ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 грудня 2015 р. Справа № 903/1214/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства "Ківерцівський деревообробний комбінат", м. Ківерці Волинської області

до відповідача: Публічного акціонарного товариства Комерційний банк "Надра", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Київ

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 27.11.2015р.

від відповідача: н/з

від третьої особи:н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 22.12.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Приватне підприємство "Ківерцівський деревообробний комбінат"- звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Публічного акціонарного товариства Комерційний банк "Надра" в особі філії Луцького регіонального управління ПАТ КБ "Надра"- про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати виконавчий напис від 28.12.2012р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (зареєстрований у реєстрі за №1287) таким, що не підлягає виконанню.

В правове обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст.ст. 523, 575, 598, 608, 1216, 1218, 1281 ЦК України та ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про іпотеку".

Водночас, позивач звернувся до суду з заявою вих.№6 від 18.11.2015р. (вх.№01-67/63/15 від 18.11.2015р.) про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам здійснювати реалізацію майна ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат", а саме нежитлового приміщення прохідної Я-1, загальною площею 116,2кв.м., що знаходиться за адресою Волинська обл., м. Ківерці, вул. Шевченка, 20.

Ухвалою суду від 19.11.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 02.12.2015р. на 12:00год. На підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (м. Київ, вул. Дмитрівська, 33-35Д).

Представник позивача в судовому засіданні 02.12.2015р. та в заяві б/н від 02.12.2015р. (вх.№ 01-54/11936/15 від 02.12.2015р.) позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Крім того, вказав, що у Приватного підприємства "Ківерцівський деревообробний комбінат" відсутні відомості про прийняття будь-ким із спадкоємців спадщини за основним зобов'язанням померлого боржника. При цьому, відсутність доказів прийняття будь-ким із спадкоємців спадщини за основним зобов'язанням померлого боржника та відсутність згоди іпотекодавця забезпечувати виконання основного зобов'язання будь-якого нового боржника є підставою для припинення договору іпотеки на підставі ч.1 ст. 523 ЦК України.

Зауважив, що відповідно до ч.3 ст.15 ГПК України справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Оскільки виконавчий напис нотаріуса відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом і його виконання провадиться у відповідності до вказаного Закону, місце його виконання визначається ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Приватне підприємство "Ківерцівський деревообробний комбінат" та нерухоме майно на яке звернено стягнення, а саме: приміщення прохідної Я-1, загальною площею 116,2 кв.м,, знаходяться за адресою: Волинська область, м. Ківерці, вулиця Шевченка, (раніше вул. 1-го Травня) 20.

З врахуванням викладеного справа підсудна господарському суду Волинської області.

Водночас, звернувся до суду з заявою б/н від 30.11.2015р. (вх.№ 01-67/65/15 від 02.12.2015р.), в якій уточнив подану ним заяву про забезпечення позову вих.№6 від 18.11.2015р. (вх.№01-67/63/15 від 18.11.2015р.) та просив вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №1287 від 28.12.2012р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Долучив до матеріалів справи копію протоколу №129697 проведення електронних торгів.

Крім того, заявою б/н від 02.12.2015р. (вх.№01-54/11984/15) просив долучити до матеріалів справи копію довідки приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 02.12.2015р. №270/01-16.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.12.2015р. звернувся до суду з клопотанням про оголошення перерви в судовому засіданні 02.12.2015р. для надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи та надати суду витребувані документи та пояснення.

В судовому засіданні 02.12.2015р. відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 02.12.2015р. до 16:00год. для представлення додаткових доказів по справі.

Після оголошеної судом перерви, представник відповідача в судовому засіданні та заяві б/н від 02.12.2015р. (вх.№01-54/11982/15), позов заперечив, вказавши, що ніякими документами (статутом ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат") не було підтверджено, що директором підприємства є саме ОСОБА_4, як і не підтверджені його повноваження на звернення до суду з відповідним позовом.

Також позивачем невірно визначено відповідача, оскільки на даний час філії ПАТ "КБ "Надра" не існує.

Вказав, що з даних підстав даний позов слід залишити без розгляду.

Долучив до матеріалів справи копії наказу №428 від 05.06.2015р. "Про виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію", постанови Правління НБУ від 04.06.2015р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Надра", рішення №113 від 05.06.2015р. "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

Водночас, проти задоволення судом клопотання позивача про забезпечення позову заперечив.

Представник позивача в судовому засіданні 02.12.2015р. звернувся до суду з заявою б/н (вх.№01-54/11983/15 від 02.12.2015р.), якою долучив до матеріалів справи копію витягу з ЄДР щодо ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат".

Розглянувши заяву позивача б/н від 30.11.2015р. (вх.№ 01-67/65/15 від 02.12.2015р.) про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №1287 від 28.12.2012р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (з врахуванням уточнення), суд відхилив останню як необгрунтовану відповідно до вимог ст.ст. 66,67 ГПК України.

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено як необгрунтованому.

Ухвалою суду від 02.12.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-додаткові письмові пояснення з врахуванням заперечень відповідача; оригінали, долучених до позову доказів; копію статутів позивача; додаткові письмові пояснення та докази щодо засновників підприємства, в т.ч. після смерті ОСОБА_5, призначення на посаду директора ОСОБА_4; відповідача-письмові пояснення по суті позовних вимог; письмові пояснення та докази щодо реорганізації чи перейменування відповідача; статут; пояснення та докази чи є у позичальника спадкоємці, які прийняли спадщину, чи звертався банк до іпотекодавця з запитанням про згоду відповідати за нового боржника; третю особу- письмові пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; копію виконавчого напису та матеріалів на підставі яких він вчинявся.

22.12.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву вих.№02-01/982 від 22.12.2015р. (вх.№01-54/12788/15), в якому він, посилаючись на ст.ст. 55, 58, 62, 128, 219 ГК України, ст.ст. 96, 608, 1216 ЦК України, ЗУ "Про іпотеку" позов заперечив, вказавши, що відповідно до листа Міністерства юстиції України №31-32-1736 від 12.08.2008р., згідно чинного законодавства майно приватного підприємства і майно фізичної особи-його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб'єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність.

Зауважив, що твердження позивача, що іпотечний договір є припиненим не відповідає дійсності, а ст. 608 ЦК України не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки майно приватного підприємства відокремлене від майна його засновника.

Тому в позові суд просив відмовити.

Долучив до матеріалів справи копії статуту ПАТ "КБ "Надра" (нова редакція), погоджений НБУ 02.02.2011р., затверджений наказом Тимчасового адміністратора ВАТ КБ "Надра" №52 від 26.01.2011р., зареєстрований 04.02.2011р. за №6002619 та довіреності від 30.11.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2015р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі.

Крім того, надав суду додаткові пояснення б/н від 22.12.2015р. (вх.№01-54/12808/15 від 22.12.2015р.), в яких вказав, що згідно рішення засновника Приватного підприємства "Ківерцівський деревообробний комбінат" ОСОБА_6, оформленого розпорядженням №3 від 21.10.2014року з 21.10.2014 року призначено директором Приватного підприємства "Ківерцівський деревообробний комбінат" ОСОБА_4. Відповідно до п. 6.1.3 статуту директор має право без довіреності виконувати дії від імені підприємства в межах, встановлених законом.

Зауважив, що долучені до матеріалів справи копії наказу №428 від 05.06.2015 року "Про виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію", постанови Правління НБУ від 04.06.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Надра", рішення №113 від 05.06.2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" не свідчать, що ПАТ "КБ "Надра" ліквідовано.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Станом на сьогодні відомостей про припинення ПАТ "КБ "Надра" матеріали справи не містять, запис про припинення до Єдиного державного реєстру не внесено.

Зазначив, що у потібних правовідносинах Вищий господарський суд України у постанові від 11.06.2015р. у справі №924/1801/14, залишаючи без змін рішення господарського суду Хмельницької області та Рівненського апеляційного господарського суду, вказав, що господарські суди попередніх інстанцій з огляду на припинення основного кредитного зобов'язання дійшли до вірного та обґрунтованого висновку, що і зобов'язання, вчинене задля забезпечення основного, тобто зобов'язання, що випливають з договорів іпотеки також припинилося, а відтак, виконавчий напис, який був вчинений на виконання зобов'язання, що вже припинене, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Долучив до матеріалів справи копії статуту Приватного підприємства "Ківерцівський деревообробний комбінат" (нова редакція), затверджений Протоколом №1 зборів засновників від 20.07.2013р., зареєстрований 23.09.2014р. за №2000012, розпорядження №3 від 21.10.2004р. та наказу №4 о/с від 21.10.2014р.

Водночас, звернувся до суду з заявою б/н від 22.12.2015р. (вх.№01-54/12806/15 від 22.12.2015р.), в якій вказав, що зазначення відповідачем у своєму відзиві про те, що у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність не має жодного відношення до даної справи, оскільки ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат" просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених ст.ст. 523, 608 ЦК України.

Повідомив, що станом на момент смерті ОСОБА_5 єдиним засновником підприємства була ОСОБА_6, що підтверджується протоколом №1 від 20.07.2013р. Також станом на сьогодні ОСОБА_6 продовжує бути єдиним засновником ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат", що підтверджується витягом з ЄДР та статутом підприємства.

Долучив до матеріалів справи копію протоколу №1 зборів засновників Приватного підприємства "Ківерцівський деревообробний комбінат" від 20.07.2013р.

Відповідач в судове засідання 22.12.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №320 від 14.12.2015р.

Третя особа в судове засідання 22.12.2015р. не з'явилась, вимог суду не виконала, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №338 від 14.12.2015р.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку відповідача не було визнано обов'язковою, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, господарський суд, -

встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2008 року між Відкритим акціонарним товариством Комерційний банк "Надра" в особі начальника відділення №11 філії ВАТ КБ "Надра" Луцького регіонального управління ОСОБА_7 (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра"), що діє на підставі довіреності та ОСОБА_5 було укладено договір кредитної лінії №6М/2008/980-МКЛТ/815, згідно якого ОСОБА_5 відкрито кредитну лінію в сумі 250 000,00грн. зі сплатою процентів в розмірі 21,9% річних терміном на 24 місяці з 26.05.2008р. по 18.05.2010р.

Даний договір підписано сторонами. (а.с. 11).

23 травня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за договором кредитної лінії №6М/2008/980-МКЛТ/815 від 23.05.2008р. Приватним підприємством "Ківерцівський деревообробний комбінат" було передано в іпотеку Відкритому акціонарному товариству Комерційний банк "Надра", в особі начальника відділення №11 філії ВАТ КБ "Надра" Луцького регіонального управління ОСОБА_7, згідно договору іпотеки від 23.05.2008р. приміщення прохідної Я-1, загальною площею 116,2кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ківерці, вул. Шевченка (раніше вул. 1-го Травня), 20.

Даний договір підписано сторонами. (а.с. 16-18).

Як вбачається з додаткових угод №1 від 26.05.2008р., №2 від 28.05.2008р., №3 від 03.06.2008р. та №4 від 05.06.2008р. до договору кредитної лінії №6М/2008/980-МКЛТ/815 від 23.05.2008р., сторони погодили надати ОСОБА_5 транші в розмірі 85 000,00грн., 15 000,00грн., 75 000,00грн., 35 000,00грн. відповідно, які останній отримав, про що сторони не заперечують. (а.с. 12-15).

28 грудня 2012 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на приміщення прохідної Я-1, загальною площею 116,2кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ківерці, вул. Шевченка (раніше вул. 1-го Травня), 20. (а.с. 19).

Проте, згідно Свідоцтва про смерть від 24.07.2013р. серії І-ЕГ №144382 21.07.2013р. ОСОБА_5, який є боржником за договором кредитної лінії №6М/2008/980-МКЛТ/815 від 23.05.2008р., помер. (а.с. 20).

Статею 21 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі позивачем та відповідачем можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким предявлено позовну заяву (ч. 3 ст. 21 ГПК України).

На підставі наведених вище приписів процесуального закону, суд вважає за необхідне відзначити, що відособлений підрозділ юридичної особи не позбавлений можливості представляти інтереси останньої в господарських правовідносинах у встановленому законом порядку та в межах, визначених її установчими документами. При цьому, якщо позов до юридичної особи виник із питань діяльності її відокремленого підрозділу, розташованого поза місцезнаходженням юридичної особи, такий позов може бути пред'явлений до господарського суду за місцезнаходженням її відокремленого підрозділу.

Однак вказане не спростовує того факту, що відповідачем виступатиме юридична особа, яку відокремлений підрозділ представляє.

Таким чином, відповідачем у даній справі виступає юридична особа - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", місцезнаходження якої: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15. Вказані дані підтверджуються статутом ПАТ "КБ "Надра".

Згідно з п. 1.2. статуту Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (у новій редакції), затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ "КБ "Надра", протокол №2 від 12.11.2012р., Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку "Надра". Місцезнаходження Банку - 04053, Україна, м. Київ, вул. Артема, буд.15 (п. 1.4. статуту).

Пунктами 1.1., 1.2. Положення про Луцьке регіональне управління (затвердженого протоколом правління ПАТ "КБ "Надра" №1 від 18.01.2012р.) визначено, що філію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Луцьке регіональне управління реорганізовано в Відділення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Луцьке регіональне управління. Відділення не має статусу юридичної особи.

Згідно з п.1.3. цього Положення відділення здійснює свою діяльність від імені ПАТ "КБ "Надра" в межах наданих ним повноважень.

Крім того, у визначеному п. 3.1. Положення переліку прав відділення відсутні повноваження щодо представництва юридичної особи в судах.

Загальне керівництво діяльністю відділення здійснюється Банком (п. 5.1. Положення).

За приписами ч. 5 ст. 95 ЦК України відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, станом на дату подання позову філія ПАТ "КБ "Надра" Луцьке РУ ліквідована.

Крім того, відомості про реєстрацію в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців філії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Луцьке регіональне управління відсутні.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.15 ГПК України справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Оскільки виконавчий напис нотаріуса відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом і його виконання провадиться у відповідності до вказаного Закону, місце його виконання визначається ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Приватне підприємство "Ківерцівський деревообробний комбінат" та нерухоме майно на яке звернено стягнення, а саме: приміщення прохідної Я-1, загальною площею 116,2 кв.м,, знаходяться за адресою: Волинська область, м. Ківерці, вулиця Шевченка, (раніше вул. 1-го Травня) 20.

З врахуванням викладеного справа підсудна господарському суду Волинської області.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного.

Стаття 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно частини 1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека-вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми бору та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною 1 ст.87 закону України "Про нотаріат", визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно ч.1 ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 ЗУ "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до приписів ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється, серед іншого, у разі припинення основного зобов'язання.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 608 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи-її спадкоємця. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Положеннями ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. (ст. 1282 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Іпотека, згідно зі ст. 575 ЦК України є одним із видів застави.

З правового аналізу положень ч. 1 ст. 523 ЦК України слідує, що на іпотекодавця може бути покладено обов'язок виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника спадкоємця, який прийняв спадщину та згоди іпотекодавця відповідати за нового боржника у випадку переведення боргу за забезпечуваним зобов'язанням, яка може бути зафіксована, зокрема, в договорі іпотеки.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Якщо іпотекодавець не погоджується забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, договір іпотеки на підставі ч. 1 ст. 523 ЦК України припиняється. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17.04.2013р. №6-18цс13).

Як вбачається з довідки Приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 №270/01-16 від 02.12.2015р. у боржника за договором кредитної лінії №6М/2008/980-МКЛТ/815 від 23.05.2008р. ОСОБА_5 відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину (сторонами не надано суду доказів в підтвердження наявності таких спадкоємців). (а.с. 46).

Крім того, у випадку наявності спадкоємців, які прийняли спадщину ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат" повинно надати згоду відповідати за нового боржника (спадкоємця). Така згода позивачем не надавалась (доказів надання згоди суду не надано), що свідчить про припинення договору іпотеки.

Посилання представника відповідача на ліквідацію банку ПАТ "КБ "Надра" не знаходить свого підтвердження, оскільки долучені до матеріалів справи копії наказу №428 від 05.06.2015 року "Про виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію", постанови Правління НБУ від 04.06.2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Надра", рішення №113 від 05.06.2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" не свідчать, що ПАТ "КБ "Надра" ліквідовано.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Станом на день прийняття рішення судом відомостей про припинення ПАТ "КБ "Надра" матеріали справи не містять, запис про припинення до Єдиного державного реєстру не внесено.

Твердження відповідача у своєму відзиві про те, що у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність не має жодного відношення до даної справи, оскільки ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат" просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених ст.ст. 523, 608 ЦК України.

Станом на момент смерті ОСОБА_5 єдиним засновником підприємства була ОСОБА_6, що стверджується протоколом №1 від 20.07.2013р. Також станом на момент вирішення спору ОСОБА_6 продовжує бути єдиним засновником ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат", що стверджується витягом з ЄДР та статутом ПП "Ківерцівський деревообробний комбінат".

Відповідно до ч.1 ст.575, п.1 ч.1 ст.593, ч.1 ст.609 ЦК України, ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (за кредитним договором). Відтак, смерть фізичної особи- основного боржника, відсутність спадкоємців, є підставою припинення іпотеки, як акцесорного зобов'язання, а отже, може бути підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за рішенням суду.

З правовою позицією про те, що забезпечувальне іпотекою зобов'язання має похідний характер погодився Верховний суд України у Постанові від 09.09.2014року у справі №922/3658/13.

Також згідно висновків Верховного суду України у Постанові від 11.09.2013року, справа №6-52цс/13 зазначено про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому ураховуючи імперативний характер норми п.1 ч.1 ст.593 ЦК України, визначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Господарський суд в даному випадку застосовує норми матеріального права про припинення основного зобов'язання за договором кредитної лінії №6М/2008/980-МКЛТ/815 від 23.05.2008р, укладеним між Відкритим акціонарним товариством Комерційний банк "Надра" в особі начальника відділення №11 філії ВАТ КБ "Надра" Луцького регіонального управління ОСОБА_7 і ОСОБА_5 після смерті основного боржника ОСОБА_5.

У разі смерті боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено можливість визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку.

Відтак, вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню нотаріального напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, як виконавчого документу, є такою, що відповідає передбаченим цивільним правом способам захисту майнових прав. З такою правовою позицією погодився ВГСУ у Постановах від 10.02.2014року у справі №922/328/13-г та від 23.12.2010року у справі №7/61-10(31/132-09).

Беручи до уваги вищевикладене, господарський суд з огляду на припинення основного кредитного зобов'язання прийшов до висновку, що і зобов'язання, вчинене задля забезпечення основного, тобто зобов'язання, що випливає з договору іпотеки також припинилося, а відтак, виконавчий напис, який був вчинений на виконання зобов'язання, що вже припинене, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Дана правова позиція відображена і у постановах Вищого господарського суду України від 11.06.2015р. та Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1801/14.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про підставність позову та необхідність його задоволення.

При цьому суд виходив з обставин повної підтвердженості предявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218,00грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 104, 523, 546, 572, 575, 593, 598, 608, 609, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ЗУ "Про іпотеку", ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 15, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати виконавчий напис від 28.12.2012р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (зареєстрований у реєстрі за №1287), таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з Публічного акціонарного товариства "Комерційний банк "Надра" (м. Київ, вул. Артема, 15, код 20025456)

на користь Приватного підприємства "Ківерцівський деревообробний комбінат" (Волинська обл., м. Ківерці, вул. Шевченка, 20, код 33062781)

1 218,00грн.-витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

25.12.2015

Суддя С. В. Бондарєв