ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.12.15р. Справа № 904/9798/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛ Компані", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської область

про стягнення 180 559, 39 грн. за договором підряду

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 17.09.15р.;

від відповідача представник не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛ Компані" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - відповідач) суму 163 688, 29 грн. основного боргу, 15 983, 15 грн. пені, 887, 95 грн. 3% річних, а всього 180 559, 39 грн. за порушення виконання зобовязань за договором №/148 від 04.01.15р.

Відповідач втретє у судове засідання не зявився, 23.12.2015 року через канцелярію суду надав відзив на позов, за змістом якого проти позову заперечує, вказує, що відповідач не є таким, що прострочив виконання грошового зобовязання за договором, оскільки позивачем, всупереч умовам договору, не надано належним чином оформлених рахунків на оплату. Разом з тим, відповідач вказує, що стягнення з відповідача пені умовами договору не передбачено.

Клопотанням від 23.12.15р. просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, з огляду на відсутність можливості забезпечити явку представника відповідача у судове засідання 23.12.2015 року через перебування уповноваженого представника у іншому судовому засіданні у Вищому господарському суді України.

Суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, виходячи з того, що відрядження представника відповідача не позбавляє сторону обовязку забезпечити явку в засідання господарського суду іншого представника відповідно до вимог ст. 28 ГПК України. Крім того, відповідач є юридичною особою та не обмежений у виборі представників.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2015 року між позивачем (підрядником) та відповідачем (замовником) укладено договір № /148 (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник у межах специфікації вартості робіт виконує власними і залученими силами (по узгодженню з замовником) роботи на об'єкті «Створення об'єкта інфраструктури локальної інформаційної мережі «Сайт 549, Архів підприємства» на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у повному обсязі основних та супутніх робіт згідно із Технічним Завданням на створення та передачу науково-технічної продукції (далі - роботи) (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Укладена між сторонами у справі угода за своїм змістом є договором підряду.

За умовами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п.2.1 Договору договірна ціна робіт, доручених для виконання підряднику, розрахована на рівні конкурсної пропозиції підрядника і складає 179 841,60 грн. (сто сімдесят дев'ять тисяч вісімсот сорок одна грн. 60 коп.), в тому числі ПДВ у розмірі 20 %, що складає 29 973,60 грн.

Згідно п. 4.1. Договору замовник здійснює оплату протягом 20 календарних днів після підписання замовником повного пакету документів на оплату. Дана оплата здійснюється за проектні, монтажні та пусконалагоджувальні роботи:

- у розмірі 90 % від фактично виконаних робіт на підставі довідки (форма КБ-3), затвердженої наказом Мінрегіонбуду № 293 від 05.07.2013 р. та засвідченої підписами уповноважених представників сторін;

- 10 % від фактично виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт замовник сплачує підряднику протягом 20 (двадцяти) діб після повного виконання обсягів робіт за цим договором та підписання акту готовності об'єкту до експлуатації.

Порядок оплати за поставку обладнання: у розмірі 100% від фактично виконаної поставки обладнання на склад цеха-замовника протягом 20 (двадцяти) календарних днів на підставі підписаних сторонами видаткових накладних, акту прийому-передачі, записки цеху про прийняття на зберігання цього обладнання.

Акт виконаних робіт підрядник готує на підставі специфікації вартості робіт і передає для підпису уповноваженому представнику замовника. Остаточний термін передачі повного пакета документів (акти, податкова накладна, рахунок) - 20 число звітного місяця.

Актом №440 від 30.06.2015 року (а.с.43-45) сторонами погоджено готовність до експлуатації обєкта «Створення об'єкта інфраструктури локальної інформаційної мережі «Сайт 549, Архів підприємства» на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає, що на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу роботи на загальну суму 163 688, 29 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт (а.с.66-69) з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін, проте відповідач взяті на себе зобовязання в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних підрядником робіт не виконав, у звязку із чим у відповідача виникла основна заборгованість перед позивачем в розмірі 163 688, 29 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 21.07.15р. по 24.09.15р. у розмірі 15 983, 15 грн., а також 3% річних за тай самий період у розмірі 887, 95 грн.

Щодо нарахування пені, суд зазначає наступне.

Статтею 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Згідно приписів ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (далі - Закон), встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Отже, Законом передбачено обовязкове встановлення у договорі розміру штрафних санкцій за невиконання зобовязань.

Враховуючи те, що умовами укладеного між сторонами Договору не визначено розмір санкцій, зокрема пені, що підлягає стягненню у разі порушення грошового зобовязання, суд не вбачає правових підстав для нарахування пені, тому у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача розміру пені слід відмовити.

Щодо нарахувань 3% річних, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно заперечень відповідача з приводу відсутності у відповідача простроченого грошового зобовязання перед позивачем, суд зазначає, що матеріалами справи, зокрема, актом готовності обєкта до експлуатації та довідками про вартість виконаних будівельних робіт, підписаними представниками підприємств обох сторін, підтверджується факт отримання відповідачем обумовлених договором робіт та наявності обовязку відповідача перед позивачем щодо оплати отриманих від позивача робіт, а тому заперечення відповідача в цій частині відхиляються судом.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛ Компані" (50031, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд.31; ) суму 163 688, 29 грн. (сто шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят вісім грн. 29 коп.) основного боргу, 887, 95 грн. (вісімсот вісімдесят сім грн. 95 коп.) 3% річних, 2 468, 64 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят вісім грн. 64 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 29.12.2015 р.