ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Справа № 911/4569/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕК-ТОР»,

08125, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Музичі, вул. Леніна, буд.1

04119, м. Київ, вул. Якіра, буд. 21, а/с 36;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн»,

08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Бобщагівка, вул. Шкільна, буд. 22-А, офіс 3

про стягнення 36665,98 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 21.08.2015 № 25);

відповідача - не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕК-ТОР» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» (далі-відповідач) про стягнення 36666,32 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобовязань за договором від 01.03.2013 № ВТ0124/13.

Ухвалою суду від 12.10.2015 порушено провадження у справі №911/4569/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні 10.11.2015.

Через канцелярію суду (вх.№26679/15 від 10.11.2015) подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого стверджується про необґрунтованість розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 10.11.2015 оголошено перерву до 24.11.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію суду (вх.№27656/15 від 19.11.2015) позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог до 36665,98 грн.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, зменшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову, відповідно до розміру якої буде вирішуватися спір 36665,98 грн. заборгованості.

Підстави для припинення провадження у справі у частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні, з урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

Через канцелярію суду (вх.№27979/15 від 24.11.2015) відповідачем подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу для отримання додаткових доказів його заперечень.

У судове засідання 24.11.2015 представник відповідача не зявився, розгляд справи, в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено на 08.12.2015.

Через канцелярію суду (вх.№29298/15 від 08.12.2015) відповідачем подано додаткові письмові заперечення позову, у яких, крім того, вказано, що представник відповідача не зможе взяти участі у судовому засіданні 08.12.2015.

Ухвалами суду від 08.12.2015 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 15.12.2015.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.12.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (далі-постачальник) та відповідачем (далі-покупець) укладено договір від 01.03.2013 № ВТ0124/13 (далі-Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого, постачальник поставляє та передає у власність покупця товар, згідно з замовленнями та накладними, а покупець, у свою чергу, приймає та оплачує товар.

Відповідно до пункту 2.3. Договору, замовлення надаються постачальнику у письмовій формі, по факсу, електронній пошті або у іншій формі, прийнятній для постачальника, за 3 дні до поставки товару.

Пунктом 4.5. Договору погоджено, що покупець зобовязаний здійснити оплату поставленого товару протягом 35 календарних днів з моменту отримання товару від постачальника.

Відповідно до пункту 7.1. Договору, договір діє з моменту підписання сторонами до 31.12.2013, а в частині розрахунку за поставлений товар до моменту повної оплати поставленого товару, а згідно з пунктом 7.5. Договору, строк його дії продовжується автоматично на один рік без обмеження кількості такого продовження, у випадку, якщо жодна зі сторін не направить іншій стороні письмове повідомлення про бажання припинити дію договору за один місяць до припинення дії Договору.

З огляду на відсутність у матеріалах справи повідомлень сторін про припинення дії Договору та наявність доказів здійснення господарських операцій за ним після 31.12.2013, суд дійшов висновку про чинність Договору протягом спірних правовідносин сторін, відповідно до пункту 7.5. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, товар, що поставлений позивачем за Договором, оплачено лише частково та наявна заборгованість у розмірі 36666,32 грн. що підтверджується наданою до матеріалів позову видатковою накладною від 18.02.2014 № ВТ000000689 на суму 71609,52 грн., що підписана у двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплена відбитками їх печаток.

Відповідно до тверджень відзиву, відповідачем заперечений такий розрахунок заборгованості, з посиланням на те, що позивачем не враховано здійснення відповідачем часткових оплат товару відповідно до платіжних доручень від 07.03.2014 №336 на суму 26483,85 грн. та від 23.04.2014 №474 на суму 20000,00 грн., а також повернення товару на суму 24003,66 грн.

З огляду на такі твердження відповідача, позивачем надано до матеріалів справи копії всіх видаткових накладних, що складені щодо поставок товару за Договором, усіх платіжних доручень, відповідно до яких відповідачем оплачувався товар за Договором, всіх накладних на повернення товару за Договором відповідачем позивачеві та усіх коригуючих товарних накладних.

Крім того, позивачем надано до матеріалів справи акти звірки взаєморозрахунків за 2, 3, 4 квартали 2013 року, що підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками їх печаток, в яких наведено перелік первинних документів, що складено у правовідносинах сторін за Договором та на підставі яких складено дані акти звірки взаєморозрахунків.

Зважаючи на вказане, судом враховано правову позицію, що викладено в абзаці 4 підпункту 3.12. пункту 3. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 про те, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори.

З огляду на вказані положення законодавства, умови Договору та зміст позовної заяви, судом враховано, що предметом позову у даній справі є стягнення вартості товару, що поставлений за Договором, а підставами порушення відповідачем грошових зобовязань за Договором, відтак, надані позивачем видаткові накладні, платіжні доручення, накладні на повернення товару та коригуючі товарні накладні оцінюються судом як нові письмові докази на підтвердження обґрунтованості позовної заяви та не являються зміною предмету чи відстав позову.

Судом здійснено розрахунок за наданими позивачем документами та встановлено, що за видатковими накладними всього поставлено товар на суму 7959638,50 грн., за платіжними дорученнями відповідачем перераховано позивачу 7579354,21 грн., за накладними на повернення товару повернуто товару на суму 340195,90 грн. та здійснено корегування видаткових накладних згідно з корегуючими товарними накладними на суму 2734,95 грн.

Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№27656/15 від 19.11.2015) до 36665,98 грн. та, у звязку з відповідністю вимогам статті 22 Господарського процесуального кодексу України, зменшення розміру позовних вимог до 36665,98 грн. прийнято судом.

Відповідно до додаткових письмових заперечень позову (вх.№29298/15 від 08.12.2015), відповідачем вказуються про безпідставність включення до його грошових зобовязань за Договором вартості товару, що зазначений у деяких видаткових накладних, що надані позивачем, з огляду на їх невідповідність вимогам статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.6 Договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до 2.6 Договору, отримання товару підтверджується належним чином оформленою довіреністю або генеральною довіреністю та підписом (відповідальної особи покупця) і печаткою на накладних постачальника.

Відтак, відповідач вказує, що у видаткових накладних № ВТ000001479 від 21.08.2013, № ВТ000003444 від 12.12.2013, № ВТ 000003780 від 26.12.2013 відсутні відбитки печатки відповідача та посади осіб, що їх підписали з боку відповідача і дані, які б дали змогу їх ідентифікувати, а у видаткових накладних № ВТ000000663 від 29.05.2013, № ВТ000001990 від 25.09.2013, № ВТ000001991 від 25.09.2013, № ВТ000001943 від 25.09.2013, № ВТ000001999 від 25.09.2013 немає підписів та посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції.

Вказані твердження відповідача відповідають матеріалам справи, одночасно, судом враховано, що у видаткових накладних № ВТ000001479 від 21.08.2013, № ВТ000003444 від 12.12.2013, № ВТ 000003780 від 26.12.2013 наявні підписи особи, що приймала товар від імені відповідача, а у видаткових накладних № ВТ000000663 від 29.05.2013, № ВТ000001990 від 25.09.2013, № ВТ000001991 від 25.09.2013, № ВТ000001943 від 25.09.2013, № ВТ000001999 від 25.09.2013 містяться відбитки печатки відповідача.

Зважаючи на вказані заперечення відповідача, судом враховано, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, докази подаються сторонами, а згідно з статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на заперечення відповідача до реквізитів видаткових накладних, що перелічені вище, в якості доказу передання відповідачеві товару, позивачем надано до матеріалів справи податкові накладні, що складені ним щодо всіх господарських операцій за Договором, включно з тими, що складені за видатковими накладними, що заперечені відповідачем.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7. статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Зважаючи не викладене, судом оцінений вищезазначений реєстр, який складений позивачем, як доказ відображення позивачем господарських операцій за спірними видатковими накладними у своїх податкових зобов'язаннях.

Також позивачем до матеріалів справи надано оригінали актів звірки взаєморозрахунків за 2, 3, 4 квартали 2013 року, що підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відбитками їх печаток, в яких наведено перелік первинних документів, що складено у правовідносинах сторін за Договором та на підставі яких складено дані акти звірки взаєморозрахунків.

У вказаних актах звірки взаєморозрахунків сторін зазначені видаткові накладні, що піддані сумніву відповідачем, а вартість товару, що передана за цими видатковими накладними врахована при кінцевих розрахунках за актами.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зведені облікові документи можуть складатися для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів.

Крім того, судом враховано, що у матеріалах справи відсутні докази видачі відповідачем довіреностей на отримання товару своїм представникам щодо усіх господарських операцій за Договором, включаючи ті, що не заперечуються відповідачем, так само, усі видаткові накладні за договором не містять посад осіб, що приймали товар з боку відповідача.

Одночасно, судом враховано, що видаткові накладні, що не містять підпису уповноваженої особи відповідача, містять відбиток печатки відповідача і навпаки, справжність підписів осіб, відсутність правового звязку цих осіб з відповідачем та справжність відбитку його печатки, відповідачем не заперечене, протилежне не доведене поданими суду доказами.

Не заперечуючи не повну відповідність видаткових накладних № ВТ000001479 від 21.08.2013, № ВТ000003444 від 12.12.2013, № ВТ 000003780 від 26.12.2013, № ВТ000000663 від 29.05.2013, № ВТ000001990 від 25.09.2013, № ВТ000001991 від 25.09.2013, № ВТ000001943 від 25.09.2013, № ВТ000001999 від 25.09.2013 вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.6 Договору, суд, на підставі статей 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що матеріалами справи та встановленими всіма обставинами справи в їх сукупності, підтверджується здійснення господарських операцій за Договором з поставок товару на підставі видаткових накладних, що надані позивачем, включаючи спірні видаткові накладні № ВТ000001479 від 21.08.2013, № ВТ000003444 від 12.12.2013, № ВТ 000003780 від 26.12.2013, № ВТ000000663 від 29.05.2013, № ВТ000001990 від 25.09.2013, № ВТ000001991 від 25.09.2013, № ВТ000001943 від 25.09.2013, № ВТ000001999 від 25.09.2013.

Договір, що укладено між сторонами, за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 4.5. Договору, строк виконання грошових зобовязань відповідача за Договором щодо поставок товару за всіма наданими видатковими накладними, настав.

За наданими до матеріалів справи документами, судом здійснено розрахунок вартості поставленого товару, відраховано вартість товару, що оплачений, повернутий і коригування вартості сторонами та встановлено, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором підтверджується матеріалами справи, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 36665,98 грн. є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а, відтак, підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 22-А, офіс 3, ідентифікаційний код 37285565) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕК-ТОР» (08125, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Музичі, вул. Леніна, буд.1, ідентифікаційний код 38205243) 36665 (тридцять шість тисяч шістсот шістдесят пять) грн. 98 коп. заборгованості та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 23.12.2015.

Суддя С.О. Саванчук