроченими процентами станом на 25.08.2015 року становила - 1 221 004,33 доларів США, що еквівалентно 26 978 754,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" звернулось до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Славінського В.І. " з заявою про зарахування зустрічних однорідних, посилаючись на договір банківського вкладу, а саме вказавши, що 16.05.2012 року між ТОВ "Торговий дім "Агрохімхолдинг" та АТ «Златобанк» був укладений кредитний договір №106/12-KL. Станом на 19.10.2015 року за даними бухгалтерського обліку заборгованість товариства перед банком по зазначеному договору становить 13 627 504,33 дол. США, що еквівалентні за курсом НБУ становить 301 107 121,53 грн., в тому числі:

1) основний борг (тіло кредиту) 12 406 500,00 доларів США;

2) проценти за користування кредитом в іноземній валюті - 1 221 004,33 доларів США.

Також Товариство зазначило, що станом на 19.10.2015 року залишок по поточному рахунку ТОВ "Торговий дім "Агрохімхолдинг" в доларах США №1015, відкритий в АТ «Златобанк» відповідно до договору банківського рахунку №15-ЮР від11.07.2008 року складає 256 633,66 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.10.2015 року становить 5 465 706,44 гривень.

Керуючись статтями 601 ЦК України, 203 ГК України, п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" товариство повідомило про одностороннє зарахування зустрічних вимог на загальну суму 5 465 706,44 грн.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції Закону України від 16.07.2015 N 629-VIII зазначено наступне:

" 8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов'язаними з банком особами".

Колегія суддів зазначає наступне, що вказані вище вимоги позивача та відповідача є зустрічними та однорідними і строк їх виконання настав, виходячи із такого.

Дана норма Закону застосовується саме з дня початку процедури ліквідації банку і не містить обов'язку її застосування в залежності від ст. ст. 49 та 52 Закону.

В силу вимог статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зокрема в частині 3 статті 203 Господарського кодексу України вказано, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Судом було встановлено, що вимоги позивача та відповідача є зустрічними і однорідними (грошовими), строк їх виконання настав, оскільки позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача прострочених процентів та достроково всієї суми кредиту у зв'язку із таким прострочення на підставі пункту 3.1.4. кредитного договору, а строк повернення коштів з рахунку банківського вкладу настав в силу пункту 3 частини 2 статті 46 Закону, в якій вказано, що з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідачем подано докази того, що він є кредитором банку із акцептованою сумою 5 465 706,44 грн. Суду не було вказано причин, які б перешкодили спрямуванню належної суми коштів із депозитного рахунку відповідача на погашення його зобов'язань за кредитним договором № 106/12-KL від 16.05.2012 року.

За цим кредитним договором не було здійснено заміни застави, ці кошти перебували на депозитному рахунку відповідача станом на 13.05.2015 року, тобто на дату початку процедури ліквідації АТ "ЗЛАТОБАНК" (відповідно до копії виписки по рахунку №1015 дата 12.02.2015/10.02.2015 (т. 1, а.с. 68)).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст.10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У відповідності до положень статті 1049 Цивільного кодексу України , позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на 25.08.2015 року сума неповернутого тіла кредиту складає 12 406 500,00 доларів США, що еквівалентно 274 128 366,63 грн. та заборгованість за простроченими процентами станом на 25.08.2015 року становить - 1 221 004,33 доларів США, що еквівалентно 26 978 754,90 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту - 12 406 500,00 доларів США, що еквівалентно 274 128 366,63 грн. підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 1 221 004,33 доларів США, що еквівалентно 26 978 754,90 грн.,колегія суддів зазначає наступне.

На підставі статті 601 ЦК України та ч. 3 статті 203 ГК України, враховуючи п. 8 ч. 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI, після зарахування зустрічних вимог, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими процентами складає 964 370,67 доларів США.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача 288,77 грн. 3% прострочено суми по тілу кредиту.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Отже, за розрахунком позивача, розмір 3% річних від простроченої суми по тілу кредиту у розмірі 288,77 грн. Відповідно, перевіривши розрахунок наданий позивачем колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості (п. 4.1 кредитного договору).

Згідно з п. 4.3 кредитного договору, за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, передбачених п. 3.4, зокрема, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

За розрахунком позивача, він просить стягнути з відповідача 1347,53 грн. пені за прострочену заборгованість за основним боргом за період з 26.07.2013 року по 27.07.2013 року та 486 418.35 грн. пені за прострочену заборгованість за відсотками за період з 09.09.2014 року по 25.08.2015 року та 5000,00 грн. штрафу.

Згідно з положеннями ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3 та 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4.3 Постанови №10 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, останній просив суд відмовити в позовних вимогах щодо стягнення пені.

Судом було встановлено, що позивач 31.08.2015 року звернувся до суду з даною позовною заявою, тобто, із простроченням строків позовної давності за вимогою про стягнення 1347,53 грн. пені за основним боргом, яка нарахована за період з 26.07.2013 року по 27.07.2013 року.

За таких обставин, суд правомірно дійшов висновку про застосування строків позовної давності відносно вимог позивача про стягнення 1347,53 грн. пені за основним боргом за період з 26.07.2013 року по 27.07.2013 року, що було підставою для відмови позивачу у позові у вказаній частині.

Позовні вимоги в частині стягнення 486 418.35 грн. пені за прострочену заборгованість за відсотками за період з 09.09.2014 року по 25.08.2015 року, на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими, та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 5 000,00 грн. штрафу за невиконання/неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, передбачених п. 3.4. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем жодними доказами не підтверджено факту невиконання/неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, передбачених саме п. 3.4. кредитного договору. За таких обставин, в позові в частині стягнення з відповідача 5 000,00 грн. штрафу слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг".

Таким чином рішення господарського суду м. Києва від 09.11.2015 р. підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" задовольнити.

2. Рішення господарського суду м. Києва від 09.11.2015 року у справі № 910/22729/15 змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 12-Б, код 31958717) на користь Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, код 35894495) заборгованості по кредиту - 12 406 500 (дванадцять мільйонів чотириста шість тисяч п'ятсот) доларів 00 центів США, що еквівалентно 274 128 366 (двісті сімдесят чотири мільйони сто двадцять вісім тисяч триста шістдесят шість) грн. 63 коп., заборгованості за простроченими процентами - 964 370 (дев'ятсот шістдесят чотири тисячі триста сімдесят) доларів 67 центів США, що еквівалентно 21 513 048 (двадцять один мільйон п'ятсот тринадцять тисяч сорок вісім) гривень 46 коп., неустойки - 486 418 (чотириста вісімдесят шість тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 35 коп., 3% простроченої суми по тілу кредиту - 288 (двісті вісімдесят вісім) грн. 77 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 12-Б, код 31958717) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України.

В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, код 35894495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 12-Б, код 31958717) 80 388,00 грн. судові витрати за розгляд справи апеляційною інстанцією.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 12-Б, код 31958717) з Державного бюджету України 120 582,00 грн. зайво сплачений судовий збір.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду м. Києва.

Матеріали справи №910/22729/15 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

Г.А. Жук