ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 грудня 2015 року Справа № 922/2687/15

Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Овечкін В.Е. Корнілова Ж.О. Чернов Є.В. (доповідач)
розглянув касаційну скаргуЗаступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12 листопада 2015р.
у справі№ 922/2687/15 господарського суду Харківської області
за позовомПрокурора Жовтневого району міста Харкова в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради
до про Харківської загальноосвітньої школи |-||| ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернення комунального майна

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга від 27.11.2015 №08-207-15 (вх. ВГСУ №17613/2015 від 21.12.2015), що надіслана на адресу апеляційного господарського суду 27.11.2015, не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до приписів частин 4 ст. 111 ГПК України, до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Приписами частини 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї документів, касаційну скаргу подано прокурором 27.11.2015р., а згідно зі ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015р. розмір мінімальної заробітної плати становить 1218грн.

Таким чином, в даному випадку станом на дату подання касаційної скарги (27.11.2015 року) підлягаючий до сплати розмір судового збору повинен обраховуватися з обов'язковим урахуванням положень ч.ч.1,2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015р.) та ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" щодо розміру мінімальної заробітної плати та мінімальної ставки судового збору.

Згідно з пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015р.) при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи №922/2687/15, позов містить дві вимоги немайнового характеру, а саме: визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернення комунального майна.

На момент звернення з позовною заявою, за вимогами пп. 2, п.2 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір", ставки судового збору встановлювалися у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р., якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи наведене, скаржник під час звернення зі скаргою 27.11.2015р. повинен був сплатити судовий збір у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме: (1218грн.+1218грн.)х120%=2923грн.20коп.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання, в якому скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, яке мотивоване тим, що державним бюджетом України на 2015 рік не передбачено видатків на сплату судового збору органами прокуратури, які до внесених змін у Закон України "Про судовий збір" були звільнені від його сплати.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Слід врахувати, що положення статті 8 Закону № 3674 наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 р. № 01-06/869/2012 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Прокурором не надано доказів того, що протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Відтак, наведені Прокурором обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для відстрочення скаржникові сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення зазначеної обставини скаржник має право повторно подати скаргу в загальному порядку.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 86, 107, 108, п. 4 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 року у справі №922/2687/15 господарського суду Харківської області не приймати до розгляду і повернути.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Ж.Корнілова

Є. Чернов