ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Справа № 915/1785/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Чирковій А.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 12.01.2015р. №01

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» (54052, м. Миколаїв, а/с 170, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Профсервісконсалт» (54052, м. Миколаїв, пр-т Жовтневий, 321, офіс 77, )

про: стягнення 22207,60 грн., -

Суть спору: Державне підприємство «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профсервісконсалт» 18952,52 грн., з яких: 16855,80 грн. боргу, 1988,08 грн. пені та 108,64 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди державного індивідуально визначеного (рухомого) майна №204О-2013 від 15.05.2013р. в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою суду від 22.10.2015р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 17.11.2015р. о 14:30.

17.11.2015р. за вх.№21241/15 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 22212,03 грн., з яких: 19392,53 грн. боргу, 2664,72 грн. пені та 154,78 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 17.11.2015р. розгляд справи відкладено на 17.12.2015р. об 11:30.

17.12.2015р. за вх.№23385/15 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 22207,60 грн., з яких: 19392,53 грн. основного боргу, 2660,29 грн. пені та 154,78 грн. 3% річних.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням прийнятих судом заяв про збільшення розміру позовних вимог та наступне зменшення розміру позовних вимог та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень від 23.10.2015р. та від 23.11.2015р., які повернулись до суду з довідками пошти «за закінченням терміну зберігання».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством звязку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого відповідача в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

15.05.2013р. між Державним підприємством «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» (Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профсервісконсалт» (Орендар, відповідач) укладений договір оренди державного індивідуально визначеного (рухомого) майна №204О-2013, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене (рухоме) майно, перелік якого зазначено у Додатку №1, що є невідємною частиною договору (далі - майно), що знаходиться в нежитловому приміщенні їдальні з буфетом (інв.№06733) та у нежитловому приміщенні буфету на першому поверсі (інв.№63801), розміщеного за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що перебуває на балансі Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск», (далі - Орендодавець/Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 28.02.2013р. і становить за незалежною оцінкою 179900 грн. (сто сімдесят девять тисяч девятсот гривень, 00 копійок).

Згідно з п.2.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2013р. 1499,17 грн. (одна тисяча чотириста девяносто девять гривень, 00 копійок), розрахунок орендної плати зазначений у Додатку 3.

У відповідності до п.п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 3.10 орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного май1на України. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова оренда плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану обєкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Орендна плата перераховується Орендодавцю у розмірі 100% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Орендодавця у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати. У разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом примання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до Орендодавця.

За п.5.3 договору Орендар зобовязується своєчасно і у повному обсязі сплачувати Орендодавцю (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Пунктами 10.1, 10.3 договору передбачено, що цей договір укладено строком на 2 роки 10 місяців, що діє з 15.05.2013р. до 14.03.2016р. включно. Зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

На виконання умов укладеного договору 15.05.2013р. позивач передав, а відповідач прийняв індивідуально визначене (рухоме) майно згідно з переліком, що підтверджується Актом приймання-передавання від 15.05.2013р., підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін.

11.09.2015р. між Державним підприємством «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» (Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профсервісконсалт» (Орендар, відповідач) укладена Додаткова угода №1 до договору оренди державного індивідуально визначеного (рухомого) майна №204О-2013 від 15.05.2013р., за умовами якої:

- сторони внесли зміни до п.п. 1.1, 3.1 договору та виклали їх в наступній редакції: « 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене (рухоме) майно, перелік якого зазначено у Додатку №1 (у редакції Додаткової угоди №1), що є невідємною частиною договору (далі - майно), що знаходиться в нежитловому приміщенні їдальні з буфетом (інв.№06733), розміщеного за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що перебуває на балансі Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск», (далі - Орендодавець/Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 28.02.2013р. і становить за незалежною оцінкою 152189,81 грн. (сто пятдесят дві тисячі сто вісімдесят девять гривень 81 копійка)»; « 3.1. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2013р. 1268,25 грн. (одна тисяча двісті шістдесят вісім гривень 25 копійок), розрахунок орендної плати зазначений у Додатку №4 до цього договору»;

- сторони доповнили п.3.4 договору абзацом другим наступного змісту: «У разі часткового повернення індивідуально визначеного (рухомого) майна з оренди, розмір орендної плати розраховується пропорційно до вартості майна, що залишилось в оренді відповідно до вимог пункту 3.1 договору»;

- сторони дійшли згоду припинити дію Додатка №3 з 11.09.2015р. та ввести в дію Додаток №4 з 11.09.2015р.;

- всі інші умови договору залишились чинними у попередній редакції та сторони підтвердили їх обовязковість для себе.

Відповідно до Додатку №4 відповідач передав, а позивач прийняв із строкового платного користування державне окреме індивідуально визначене (рухоме) майно згідно з переліком, що підтверджується Актом приймання-передавання від 11.09.2015р., підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін.

30.10.2015р. між Державним підприємством «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» (Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профсервісконсалт» (Орендар, відповідач) укладена Додаткова угода №2 до договору оренди державного індивідуально визначеного (рухомого) майна №204О-2013 від 15.05.2013р., відповідно до якої сторони домовились припинити дію договору №204О-2013 від 15.05.2013р. - 30 жовтня 2015 року.

30.10.2015р. відповідач передав, а позивач прийняв із строкового платного користування державне окреме індивідуально визначене (рухоме) майно згідно з переліком, що підтверджується Актом приймання-передавання від 30.10.2015р., підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін.

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом встановлено, що за період дії договору оренди №204О-2013 від 15.05.2013р. у відповідача виник борг перед позивачем зі сплати орендної плати за період з квітня по жовтень 2015 року включно на загальну суму 19392,53 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін актами, поясненнями позивача та відповідачем жодним чином не спростовано.

Неповна та несвоєчасна сплата відповідачем орендної плати стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором оренди державного індивідуально визначеного (рухомого) майна №204О-2013 від 15.05.2013р. в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 19392,53 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» про стягнення з відповідача 19392,53 грн. боргу є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.3.7 укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд приймає до уваги надані позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог за вх.№23385/15 від 17.12.2015р. розрахунки пені та 3% річних, вважає їх обґрунтованими.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку про правомірність та необхідність задоволення позовних вимог Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» про стягнення з відповідача 2660,29 грн. пені за період з 16.05.2015р. по 17.11.2015р. та 154,78 грн. 3% річних за період з 16.05.2015р. по 17.11.2015р.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профсервісконсалт» (54052, м. Миколаїв, пр-т Жовтневий, 321, офіс 77, ) на користь Державного підприємства «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» (54052, м. Миколаїв, а/с 170, ) 19392 (девятнадцять тисяч триста девяносто дві) грн. 53 коп. боргу, 2660 (дві тисячі шістсот шістдесят) грн. 29 коп. пені, 154 (сто пятдесят чотири) грн. 78 коп. 3% річних та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Миколаївської області.

Повне рішення складено 22 грудня 2015 року.

Суддя Ю.С. Бездоля