донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.12.2015 р. справа №905/2399/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 - за довіреністю; ОСОБА_5 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виробничого підприємства "Гірник-95", м. Макіївка, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від02 листопада 2015 р. (підписано 09.11.15р.)
у справі№ 905/2399/15 (суддя К.С. Харакоз)
за позовомДержавного підприємства "Придніпровська залізниця", в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", м. Дніпропетровськ
до Приватного виробничого підприємства "Гірник-95", м. Макіївка, Донецька область
простягнення штрафу у розмірі 8 970 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (далі ДП "Придніпровська залізниця", позивач), звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного виробничого підприємства "Гірник-95" (далі - ПВП "Гірник-95", відповідач) штрафу у розмірі 8 970 грн. 00 коп. нарахованого на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниці України (далі - Статут залізниці).

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.11.2015р. у даній справі позовні вимоги задоволено повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягнуто штраф в сумі 8 970 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп.

Рішення суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позивних вимог.

Не погодившись з рішенням суду ПВП "Гірник-95" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач, вказує на те, що спірний вагон №68704212 був завантажений на власних справних вагонних електронних тензометрричних вагах відповідача, та переданий на станцію Макіївка Донецької залізниці, вантаж був маркований ошурками.

Скаржник вважає, що з його боку не було допущено порушення у вигляді невірного зазначення даних в провізних документах, що дані були вказані вірно, проте на шляху руху вагону в нього було протиправне втручання третіх осіб, направлене на заволодіння чужим майном (крадіжку), у даному випадку вугілля марки «К».

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно до ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, які викладені у апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційної господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом за залізничною накладною № 48647846 зі станції відправлення Макіївка Донецької залізниці ПВП "Гірник-95" до станції Авдіївка Донецької залізниці (вантажоотримувач Публічне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод") здійснено відправлення вагону № 68704212 з вантажем вугілля камяне марки «К» - коксовий. У зазначеній накладній відповідачем вказано масу вантажу у вагоні № 68704212 70800 кг.

На станції Павлоград 1 Придністровської залізниці на підставі ст.24 Статуту залізниць України (далі Статут залізниць), залізницею здійснено контрольне зважування вантажу у вагоні №68704212 на справних вагонних 150-тонних електронно-тензометричних вагах №7 (держ. повірка 09.10.2014р.) та виявлено невідповідність відомостей, зазначених вантажовідправником в накладній № 48647846 фактичним параметрам.

За результатами контрольної перевірки станцією Павлоград-1 Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА №007123/19 від 01.04.2015р., відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону №68704212 виявилось, що при переваженні вага брутто складає 86000 кг., тара с бруса 21000 кг., нетто 65000 кг., що менше ваги зазначеної в документі на 5800 кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що навантаження в вагоні нижче бортів над 2-6-ми люками на 0,2-0,4м, над 1, 7-м люками зкоси 0,8-1,5м; вантаж на станції Павлоград 1 промаркований вапном; вагон в технічному відношенні справний, люки щільно закриті; течі та слідів течі вантажу не має.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5. розділу 5 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за № 567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, на станції призначення був заповнений розділ "Є" комерційного акта РА №007123/19 від 01.04.2015р. про те, що при комісійної перевірці вантажу різниці проти цього акта не виявлено. Вказаний розділ засвідчений штемпелем станції призначення та підписами уповноважених осіб. (На станції призначення номер комерційного акту через риску добавлений цифрою « 4»).

Згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі згідно із ст. 118 Статуту залізниць (5-кратна провізна плата за всю відстань перевезення). У даному випадку провізна плата вагона №68704212 складає 1 794 грн. 00 коп.: сума штрафних санкцій 1 794 грн. 00 коп. х 5= 8 970 грн. 00 коп.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку вагон є напіввагоном та приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, їх маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагонах без перевірки маси та кількості вантажу.

Частиною першою ст. 26 Закону "Про залізничний траспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України за № 334 від 28.05.2002р.

За пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти на місцях загального користування складаються у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості у накладній, у звязку з чим, відповідно до вимог ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду відповідає обставинам справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому, підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного виробничого підприємства "Гірник-95", м. Макіївка, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 02.11.2015 року по справі №905/2399/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.11.2015 року по справі №905/2399/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_2

Надруковано: 5 прим.: