донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.12.2015р. справа №908/5754/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився;
від відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від24.11.2015р.
по справі№908/5754/15 (суддя Гончаренко С.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Український графіт», м.Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя
провизнання договору укладеним на умовах поданого Публічним акціонерним товариством «Український графіт» проекту
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Український графіт», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя (Відповідач) про визнання договору №804/54621/03 від 05.10.2015р. про експлуатацію залізничної підїзної колії укладеним на умовах проекту, поданого Публічним акціонерним товариством «Український графіт».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.11.2015р. у справі №908/5754/15 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Український графіт» було прийнято до розгляду з призначенням судового засідання на 07.12.2015р. об 10.30год.

24.11.2015р. до канцелярії Господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства «Український графіт» надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії, що можуть перешкоджати експлуатації Позивачем залізничних підїзних колій, власником яких є Відповідач, а також заборони укладати із третіми особами будь-які угоди (правочини), предметом (або частиною предмету) яких є залізничні підїзні колії Відповідача.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.11.2015р. у справі №908/5754/15 заява про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу вчиняти певні дії була задоволена частково заборонено Публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» вчиняти будь-які дії, що можуть перешкоджати експлуатації Позивачем Публічним акціонерним товариством «Український графіт» залізничних підїзних колій, власником яких є Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», після закінчення строку дії договору оренди №2332Д(2012)/804/24229/03 від 22.10.2012р., а саме з 01.12.2015р. до розгляду справи №908/5754/15 по суті та набрання законної сили рішенням по даній справі, а в задоволені іншої частини було відмовлено.

Означена позиція місцевого суду обґрунтована запобіганню ймовірності зупинення виробничої діяльності Позивача.

Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», не погодившись з прийнятою ухвалою суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.11.2015р. та відмовити Публічному акціонерному товариству «Український графіт» у задоволені заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Підставами для скасування ухвали суду першої інстанції апелянт зазначає безпідставне задоволення судом заяви про забезпечення позову, з огляду на відсутність обставин, які б свідчили про імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття такого заходу, а також те, що він фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог та виходить за їх межі, окрім того порушує конституційні права Відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд, вже після надходження вказаної апеляційної скарги Відповідача, за заявою Позивача від 04.12.2015р. в порядку п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 07.12.2015р. позов залишив без розгляду, а вжиті оскаржуваною ухвалою забезпечувальні заходи з цієї ж підстави скасував в порядку ст.68 вказаного Кодексу.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., Зубченко І.В., Ломовцева Н.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.12.2015р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 22.12.2015р. о 11.40год.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін до судового засідання, попри вжиті заходи з належного повідомлення, не зявились, але від Відповідача на електрону пошту суду надійшла заява про залишення апеляційної скарги без розгляду в порядку ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наявний залишок процесуального строку розгляду справи, вжиті судом заходи з належного повідомлення сторін про судовий розгляд та достатність наявних у справі документів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового акту місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом вимог за заявленим в межах справи №908/5754/15 позовом є визнання договору №804/54621/03 від 05.10.2015р. про експлуатацію залізничної підїзної колії укладеним на умовах поданого Публічним акціонерним товариством «Український графіт» проекту.

Між тим, Позивач у своїй заяві про забезпечення зазначеного позову вимагав заборонити Відповідачу вчиняти будь-які дії, що можуть перешкоджати експлуатації Позивачем залізничних підїзних колій, власником яких є Відповідач, а також укладати із третіми особами будь-які угоди (правочини), предметом (або частиною предмету) яких є залізничні підїзні колії Відповідача.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, Заявник зазначав, що згідно з технічним паспортом підїзної залізничної колії Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (а.с.а.с.66-78 т.1) до підїзної залізничної колії Відповідача примикає підїзна колія Позивача стрілочними переводами №№ 83, 85, 87, 89, 91, 93, 95 до колії №63, стрілочним переводом №20 до колії №58, стрілочним переводом №48 до парної горловини станції «Сортувальна» підїзної колії Відповідача, а також згідно з технічною документацією підїзних колій Публічного акціонерного товариства «Український графіт» (а.с.а.с.53-62 т.1), з яких вбачається, що підїзні колії Позивача примикають до підїзних колій Відповідача, які в свою чергу примикають стрілочним переводом №13 до шляхів станції «ім. Анатолія Алімова» Державного підприємства «Придніпровська залізниця», таким чином за умовами експлуатації підїзної колії Позивач не може отримати залізничні вагони на свої колії до місць навантаження-вивантаження інакше, як шляхом проїзду через підїзду колії Відповідача, що в свою чергу також підтверджується листом «Запорізької дирекції залізничних перевезень» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» від 17.09.2015р. №ДНМІ-/88 (а.с.107 т.1).

Враховуючи, що залізничні підїзні колії Відповідача, через які Позивач отримує залізничні вагони на свої колії до місць навантаження-вивантаження, входять до складу орендованого майна, відповідно до договору оренди №2332Д(2012)/804/24229/03 від 22.10.2012р.(а.с.а.с.13-17 т.1), укладеного між Позивачем та Відповідачем, строк дії якого спливає 30.11.2015р., а інших транспортних залізничних сполучень із коліями загального користування залізниці у Позивача немає, місцевий господарський суд задовольнив заяву про забезпечення позову в частині заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії, що можуть перешкоджати експлуатації Позивачем залізничних підїзних колій, власником яких є Відповідач. Між тим, у задоволенні заяви в частині заборони Відповідачу укладати з третіми особами будь-які угоди, предметом яких є залізничні підїзні колії Відповідача було відмовлено з огляду на невідповідність цих вимог ст.41 Конституції України, що також узгоджується з позицією, викладеною в п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»

В свою чергу, апеляційний суд зазначає, що обов'язковою умовою застосування судом заходів забезпечення позову, у розумінні ст.66 Господарського процесуального кодексу України, є ймовірність утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі не запровадження забезпечення, наявність якої (умови) за змістом ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України є предметом доказування для заявника відповідного клопотання (в розглядуваному випадку - Позивача).

В свою чергу, ймовірність унеможливлення чи утруднення виконання як обовязкова умова запровадження забезпечувальних заходів, передбачає принципову необхідність здійснення виконавчих дій на підставі рішення про задоволення позовних вимог. Однак, заявлений в межах цієї справи позов про укладання договору за обраним способом захисту взагалі не передбачає навіть у разі його задоволення здійснення будь-яких дій з виконання судового рішення. Дійсно, ймовірне задоволення позову лише запровадить (встановить) правовідносини між сторонами, виступаючи правовою підставою для існування зобовязань, проте не потребує видачі наказу в порядку ст.117 Господарського процесуального кодексу України обєкт забезпечення відсутній.

Крім того, відмова сторони від акцепту пропозиції щодо укладання проекту договору відносно користування коліями, що також належать Відповідачеві і перебували у користуванні Позивача виключно через орендні правовідносини, строк яких спливав 30.11.2015р., безпідставно ототожнена місцевим судом із намірами запровадити заборону задля повної зупинки виробничої діяльності Позивача, доказів чого на момент винесення оскаржуваної ухвали матеріали справи не містять.

Апеляційна інстанція також вважає слушними доводи Скаржника про те, що запровадження за оскаржуваною ухвалою забезпечувальних заходів за своїми правовими наслідками тотожно задоволенню позовних вимог, адже надають Позивачеві можливість в позадоговірних відносинах безоплатно користуватися майном Відповідача, що не узгоджується із рекомендаціями п.9.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 та суперечить положеннями ст.ст.316, 317 Цивільного кодексу України.

Таким чином, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Запорізької області від 24.11.2015р. у справі №908/5754/15 в частині запроваджених забезпечувальних заходів прийнята з невірним застосуванням норм процесуального права, порушує права та охоронювані законом інтереси Відповідача, тому підлягає скасуванню в частині запровадженого забезпечення позову, а у задоволені заяви Позивача про забезпечення позову має бути відмовлено в повному обсягу.

Відносно подальшого самостійного скасування місцевим судом запровадженого оскаржуваною ухвалою забезпечувального заходу в порядку ст.68 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд зауважує, що скасування забезпечення в такому порядку зумовлюється втратою актуальності і потреби в існуванні забезпечення, що не може ототожнюватися, а отже і перешкоджати розгляду апеляційної скарги по суті (поданої до моменту скасування забезпечення) та встановлення законності та обґрунтованості винесеної ухвали на момент її прийняття місцевим судом.

Апеляційний судом також відхиляється заява Відповідача про залишення апеляційної скарги без розгляду, адже ст.81 Господарського процесуального кодексу України не передбачає можливості її застосування за заявою сторони, а скасування забезпечувальних заходів місцевим судом не впливає на оцінку апеляційної інтонації законності їх впровадження.

Витрати Відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають компенсації з боку Позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 66, 67, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», м. Запоріжжя на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.11.2015р. у справі №908/5754/15 про забезпечення позову задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.11.2015р. у справі № 908/5754/14 про забезпечення позову скасувати в частині задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Український графіт», м. Запоріжжя про забезпечення позову

3. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Український графіт», м. Запоріжжя про забезпечення позову відмовити в повному обсягу з мотивів, викладених в цій постанові.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український графіт» (Північне шосе, буд.20, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69600, ідентифікаційний код 00196204) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (Південне шосе, буд. 15, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69032, ідентифікаційний код 00194122) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1218грн.

5. Доручити Господарському суду Запорізької області видати наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1.Позивачу; 2. Відповідачу; 3. У справу; 4. ДАГС; 5. ГСЗО