ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 рокуСправа № 912/4595/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. розглянув у судовому засіданні справу № 912/4595/15

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Молочний комбінат "Соколівський";

про стягнення 364 096,92 грн.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 2461 від 15.12.15;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 7-15 від 29.09.2015р.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1І.) звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 25.11.2015 року, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Молочний комбінат "Соколівський" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "МКС") 184 093,61 грн боргу , 5 441,43 грн річних у розмірі 3 процентів від простроченої суми, 174 561,88 грн інфляційних втрат, всього - 364 096,92 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору перевезення вантажів № 2960 від 01.03.2013 року.

Судовий збір просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 26.11.2015 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.12.2015, від сторін витребувано необхідні документи. 14.12.2015 на адресу господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку зі службовим відрядженням директора ТОВ "МКС" та його представника. Ухвалою від 15.12.2015 дане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 12:00 год 25.12.2015 .

25.25.12.2015р. відповідач подав відзив на позов № 92-15 від 24.12.2015., у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, оскільки позивачем, на думку відповідача, неправильно проведено розрахунки суми інфляційних втрат. Так, відповідно до розрахунків позивача сума інфляційних втрат за період з 01.01.2014 по 31.05.2015 складає 175 482,35 грн, а відповідно до розрахунку відповідача інфляційні втрати за вказаний період склали 141 087,76 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 25.12.2015 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача вимоги позивача не визнав повністю.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані сторонами докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2013 між ФОП ОСОБА_1 (перевізник) та ТОВ "МКС" (замовник) укладено договір перевезення вантажів № 2960 згідно умов якого позивач зобов'язався по замовленню відповідача здійснювати перевезення та доставку вантажу, а відповідач зобов'язався проводити оплату наданих послуг.

Відповідно до п. 1.3 вказаного Договору транспортний засіб для перевезення вантажу надається замовнику на підставі замовлення направленого у вигляді факсограми за факсом (0522)357117.

Згідно з п. 2.1.1. Договору розрахунок вартості перевезень проводиться відповідно до додатку до договору.

Вартість послуг може змінюватись в залежності від значних змін (більше як на 10% протягом 1 календарного місяця) ціни на ПММ, що погоджується Сторонами в Додаткових угодах до договору (п.2.2. Договору).

Згідно п. 2.3. Договору оплата за здійснені перевезення проводиться протягом десяти календарних днів з моменту подання перевізником товаротранспортної накладної з відміткою та печаткою вантажоодержувача, акту виконаних робіт та рахунку-фактури.

Згідно з п. 3.1.7. перевізник зобов'язаний надавати замовнику товаротранспортну накладну, рахунок - фактуру, акти виконаних робіт за поточний місяць не пізніше 3 числа наступного місяця (якщо 3 число місяця припадає на неробочий або святковий день, не пізніше першого робочого дня цього місяця.

Відповідно до п. 3.2.1. замовник зобов'язався своєчасно оплачувати вартість наданих транспортних послуг в порядку, передбаченому договором.

Згідно з п. 4.3 в разі не оплати замовником виставленого перевізником рахунку за надані протягом календарного місяця послуги на термін більше трьох календарних днів, ніж передбачено п. 2.3. договору, замовник сплачує перевізнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати наданих послуг. Пеня розраховується виходячи з вартості заборгованості

Згідно п. 5.1. договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є Договором перевезення вантажів.

Згідно із ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Аналогічні норми містить і Господарський кодекс України.

Відповідно до норм ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 вказаної статті Кодексу встановлено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Матеріалами справи підтверджується, що у період з 10.03.2013 по 08.12.2013 позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажів за договором № 2960 від 01.03.2013 року на загальну суму 1 450 249,46 грн, що підтверджується актами виконаних робіт (а. с. 25-154).

Вказані акти виконаних робіт підписано уповноваженими представниками сторін.

Факт надання послуг позивачем за вказаним договором на загальну суму 1 450 249,46 грн відповідачем не заперечено.

Відповідач оплатив надані йому послуги частково в сумі 1 266 155,85 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень (а. с. 155-225). Станом на момент подачі позову заборгованість відповідача становить 184 093,61 грн.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем до матеріалів справи не подано.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України відсотки річних та інфляційні втрати можуть нараховуватись кредитором до моменту фактичного виконання грошового зобов'язання боржником.

Суд враховує, що вимога кредитора про сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Враховуючи наведені вище правові норми, правомірність визначення позивачем періоду для нарахування 3 % річних (з 01.01.2014р. по 13.11.2015 року), господарський суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 5 441,43 грн 3 % річних заявлені правомірно і підлягають задоволенню.

Відповідач також просить стягнути з відповідача втрати від інфляції в сумі 174561,88 грн. за період з 01.01.2014 року по жовтень 2015 року на прострочені суми заборгованості. Господарським судом перевірено доданий позивачем до позовної заяви розрахунок інфляційних втрат. Вказаний розрахунок відповідає нормам чинного законодавства та обставинам справи, а тому господарський суд задовольняє вимоги позивача в цій частині та стягує з відповідача втрати від інфляції в сумі 174561,88 грн. Натомість розрахунок, наведений відповідачем у відзиві на позовну заяву є помилковим, оскільки до періоду розрахунку відповідачем включено період з 01.01.2014р. по 31.05.2015 року, замість періоду з 01.01.2014 року по жовтень 2015 року, а тому розрахунок відповідача є невірним та не приймається господарським судом до уваги.

За таких обставин господарський суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача 184093,61 грн боргу, 5441,43 грн 3% річних, 174561,88 грн інфляційних втрат.

Відповідно до норм ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Відповідно до норм ст.ст. 44,49, 82, 85, 116, 117 ГПК України, Законом України "Про судовий збір" господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Молочний комбінат "Соколівський" (адреса: 25006, м. Кіровоград, вул. Ельворті, буд. 5, офіс 520; і. к. 37628106) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса:27444, Кіровоградська обл., Знам'янський район, с. Суботці, вул. Пролетарська, 50; і. к. 37628106) 184093,61 грн боргу, 5441,43 грн 3% річних, 174561,88 грн інфляційних втрат, 5461,45 грн. судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29 грудня 2015 року.

Суддя Т. В. Макаренко