РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015Справа №910/28021/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер»
доПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -
ОСОБА_1
провизнання договору поруки припиненим

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Порошин О.С. - представник за довіреністю б/н від 16.11.2015;

від відповідача: Шутов О.О. - представник за довіреністю б/н від 05.10.2015;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

30.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що 24.06.2011 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1, було укладено Кредитний договір № НКЛ-3417094. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором, 24.06.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір поруки № П-3417094. Позивач зазначив, що у Договорі поруки № П-3417094 від 24.06.2011, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється, у зв'язку з чим слід керуватися ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо строк припинення поруки не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а саме - позовної заяви.

Позивач вказав на те, що відповідно до умов Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виникло право на дострокове стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором 10.07.2011 (тобто, строк виконання основного зобов'язання настав 10.07.2011), однак відповідач звернувся із позовом до суду про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 лише 06.12.2013, тобто, з пропущенням шестимісячного строку для пред'явлення вимоги поручителю від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що свідчить про те, що порука за Договором поруки № П-3417094 від 24.06.2011 була припиненою станом на дату звернення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» із позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати Договір поруки № П-3417094 від 24.06.2011, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер», припиненим з 10.01.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28021/15; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1; справу призначено до розгляду на 20.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 08.12.2015.

08.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення щодо фактичного виконання рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц, в яких відповідач зазначив, що вказаним рішенням було солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» та ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, яка станом на 22.11.2013 становила суму у розмірі 22003068 грн. 52 коп. Відповідач зазначив, що 18.02.2015 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 46588454 з примусового виконання виконавчого листа Чернігівського районного суду Чернігівської області, виданого на виконання рішення від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц. Станом на дату розгляду даної справи у суді виконавчі дії тривають, та рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц фактично не виконано.

08.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 08.12.2015 представник позивача подав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витруювати матеріали справи № 748/3782/13-ц, яка знаходиться у Чернігівському районному суді Чернігівської області, з тих підстав, що на думку позивача, необхідно встановити дату, з якої виникла заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», та дату звернення відповідача до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом у справі № 748/3782/13-ц.

Розглянувши у судовому засіданні 08.12.2015 вказане клопотання позивача, суд відмовив в його задоволенні у зв'язку з необґрунтованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 22.12.2015.

21.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що Чернігівським районним судом Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц не досліджувались обставини щодо припинення Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011

У судовому засіданні 22.12.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність тверджень позивача про те, що протягом шести місяців від строку настання виконання основного зобов'язання банком не пред'являлась до нього вимога про сплату заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011

Розглянувши у судовому засіданні 22.12.2015 клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів, суд відмовив в його задоволенні з огляду на те, що продовження строку розгляду спору є правом суду, яке він може реалізувати на власний розсуд у виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду спору, тоді як вказані підстави для продовження строку розгляду спору у даній справі відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні 22.12.2015 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.12.2015 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання 22.12.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Кредитному договорі № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 22.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.06.2011 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Кредитний договір № НКЛ-3417094, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання грошові кошти (кредит) у сумі 8630000 грн. 00 коп. зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 16% річних з кінцевим терміном повернення до 23.06.2018 включно. Надання коштів буде здійснюватися окремими частинами (транш) на умовах визначених цим договором та додатковими угодами в межах не відновлювальної кредитної лінії двома траншами у наступному порядку: транш у сумі 8000000 грн. 00 коп. - у період з 24.06.2011 по 01.01.2012; транш у сумі 630000 грн. 00 коп. - у період з 02.01.2012 по 22.06.2018.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 погашення кредиту (основної заборгованості) здійснюється щомісячно до 10-го числа кожного місяця, починаючи з 01.01.2012 відповідно до Графіку платежів, наведеному у Додатку № 1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною цього договору, на рахунок кредитора, зазначений у п. 2.1 цього Договору. Останній платіж сплачується в розмірі фактичної заборгованості за кредитом, не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 забезпеченням позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення заставою вимоги за цим Договором виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам кредитора та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме: порука з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер»; договір застави або іпотечний договір заставною вартістю не менше 8630000 грн. 00 коп.; договір застави корпоративних прав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер».

Згідно з п. 2.2 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі коштів з позичкового рахунку позичальника в сумі кредиту.

Згідно з п. 2.3 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора суми кредиту та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 у випадку вимоги кредитора достроково повернути кредитні ресурси, сплатити проценти позичальник зобов'язаний здійснити повне погашення заборгованості за цим договором, тобто повернути отримані кредитні ресурси, сплатити всі проценти протягом 10 банківських днів з моменту отримання вимоги кредитора. Кредитор може повідомляти позичальника телеграфом, шляхом відправки рекомендованих листів з повідомленням або шляхом доставки позичальнику за вказаною адресою.

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом за процентною ставкою згідно з п. 1.1 цього Договору за період з дня видачі до строку фактичного повернення кредиту.

Відповідно до 3.3 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 01.01.2012.

Згідно з п. 8.2 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим Договором, та/або у випадку невиконання умов іпотечного договору, зазначеного у п. 1.4 цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених у п.п. 1.1, 1.3 та 3.3 цього Договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому у п. 8.3 цього Договору.

Відповідно до п. 8.3 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання кредитором за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п. 5.7 цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцяти денного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається кредитору відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 8.4 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 у випадку невиконання позичальником зазначеної у п. 8.3 цього Договору письмової вимоги кредитора про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений у п. 8.3 договору, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки/застави будь-яким способом за власним вибором кредитора, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки/застави чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов'язань за цим договором та/або пред'явити позов у відношенні позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають з цього Договору, з будь-якого майна позивальника.

Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3% від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

24.06.2011 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» (поручитель) укладено Договір поруки № П-3417094, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати позичальником кредитору суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, за умовами якого позичальник зобов'язаний повернути кредитору отриманий кредит у розмірі 8630000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів у розмірі, у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі кредиту та додаткових договорах до нього, що можуть бути укладені в майбутньому, з кінцевим терміном повернення кредиту по 23.06.2018 (включно), сплачувати можливі штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту та цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої порукою вимоги.

Згідно з п. 2.1 Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 зміст зобов'язання забезпеченого порукою: погасити основну суму заборгованості за Договором кредиту в сумах та в термінах, зазначені у Договорі кредиту; сплатити проценти за користування кредитом у розмірі, у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі кредиту; сплатити можливі штрафні санкції, визначені Договором кредиту; сплатити інші витрати, пов'язані зі здійсненням забезпеченої порукою вимоги.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 поручитель зобов'язаний протягом 10 робочих днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту та непогашеної суми процентів (комісій) на відповідні рахунки кредитора, зазначені в такій вимозі.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 поручитель зобов'язаний, у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з законодавством України може бути звернено стягнення.

Відповідно до п. 6.2 Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 цей договір набирає чинності з дати його укладення.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України, договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частиною 2 статті 553 Цивільного кодексу України, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Чернігівського районного суду Чернігівської області із позовною заявою, в якій просило суд солідарно стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» заборгованість за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 у загальному розмірі 60236803 грн. 64 коп. (8000000 грн. 00 коп. основного боргу, 3001534 грн. 26 коп. процентів за користування кредитом та 49235269 грн. 39 коп. пені); в рахунок погашення заборгованості у сумі 60236803 грн. 64 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Забудова-Центр» - нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 4,0899 га, кадастровий номер :04:000:9010, цільове призначення якої - оброблення деревини та виробництво виробів із деревини, що знаходиться за адресою: за межами с. Жавинка Київської сільської ради Чернігівського району та області, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість, яка виникла за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, та станом на 22.11.2013 становить суму 22003068 грн. 52 коп., яка складається з 8000000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 3001534 грн. 26 коп. заборгованості за відсотками та 11001534 грн. 26 коп. пені; в іншій частині позову відмовлено (вказане рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц судом роздруковано з Єдиного державного реєстру судових рішень та долучено до матеріалів справи 22.12.2015).

Вказане рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц набрало законної сили 15.04.2014 та на виконання вказаного рішення Чернігівським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист.

Звертаючи з даним позовом до суду, позивач зазначив, що у Договорі поруки № П-3417094 від 24.06.2011, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється, у зв'язку з чим слід керуватися ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо строк припинення поруки не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а саме - позовної заяви.

Позивач вказав на те, що відповідно до умов Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виникло право на дострокове стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором 10.07.2011 (тобто, строк виконання основного зобов'язання настав 10.07.2011), однак відповідач звернувся із позовом до суду про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 лише 06.12.2013, тобто, з пропущенням шестимісячного строку для пред'явлення вимоги поручителю від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що свідчить про те, що порука за Договором поруки № П-3417094 від 24.06.2011 була припиненою станом на дату звернення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» із позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати Договір поруки № П-3417094 від 24.06.2011, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер», припиненим з 10.01.2012.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 і 2 статті 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 4 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За приписами частин й статей 252 та 253 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до п. 6.2 Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 цей договір набирає чинності з дати його укладення.

Як встановлено судом, рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість, яка виникла за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, та станом на 22.11.2013 становить суму 22003068 грн. 52 коп., яка складається з 8000000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 3001534 грн. 26 коп. заборгованості за відсотками та 11001534 грн. 26 коп. пені; в іншій частині позову відмовлено.

Вказане рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц набрало законної сили 15.04.2014 та на виконання вказаного рішення Чернігівським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист.

Суд зазначає, що обставини, пов'язані з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 та обставини щодо права на дострокове стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором досліджувались Чернігівським районним судом Чернігівської області у справі № 748/3782/13-ц.

Так само, обставини щодо наявності підстав для солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» заборгованості за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, тобто, по суті обставини щодо чинності чи припинення поруки за Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 щодо заявленої суми заборгованості, досліджувались Чернігівським районним судом Чернігівської області у справі № 748/3782/13-ц.

Отже, приймаючи рішення щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, та станом на 22.11.2013 становила суму 22003068 грн. 52 коп., яка складається з 8000000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 3001534 грн. 26 коп. заборгованості за відсотками та 11001534 грн. 26 коп. пені, Чернігівський районний суд Чернігівської області у справі № 748/3782/13-ц дійшов висновку про існування підстав для солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» заборгованості за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 на підставі укладеного між позивачем та відповідачем Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011, а, отже, суд дійшов висновку, що порука за Договором поруки № П-3417094 від 24.06.2011 станом на дату розгляду справи не була припиненою.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України не передбачено, що лише встановлені судом факти мають преюдиційне значення, а вказано, що таке (преюдиційне) значення мають обставини, встановлені рішенням суду.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. № 8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Таким чином, з огляду на наявність рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 (вказане рішення набрало законної сили 15.04.2014), обставини, встановлені у даному рішенні, не можуть ставитись під сумнів та бути спростовані у порядку, не передбаченому процесуальним законом, тобто поза межами перегляду даного рішення в апеляційному (касаційному) порядку або за нововиявленими обставинами.

При цьому, судом встановлено, що рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц в апеляційному порядку не оскаржувалось та 18.02.2015 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 46588454 з примусового виконання виконавчого листа Чернігівського районного суду Чернігівської області, виданого на виконання рішення від 02.04.2014 у справі № 748/3782/13-ц.

Отже, питання щодо наявності підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» як поручителя за Договором поруки № П-3417094 від 24.06.2011 та солідарного боржника за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 вирішувалося Чернігівським районним судом Чернігівської області у справі № 748/3782/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» заборгованості за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 у загальному розмірі 60236803 грн. 64 коп. (8000000 грн. 00 коп. основного боргу, 3001534 грн. 26 коп. процентів за користування кредитом та 49235269 грн. 39 коп. пені).

Таким чином, встановлені Чернігівським районним судом Чернігівської області у справі № 748/3782/13-ц обставини щодо наявності підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» заборгованості за Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 (щодо заявленої суми заборгованості за кредитом) на підставі Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011, а отже і обставини чинності такої поруки, не можуть ставитись під сумнів та бути спростовані у порядку, не передбаченому процесуальним законом, тобто поза межами перегляду даного рішення в апеляційному (касаційному) порядку або за нововиявленими обставинами.

Отже, звертаючись з даним позовом позивач фактично просить переглянути суд ті обставини, які покладені в основу мотивувальної частини рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі № 748/3782/13-ц, яке набрало законної сили, та таким чином, поставити під сумнів законність такого рішення у порядку, не передбаченому процесуальним законом, що, по суті, порушує принцип правової визначеності.

Крім того, позивач просить суд визнати Договір поруки № П-3417094 від 24.06.2011 припиненим у повному обсязі.

Водночас, відповідно до п. 1.1 Кредитного договору № НКЛ-3417094 від 24.06.2011 надання коштів буде здійснюватися окремими частинами (транш) на умовах визначених цим договором та додатковими угодами в межах не відновлювальної кредитної лінії двома траншами у наступному порядку: транш у сумі 8000000 грн. 00 коп. - у період з 24.06.2011 по 01.01.2012; транш у сумі 630000 грн. 00 коп. - у період з 02.01.2012 по 22.06.2018.

Так, як було встановлено судом, стягнення заборгованості у розмірі 8000000 грн. 00 коп. (перший транш) було предметом розгляду Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі № 748/3782/13-ц.

Щодо другого траншу за кредитним договором у сумі 630000 грн. 00 коп., то вказаним договором встановлено строк його надання - у період з 02.01.2012 по 22.06.2018.

У письмових поясненнях, поданих у судовому засіданні 22.12.2015, відповідач зазначив, що другий транш у сумі 630000 грн. 00 коп. позичальнику не надавався.

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати позичальником кредитору суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором № НКЛ-3417094 від 24.06.2011, за умовами якого позичальник зобов'язаний повернути кредитору отриманий кредит у розмірі 8630000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів у розмірі, у строки (терміни) та на умовах, визначених у Договорі кредиту та додаткових договорах до нього, що можуть бути укладені в майбутньому, з кінцевим терміном повернення кредиту по 23.06.2018 (включно), сплачувати можливі штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту та цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої порукою вимоги.

Суд зазначає, що пунктом 6.2 Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 сторони не встановили строк припинення поруки в розумінні статті 251 Цивільного кодексу України, частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя.

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «пред'явлення вимоги» та «пред'явлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України, стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14.

Таким чином, враховуючи, що кредитором не надавались позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 630000 грн. 00 коп. (другий транш), у боржника (ОСОБА_5.) відповідно не виник обов'язок щодо повернення вказаних коштів, а отже і у поручителя не виник обов'язок відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання (яке наразі відсутнє) боржника (ОСОБА_5.) щодо повернення кредитору грошових коштів у розмірі 630000 грн. 00 коп. (в т.ч. сплати процентів за їх користування, можливих штрафних санкцій), у зв'язку з чим вимоги позивача про визнання Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011 припиненим у повному обсязі є необгрунтованими.

Крім того, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати Договір поруки № П-3417094 від 24.06.2011 припиненим.

Однак, суд зазначає, що належним способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки.

Так, право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-69цс11.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання Договору поруки № П-3417094 від 24.06.2011, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брус Майстер», припиненим з 10.01.2012, задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 28.12.2015

Суддя І.М. Отрош