ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Справа № 3/5014/866/2012 (9/11/2011)
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Воліка І.М., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот"
на рішення та постановугосподарського суду Луганської області від 17.06.2014 Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015
у справі№ 3/5014/866/2012 (9/11/2011) господарського суду Луганської області
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доПриватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот"
простягнення 509 934 398,74 грн.,
за участю представників:
від позивачаМицько Р.М.
від відповідачаВєдєрнікова О.С.
ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України") звернулась до господарського суду Луганської області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі - ЗАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот") та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 503 912 285,25 грн., пеню у розмірі 2 054 254,07 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 813 306,15 грн., 3% річних у розмірі 1 154 553,27 грн. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 06/09-1984 поставки природного газу від 22.12.2009.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.03.2011 у справі № 9/11/2011 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 503 912 285,25 грн., пеню у сумі 1 027 000,00 грн., інфляційні втрати в сумі 2 813 306,15 грн. та 3% річних в сумі 1 154 553,27 грн.; у решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2011 рішення господарського суду Луганської області від 24.03.2011 у справі № 9/11/2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2012 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2011 та рішення господарського суду Луганської області від 24.03.2011 у справі № 9/11/2011 скасовано; справу № 9/11/2011 передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

За результатами нового розгляду господарським судом Луганської області прийнято рішення від 17.06.2014 у справі № 3/5014/866/2012 (9/11/2011) (колегія суддів у складі: Секірський А.В. - головуючий, Лісовський Є.А., Якушенко Р.Є.), яким позов ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (далі - ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот") на користь позивача заборгованість за договором № 06/09-1984 від 22.12.2009 поставки природного газу за період з січня по грудень 2010 року в розмірі 503 912 285,25 грн., пеню в розмірі 1 027 127,04 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 813 306,15 грн., 3% річних у розмірі 1 154 553,27 грн.; у решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 (колегія суддів у складі: Скакун О.А. - головуючий, Колядко Т.М., Татенко В.М.) рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014 у справі № 3/5014/866/2012 (9/11/2011) залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 17.06.2014 та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 у справі № 3/5014/866/2012 (9/11/2011), ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій, з урахуванням письмових уточнень до касаційної скарги, просить суд скасувати зазначені рішення та постанову в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних і прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні пені, інфляційних втрат та 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.12.2015 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 22.12.2015 о 10 год. 50 хв.

22.12.2015, до початку судового засідання, через канцелярію Вищого господарського суду України надійшов відзив ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на касаційну скаргу ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот", у якому позивач проти касаційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову без змін.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 22.12.2009 між ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (Постачальник) та ЗАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об'єднання Азот") (Покупець) було укладено договір поставки природного газу № 06/09-1984 (далі - Договір).

У подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до Договору, а саме: № 1 від 10.03.2010, № 3 від 31.05.2010, № 4 від 01.06.2010, № 9 від 06.07.2010, № 5/1 від 29.07.2010 та № 6 від 06.08.2010.

Згідно з п. 1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у ст. 2 цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору, ціна за 1 000 куб.м. газу становить 1 584,40 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 92,30 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 1 708,39 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 050,07 грн.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 31.05.2010 п. 5.1 Договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1 000 куб.м. природного газу становить:

З 01.04.2010 - 2 020,25 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 92,30 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 2 152,96 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 583,55 грн.

З 01.05.2010 - 1 992,80 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 92,30 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 2 124,96 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 549,95 грн.

З 13.05.2010 - ціна за 1 000 куб.м. природного газу, що використовується Покупцем для технологічних потреб, становить 1 633,30 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 92,30 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 1 758,27 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 109,92 грн.

Додатковою угодою № 4 від 01.06.2010 було внесено зміни у п. 5.1 Договору та викладено його в наступній редакції:

З 01 червня по 30 червня 2010 року ціна за 1 000 куб.м. природного газу становить:

5.1.1 для технологічних потреб - 1 633,30 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 92,30 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 1 758,27 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 109,92 грн.;

5.1.2 для інших власних потреб - 1 992,80 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 92,30 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 2 549,95 грн.

Додатковою угодою № 9 від 06.07.2010 було внесено зміни у п. 5.1 Договору та викладено його в наступній редакції:

З 01.07.2010 ціна за 1 000 куб.м. природного газу становить 1 992,80 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 113,60 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 2 146,26 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 575,51 грн.

Додатковою угодою № 6 від 06.08.2010 було внесено зміни у п. 5.1 Договору та викладено його в наступній редакції:

З 01.08.2010 ціна за 1 000 куб.м. природного газу становить 2 187,20 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 194,90 грн., крім того ПДВ - 20%.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 2 425,84 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 911,01 грн.

Судами попередніх інстанцій, з посиланням на акти прийому-передачі природного газу, встановлено, що на виконання умов Договору та додаткових угод до нього позивач протягом січня-грудня 2010 року передав відповідачу природний газ на загальну суму 2 760 978 285,25 грн.

Згідно з п. 6.1 Договору оплата за природний газ проводиться Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% попередньої оплати вартості обсягів газу, запланованих для поставки, за 5 банківських днів до початку місяця поставки. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі акта приймання-передачі газу (за місяць передачі газу) до 10 числа місяця, наступного за місяцем передачі газу.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановивши, що відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором виконав частково, оплативши отриманий природний газ за період січень-грудень 2010 року в сумі 2 257 066 000,00 грн., у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість в сумі 503 912 285,25 грн., місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у частині стягнення основного боргу.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, умовами п. 7.2 Договору передбачена відповідальність за несвоєчасну оплату спожитого газу у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

З урахуванням встановлених обставин, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольнив позовні вимоги у частині стягнення з відповідача пені в розмірі 1 027 127,04 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 813 306,15 грн. та 3% річних у розмірі 1 154 553,27 грн.

Проте висновки господарських судів попередніх інстанцій у частині позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних є передчасними, з огляду на таке.

Задовольняючи вимоги у частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 813 306,15 грн. та трьох процентів річних у розмірі 1 154 553,27 грн., суди попередніх інстанцій виходили з того, що наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних є обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи, фактичним обставинам та положенням чинного законодавства.

Також, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку заявленої позивачем суми пені у розмірі 2 054 254,07 грн.

Водночас, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру суми пені на 80%, з урахуванням положень ст. 233 ГК України та п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку про часткове задоволення зазначеного клопотання та зменшення розміру пені на 50%.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України у мотивувальній частині рішення господарського суду вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; докази, на підставі яких прийнято рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 105 ГПК України у постанові мають бути зазначені обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією.

Як вбачається із встановлених судами попередніх інстанцій обставин, відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором щодо оплати поставленого йому природного газу за період з січня по грудень 2010 року частково виконав, сплативши 2 257 066 000,00 грн., про що також зазначено у позовній заяві та заяві ДК "України "НАК "Нафтогаз України" про уточнення позовних вимог.

Так, у позовній заяві позивач вказав про сплату відповідачем боргу за поставлений природний газ у період січень-грудень 2010 року у розмірі 1 911 296 000,00 грн. У заяві про уточнення позовних вимог позивач також повідомив, що відповідач сплатив за спожитий природний газ згідно з Договором: 13.12.2010 - 15 000 000,00 грн., 15.12.2010 - 15 000 000,00 грн., 17.12.2010 - 30 000 000,00 грн., 20.12.2010 - 15 000 000,00 грн., 21.12.2010 - 15 000 000,00 грн., 22.12.2010 - 30 000 000,00 грн., 24.12.2010 - 30 000 000,00 грн., 27.12.2010 - 30 000 000,00 грн., 30.12.2010 - 55 770 000,00 грн.

У зазначеній заяві позивачем наведено розрахунки пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, заявлених до стягнення, у яких (розрахунках) вказано певні дати та суми здійснених відповідачем проплат.

Проте, судами попередніх інстанцій не досліджено належним чином питання щодо здійснення Покупцем відповідних проплат, а саме: не з'ясовано, коли саме відповідачем сплачувались кошти за поставлений йому у січні-грудні 2010 року природний газ та не встановлено сум і дат, у які здійснювались такі проплати, тоді як з'ясування вказаних обставин має істотне значення при перевірці правильності нарахування пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Всупереч вимогам ст. 84 ГПК України при перевірці наданих позивачем розрахунків щодо зазначених питань суд першої інстанції не послався на відповідні докази. Наведене порушення не усунуто судом апеляційної інстанції, а отже перевірити правильність вказаних розрахунків не уявляється можливим.

З огляду на те, що касаційна скарга та письмові уточнення до неї містять заперечення щодо стягнутих за оскаржуваними судовими рішеннями сум пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, обставини щодо перевірки правильності розрахунків пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних мають істотне значення для правильного вирішення спору у відповідній частині позовних вимог, а тому рішення та постанову в оскаржуваній частині без з'ясування та належної оцінки вищевикладених обставин не можна визнати законними та обґрунтованими.

Враховуючи встановлені ст. 1117 ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають права касаційній інстанції встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржувані судові акти у частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних підлягають скасуванню з передачею справи у цій частині на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи у вказаній частині господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у даній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну правову оцінку зібраним у справі доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону, вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014 у справі № 3/5014/866/2012 (9/11/2011) у частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних скасувати.

Справу № 3/5014/866/2012 (9/11/2011) у цій частині передати на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

В іншій частині постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014 у справі № 3/5014/866/2012 (9/11/2011) залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.М. Волік

С.Р. Шевчук