ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 грудня 2015 р. Справа № 902/874/15

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Матвійчука Василя Васильовича, суддів: Грабика Віталія Володимировича, Маслія Ігора Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр»

(23713, Вінницька область, Гайсинський район, с. Кунка)

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

(21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63)

до: Липовецької районної державної адміністрації

(22500, Вінницька область, смт. Липовець, вул. Леніна, 38)

за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору громадянина ОСОБА_1

(22500, Вінницька область, м. Липовець, вул. Котовського, 42).

про поновлення договору оренди землі та визнання права оренди земельної ділянки

при секретарі судового засідання Солоненко Т.В..

за участю представників сторін:

позивач : ОСОБА_2 за довіреністю б/н. від 27.04.2015 року;

ОСОБА_3 за довіреністю № 420 від 23.12.2015 року;

І відповідача : ОСОБА_4 за довіреністю № 06-14/98 від 27.05.2015 року;

ІІ відповідача: не з'явився;

третьої особи: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Липовецької районної державної адміністрації з наступними позовними вимогами:

- поновити договір оренди землі від 25.06.2007 року, укладений між Липовецькою районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр» та зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2007 року за № 75, строком на п'ять років до 31.12.2017 року;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр» право оренди земельної ділянки загальною площею 174,6 га, в тому числі 174,6 га рілля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іваньківської сільської ради строком на 5 років до 31.12.2017 року на умовах, визначених договором оренди земельної ділянки від 25.06.2007 року та зареєстрованим у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2007 року за № 75.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 червня 2007 року між Липовецькою районною державною адміністрацією (за договором Орендодавець) та ТОВ «Агрохімцентр» (за договором Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п. Якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Іваньківської сільської ради. Вказаний договір оренди зареєстровано у філії Вінницького регіонального центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2007 року за № 475.

Договір укладено строком на 5 років до 30 грудня 2012 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк його дію (п. 8 Договору).

20.11.2012 року позивач звернувся до Липовецької районної державної адміністрації з листом про поновлення дії договору, до якого додано копію договору та додаткової угоди до нього.

29 грудня 2012 року Липовецькою районною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 531 від 29.12.2012 року, у відповідності до п. 2 якого вирішено поновити договорі оренди землі строком на 5 років.

Цією ж датою між Липовецькою районною державною та ТОВ «Агрохімцентр» укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Відтак, позивач вважає, що договір оренди землі від 25.06.2007 року вважається поновленим на умовах, визначених додатковою угодою від 29.12.2012 року та в силу приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Однак, відповідач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не визнає за позивачем права на користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 24.06.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/874/15 з призначенням до розгляду в судовому засідання 16.07.2015 року та зобов'язано сторін надати докази необхідні для вирішення спору.

15.07.2015 року до суду надійшли пояснення № ДС-9-2-7777.6-3104/19-15 від 14.07.2015 року відповідача І Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в яких останній заперечує проти позову посилаючись на те, що громадянин ОСОБА_1 05.12.2013 року звернувся з клопотанням до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області про надання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення (ріллі) в оренду строком на 25 років для ведення фермерського господарства в тому числі площею 28,6154 га, 63,3346 га, 48,7097 га, розташовних на території Іванівської сільської ради за межами населеного пункту Липовецького району.

Оскільки гр. ОСОБА_1 до поданого клопотання були додані необхідні документи, передбачені законодавством, та враховуючи, що зазначені земельні ділянки були зареєстровані у Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Головним управлінням Дерземагенства у Вінницькій області було прийнято накази від 31.12.2013 року № ВН/:03:000/00001941, № ВН/:03:000/00001943, № ВН/:03:000/00001942, якими гр. ОСОБА_1 надано в оренду вказані земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

На підставі зазначених наказів між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та гр. ОСОБА_1 було укладено договори оренди. (т. 1, а.с. 56).

Ухвалою від 16.07.2015 року, за клопотанням представника позивача, строк розгляду справи продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 08.09.2015 року.

03.09.2015 року до суду надійшли пояснення б/н. від 02.09.2015 року відповідача ІІ Липовецької районної державної адміністрації, в яких останній просить поновити договір оренди землі від 25.06.2007 року вважаючи, що позивачем дотримано процедури поновлення строку договору, передбаченої Законом України «Про оренду землі», відтак зазначений договір оренди продовжено до 29.12.2017 року. (т. 1, а.с. 91, 92)

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області від 08.09.2015 року для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючого судді - Матвійчука В.В., суддів: Кожухар М.С., Маслія І.В..

Ухвалою суду від 09.09.2015 року справу прийнято до свого провадження колегіальним складом суду. Залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору громадянина ОСОБА_1, справу призначено до розгляду на 05.10.2015 року.

02.10.2015 року до суду надійшло клопотання позивача б/н. від 02.10.2025 року про відмову від частини позовних вимог, в якому останній відмовляється від позовних вимог в частині визнання права оренди на земельну ділянку загальною площею 174,6 га, що розташована на території Іваньківської сільської ради Липовецького району. (т.1, а.с. 165)

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Згідно приписів частини четвертої статті 78 та пункту 4 частини першої і частини другої статті 80 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою припиняє провадження у справі. У випадку припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

За таких обставин суд приймає відмову позивача від позову в частині визнання права оренди на земельну ділянку загальною площею 174,6 га, що розташована на території Іваньківської сільської ради Липовецького району, та припиняє провадження у справі в цій частині по п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

02.10.2015 року до суду надійшла заява позивача про уточнення б/н. від 01.10.2015 року, в якій позивач позовні вимоги викладає в наступній редакції: «Визнати поновленим і продовженим строком на п'ять років до 31 грудня 2017 року договір оренди землі від 25.06.2007 року, укладений між Липовецькою районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр», зареєстрований Вінницькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК" 16 листопада 2007 року за № 75, на умовах, визначених даним договором та угодою про поновлення договору оренди землі від 29.12.2012 року». (т. 1, а.с. 166-170).

Дослідивши дану заяву, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з пунктом 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року № 18 Господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи- об'єднання позовних вимог, чи- зміну предмета або підстав позову.

Як вбачається з поданої заяви про уточнення позивач змінює позовні вимоги, а тому дана заява приймається судом до розгляду.

05.10.2015 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача на відзив відповідача б/н від 05.10.2015 року, в яких останній заперечує проти обгрунутвань відповідача, та зазначає, що позивач, як законний користувач земельної ділянки площею 174,6 га на території Іваньківської сільської ради добровільно не відмовлявся від користування не нею, письмової згоди на вилучення земельної ділянки зі свого користування не надавав. Договори, на які посилається відповідач І вчинені з порушенням ч. 1, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки суперечать актам цивільного законодавства, та не можуть мати правових наслідків щодо передачі земельних ділянок у володіння та користування третій особі, оскільки відповідні ділянки раніше передані в оренду позивачу у відповідності до правомірного правочину договору оренди землі від 25.06.2007 року та угоди про поновлення даного договору від 29.12.2012 року (т. 1, а.с. 175-177).

05.10.2015 року від представника третьої особи за довіреністю ОСОБА_5 надійшли заперечення на позовну заяву б/н. від 01.10.2015 року, в яких останній просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. (т. 1, а.с.201-209).

У договорі оренди землі від 25.06.2007 року відсутні істотні такі умови договору: кадастровий номер земельної ділянки; орендна плата визначена в додатковій угоді не від нормативно-грошової оцінки орендованих земель, а від середньої нормативно-грошової оцінки земель по сільській раді, що суперечить ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» і Податковому кодексу України; не вказано цільового призначення земельної ділянки; умови звереження стану об'єкта оренди; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, відсутні невід'ємні частини договору оренди, а саме: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди.

Позивачем не проведено державної реєстрації додаткової угоди від 29.12.2012 року про поновлення договору оренди землі від 25.06.2007 року, відтак остання не набула чинності, а позивач права оренди на земельну ділянку на новий строк.

Межі та цільове призначення земельної діялнки, яку орендував позивач на підставі договору оернди землі від 25.06.2007 року змінились, і в силу ч. 10 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» вказаний договір не може бути поновленим в порядку ст. 33 цього Закону.

Додаткова угода від 29.12.2012 року про поновлення договору оренди землі від 25.06.2007 року є недійсною, оскільки підписана не головою Липовецької РДА, так як датована 29.12.2012 роком, тобто вихідним днем (суботою).

Ухвалою суду від 05.10.2015 року розгляд справи відкладено на 20.10.2015 року. При цьому зобов'язано Липовецьку районну державну адміністрацію та ОСОБА_1 надати додаткові докази.

20.10.2015 року до суду надійшло клопотання б/н. від 20.10.2015 року за підписом представника третьої особи ОСОБА_5 про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів. Дане клопотання мотивовано тим, що підпис на додатковій угоді від 29.12.2012 року не належить голові Липовецької РДА ОСОБА_6. Крім того, третя особа вважає, що додаткова угода була виготовлена заднім числом, тобто у 2013 році, коли Липовецька РДА не мала повноважень на розпорядження землями сільськогосподарського призначення (т. 2, а.с. 62)

Розглядаючи вказане клопотання, зважаючи на думку представників позивача та відповідача ІІ, колегія суддів зважає на наступне.

Стаття 41 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Крім того, у п. 5 Постанови Пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.2012 р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначено, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Дослідивши наявні матеріали справи в їх сукупності, суд зважає, що особа яка підписала додаткову угоду від 29.12.2012 рок не заперечує даної обставини та не оскаржує даної угоди. До того ж, предметом розгляду в даній справі є поновлення договору оренди землі від 25.06.2007 року з підстав дотримання позивачем вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

За таких обстави, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 б/н. від 20.10.2015 року.

20.10.2015 року до суду надійшло клопотання б/н. від 20.10.2015 року за підписом представника третьої особи ОСОБА_5 про припиненя провадження у справі. Дане клопотання мотивовано тим, що земельні ділянки, які орендував позивач наразі не існують, оскільки після закінчення договору оренди від 25.06.2007 року вони стали вільними, перейшли у розпорядження відповідача, який змінив їх межі, площу та цільове призначення, тобто сформував на місці старих земель нові земельні ділянки, які є окремими обєктами цивільних відносин, і відмінними від тих, які орендував позивач. За таких обставин, третя особа вважає, що оскільки відсутні земельні ділянки, право на яких оспорюється позивачем, відсутній і предмет спору (т.2, а.с. 63)

Розглядаючи дане клопотання, зважаючи на думку представників позивача та відповідача ІІ, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до роз'яснень, наданих у п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Оскільки предмет спору (поновлення договору оренди землі) не припинив існування, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника третьої особи щодо припинення провадження в справі.

20.10.2015 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву та заяву про уточнення позову б/н. від 20.10.2015 року за підписом представника третьої особи ОСОБА_5, в яких наведено підстави відмови в позові, аналогічні тим, що наведені в запереченнях на позовну заяву б/н. від 01.10.2015 року (т.2, а.с. 64-67).

20.10.2015 року до суду надійшли пояснення відповідача ІІ Липовецької районної державної адміністарції б/н. від 12.10.2015 року щодо реєстрації вхідної кореспонденції в райдержадміністрації в тому рахунку реєстрації клопотання ТОВ «Агрохімцентр» про поновлення договору оренди землі (т.2, а.с. 68,69).

Розпорядженням керівника апаруту суду від 20.10.2015 року суддю Маслія І.В. виведено зі складу колегії суддів по справі № 902/874/15 у зв'язку з його перебуванням у відрядженні. Для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Матвійчука В.В., суддів: Грабика В.В., Кожухар М.С.

Ухвалою суду від 21.10.2015 року справу прийнято до провадження новим складом суду з призначенням до розгляду на 18.11.2015 року.

У визначену дату судове засінання не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Розпорядженням керівника апаруту суду від 23.11.2015 року суддю Кожухар М.С. виведено зі складу колегії суддів по справі № 902/874/15 у зв'язку з перебуванням у щорічній відпустці. Для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Матвійчука В.В., суддів: Грабика В.В., Маслія І.В.

Ухвалою суду від 24.11.2015 року справу прийнято до провадження новим складом суду з призначенням до розгляду на 24.12.2015 року.

23.12.2015 року до суду надійшло клопотання третьої особи ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату з тих підстав, що його представник ОСОБА_5 з 21.12.2015 року по 24.12.2015 року (включно) знаходиться у відпустці і не може прибути в судове засідання 24.12.2015 року. Самостійно представляти свої інтереси третя особа невзмозі, оскільки є юридично необізнаною, а іншого представника немає. (т.2, а.с.94)

Розглянувши дане клопотання, враховуючи заперечення представників позивача та відповідача ІІ, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Зазначена правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.06.2009 №2-7/10608-2008.

Згідно з п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвалою суду від 24.11.2015 року судом явка представників сторін не визнана обов'язковою, а наявні матеріали справи, за переконанням суду, є достатніми для вирішення справи по суті.

23.12.2015 року до суду надійшло клопотання б/н. від 23.12.2015 року за підписом представника третьої особи ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Липовецького районного суду Вінницької області по справі № 136/2660/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрохімцентр», Липовецької РДА, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання правочину недійсним. Дане клопотання мотивовано тим, що в провадженні Липовецького районного суду Вінницької області знаходиться справа № 136/2660/14-ц, предметом спору в якій є визнання недійсною додаткової угоди від 29.12.2012 року про поновлення договору оренди землі від 25.06.2007 року (т. 2, а.с. 99).

Розглядаючи дане клопотання, беручи до уваги заперечення представників позивача та відповідача ІІ, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», ст. 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

При розгляді справи по суті заявлених позовних вимог про визнання договору оренди землі поновленим, господарський суд не позбавлений можливості надати правову оцінку додатковій угоді від 29.12.2012 року про поновлення договору оренди землі від 25.06.2007 року. Тому, вирішення спору у справі № 136/2660/14-ц Липовецьким районним судом Вінницької області не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, при вирішенні даної справи господарський суд має право та зобов'язаний надати правову оцінку укладеній позивачем та відповідачем ІІ додаткової угоди і самостійно встановити факти на яких ґрунтуються позовні вимоги, незалежно від розгляду позову по вказаній угоді в провадженні іншого суду.

З урахуванням наведеного, клопотання б/н. від 23.12.2015 року за підписом представника третьої особи ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

На визначену судом дату з'явились представники позивача та відповідача ІІ. Представники відповідача І та третьої особи не скористалиля правом на участь в засіданні суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25 червня 2007 року між Липовецькою РДА Вінницької області (відповідач ІІ, за договором Орендодавець) та ТОВ «Агрохімцентр» (позивач, за договором Орендар) укладено договір оренди землі, згідно з предметом якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка знаходиться на території Іваньківської сільської ради. (надалі Договір) (т. 1, а.с. 13-17).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 174,6 га, в тому числі 174,6 га ріллі (п.2 Договору).

Договір укладено на 5 (років) до 30 грудня 2012 року. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі: у грошовій формі в розмірі 110 гривень за 1 га ріллі в сумі 19206 гривень щорічно на розрахунковий рахунок Іваньківської сільської ради (п. 9 Договору).

Орендна плата вноситься щомісячно (п. 11 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції (п. 15 Договору).

Цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарскього призначення (п. 16 Договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення (п. 18 Договору).

Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 Договору).

Вказаний договір оренди землі зареєстрований у Липовецькому відділенні Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2007 року за № 75, що підтверджується наявною у договорі оренди землі відміткою про його державну реєстрацію.

20.11.2012 року позивач звернувся до відповідача ІІ з клопотанням про поновлення договору оренди землі, в якому останній висловив своє бажання скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди на новий строк. До вказаного листа позивач долучив копію Договору та проект Додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди землі від 25.06.2005 року (т. 1, а.с. 22).

Вказане клопотання зареєстровано відповідачем ІІ 06.12.2012 року за № 3949-20-13 (т.2, а.с. 73).

Розпорядженням Липовецької районної державної адміністрації від 29.12.2012 року поновлено Договір оренди землі строком на 5 (п'ять) років укладений Липовецькою райдержадміністрацією із ТОВ «Агрохімцентр» 25.06.2007 року загальною площею 174,6 га в томі числі 174,6 га ріллі та території Іваньківської сільської ради (т. 1, а.с. 12)

29 грудня 2012 року між Липовецькою районною державною адміністрацією та ТОВ «Агрохімцентр» підписано угоду про поновлення Договору оренди землі від 25.06.2007 року строком на 5 років (т. 1, а.с. 21).

31.12.2013 року Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області видано накази № ВН/:03:000/00001941, № ВН/:03:000/00001942, № ВН/:03:000/00001943 про надання в оренду терміном на 25 років громадянину ОСОБА_1 земельні ділянки земель запасу сільськогосподарського призанчення державної власності, розташовані та території Іванбківської сільської ради Липовецького району площею 63,3346 га із кадастровим номером :03:000:1121, площею 48,7097 га із кадастровим номером :03:000:1122, площею 28,6154 га із кадастровим номером :03:000:1124 для ведення фермерського господарства (код цільового призначення 01.02). (т. 1, а.с. 62-64)

31.12.2013 року між Головним управлінням Дерземагенства у Вінницькій області та громадянином ОСОБА_1 укладеного договори оренди земельних ділянок № 243, № 245, № 244 на території Іваньківської сільської ради за межами населеного пункту с. Іваньки, Липовецького району Вінницької області площами: 63,3346 га (кадастровий номер :03:000:1121), 48,7097 га (кадастровий номер :03:000:1122), 28,6154 га (кадастровий номер :03:000:1124), згідно договорів оренди. Право оренди на підставі зазначених договорів зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на що вказують Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.01.2014 року. (т. 1, а.с. 210-251).

Встановивши наведені обставини справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

За приписами ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди землі є строк його дії (ст.15 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічне за змістом положення передбачено в п. 37. Договору оренди землі від 25.06.2005 року.

Як вже зазначалося відповідно до п.8. Договору, останній укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Судом встановлено, що позивач належним чином повідомив Липовецьку районну державну адміністрацію про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі. Вказане повідомлення відбулося більше ніж за місяць до спливу строку Договору оренди землі. До листа-повідомлення позивачем було додано проект додаткової угоди, як цього вимагають положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

За результатами розгляду клопотання позивача про поновлення договору Липовецькою РДА прийнято розпорядження про поновлення договору оренди землі строком на 5 років, і 29.12.2012 року між сторонами підписано угоду про повнолення договору оренди землі.

При цьому суд зважає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Судом встановлено, що на дату підписання угоди про поновлення договору оренди землі від 25.06.2007 року сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Зокрема, щодо об'єкту оренди, оскільки не зазначено кадастрового номера земельної ділянки та її площу. Орендна плата визначена не від нормативно-грошової оцінки кожної з орендованих земельних ділянок і без урахування коефіцієнта індексації, що суперечить ст. ст. 286, 288, 289 Податкового кодексу України. Строк внесення орендної плати визначено всупереч ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» та ст. 286, 288 Податкового кодексу України. Зазначено категорію земель, однак не вказано цільове призначення земельної ділянки згідно класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548. Не досягнуто згоди щодо умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Крім того, відсутні невід'ємні частини договору оренди, а саме:

- план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки на момент підписання угоди від 29 грудня 2012 року про поновлення договору оренди землі між ТОВ «Агрохімцентр» та Липовецькою РДА Вінницької області не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», ця угода є неукладеною.

У п.п. 2.1, 2.9, 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України. Суб'єкт господарювання має право на визнання за ним права на оренду земельної ділянки лише за умов дотримання вимог статей 124, 125 Земельного кодексу України і ст.16 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.04.2014 року «ОСОБА_4 практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» роз'яснив, що з моменту проведення реєстрації додаткової угоди настає момент поновлення договору і виникнення за ним права оренди (ст. 640 ЦК, ст. 125 ЗК).

Таким чином, при недотриманні вимоги стосовно реєстрації правочину, у тих випадках, коли така реєстрація визнана законом обов'язковою, такий правочин вважається неукладеним, а отже, не має юридичної сили і не може породжувати для його суб'єктів бажаного правового результату і відповідних прав.

Як встановлено судом угода про поновлення договору оренди землі від 25 червня 2007 року строком на 5 років не була зареєстрована у встановленому законом порядку. Відтак, договір оренди землі від 25.06. 2007 року не був поновлений на новий строк, а його дія припинилась відповідно до п. 8 договору оренди землі 30 грудня 2012 року у зв'язку із закінчення строку на який його було укладено.

Відповідно до положень ст.ст. 4-3, 33, 44 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не набув права оренди на земельну ділянку загальною площею 174,6 га, яка розташована на території Іваньківської сільської ради, а відтак, таке право не може бути порушено.

Зважаючи на наведене вище, в його сукупності та виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про визнання поновленим і продовженим строком на п'ять років до 31 грудня 2017 року договору оренди землі від 25.06.2007 року, а тому в позові, в цій частині, слід відмовити .

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 80, ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Прийняти відмову від позову в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр» права оренди на земельну ділянку загальною площею 174,6 га, що розташована на території Іваньківської сільської ради Липовецького району.

2. Провадження у справі в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр» права оренди на земельну ділянку загальною площею 174,6 га, що розташована на території Іваньківської сільської ради Липовецького району припинити.

3. В позові в частині визнання поновленим і продовженим строком на п'ять років до 31 грудня 2017 року договору оренди землі від 25.06.2007 року, укладеного між Липовецькою районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімцентр», зареєстрованого Вінницькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК" 16 листопада 2007 року за № 75, на умовах, визначених даним договором та угодою про поновлення договору оренди землі від 29.12.2012 року відмовити.

4. Копію рішення направити відповідачу ІІ та третій особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 29 грудня 2015 р.

Головуючий суддя Матвійчук В.В.

Судді Грабик В.В.

ОСОБА_7

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ІІ відповідачу (22500, Вінницька область, смт. Липовець, вул. Леніна, 38)

3 - ОСОБА_1 (22500, Вінницька область, м. Липовець, вул. Котовського, 42).