ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2015 р. Справа № 925/1948/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат;

від відповідача: Стойко А.Ю. - за довіреністю у справі;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом фізичної особи-суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 до Черкаської міської ради про визнання додаткової угоди укладеною, визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання додаткової угоди про поновлення дії договору, до договору оренди землі від 20 червня 2016 року укладеною в редакції позивача та про визнання недійсним рішення Черкаської міської ради № 2-1841 "Про відмову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 у поновленні договору оренди землі на розі вулиць Тараскова/Руставі від 19 листопада 2015 року".

Заявою від 24.12.2015 року, яка прийнята судом до розгляду, позивач виправив зміст прохальної частини і просить суд визнати додаткову угоду укладеною терміном на 9 років чотири місяці і один день, тобто на тих же умовах, які були передбачені договором оренди між сторонами від 20.06.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив і вважає, що міська рада при відмові позивачці у поновленні договору оренди діяла виключно у межах своїх повноважень та реалізовувала волю власника земель територіальної громади.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення,

виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

20 червня 2006 року між сторонами по справі було укладено договір оренди землі (а.с. 12).

За умовами розділу 1 договору відповідач надає позивачу на підставі рішення Черкаської міської ради від 21.10.2005 року № 8-569 в строкове платне користування земельні ділянки в м. Черкаси: по вул. Енгельса біля кінотеатру "Мир"; на розі вулиць Тараскова-Гайдара; на розі вулиць Тараскова-Руставі; на розі вулиць Гагаріна-Б.Хмельницького. За основним цільовим призначенням земельні ділянки відносяться до земель житлової та громадської забудови.

Пунктом 2.1. договору визначено, що всі земельні ділянки мають площу 50 кв.м. крім ділянки на розі вулиць Тараскова-Руставі - площа 105 кв.м.

Земельні ділянки передаються під розташування літніх терас з продажу пива на розлив та безалкогольних напоїв.

Сторонами погоджено, що договір оренди укладено до 21.10.2015 року (п. 3.1.).

Договір зареєстрований в Черкаській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 червня 2006 року за №23.

Частиною першою статті 124 ЗК України передбачено, зокрема, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно п. 3.1. договору оренди між сторонами -- після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст. 777 ЦК України та статтею 33 Закону України "Про оренду землі", якими передбачено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачають певну процедуру здійснення цього права.

Ст. 764 ЦК України передбачає поновлення договору найму, як автоматичне продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

В ході виконання сторонами договору оренди від 20.06.2006 року, за зверненням позивача, рішенням Черкаської міської ради № 2-843 від 05.02.2015 року ( а.с. 29), позивачці було припинено право користування всіма земельними ділянками, вказаними у договорі оренди, крім ділянки на розі вулиць Тараскова-Руставі - площею 105 кв.м. Три земельні ділянки площами по 50 кв.м. кожна, позивачка повернула відповідачу за актами приймання-передачі від 10.03.2015 року (а.с. 30-32).

За доводами позивачки, з метою поновлення договору оренди між сторонами в частині користування земельною ділянкою площею 105 кв.м., вона 06.07.2015 року (тобто з дотриманням 90 денного терміну) звернулася до відповідача із заявою та проектом додаткової угоди на поновлення строку дії договору (а.с. 18-19) і просила поновити його на 10 років.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, позивачка мала намір продовження дії договору оренди на той же строк та на тих же умовах, однак помилково просила поновити договір ще на 10 років, хоча фактично за змістом договору його було укладено на 9 років чотири місяці і один день. Ця помилка викликана тим, що за змістом рішення Черкаської міської ради, яке слугувало підставою для укладення договору оренди від 20.06.2006 року, міська рада погодила оформлення орендних відносин саме на 10 років, але фактично у п. 3.1. договору дата припинення його дії (21.10.2015) вказана без дотримання десятирічного терміну.

Як вбачається із матеріалів справи, на заяву позивачки про поновлення дії договору, Черкаська міська рада листом від 02.11.2015 року повідомила позивачку про підготовку проекту рішення сесії щодо поновлення позивачці договору оренди землі на розі вулиць Тараскова-Руставі, який подано на розгляд міської ради (а.с. 22).

Однак фактично Черкаською міської радою було прийнято рішення від 19.11.2015 року № 2-1841 про відмову СПД ОСОБА_3 у поновленні договору оренди землі на розі вулиць Тараскова/Руставі (а.с. 25).

Згідно ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

При з'ясуванні судом причин та підстав відмови позивачці у поновленні договору оренди на новий строк було встановлено, що зміст рішення Черкаської міської ради від 19.11.2015 року № 2-1841 (а.с. 25) не містить вказівки на такі причини. Врахування міської радою свого попереднього рішення від 05.02.2015 року № 2-843 щодо припинення позивачці користування трьома земельними ділянками по договору по 50 кв.м. кожна, на думку суду, ніяким логічним чином не пояснює підстави відмови у поновленні договору оренди щодо ділянки площею 105 кв.м., яка продовжує перебувати в користуванні позивачки.

За доводами представників обох сторін, після звернення позивачки із заявою про поновлення дії договору, між нею та відповідачем не виникало жодних питань з приводу необхідності додаткового узгодження чи зміни істотних умов для поновлення договору оренди.

Представник відповідача в судове засідання не надав жодних доказів того, що позивачка неналежним чином виконувала умови договору оренди землі від 20 червня 2006 року. Також немає доказів, що земельна ділянка, якою користується позивачка, вже передана у користування іншій особі.

Суд погоджується із запереченнями представника позивачки про те, що при застосуванні ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та за умови належного виконання орендарем договору оренди, орендодавець-відповідач не повинен відмовляти у поновленні договору оренди землі лише з підстав свого небажання поновлювати договірні стосунки між сторонами.

У відповідності до ч. 9 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

За матеріалами справи також встановлено, що рішення Черкаської міської ради від 19.11.2015 року № 2-1841 про відмову позивачці у поновленні договору оренди землі (а.с. 25) було прийнято як результат розгляду саме заяви позивачки від 06.07.2015 року вх. 4012-3, про що прямо вказано у його преамбулі.

Дата прийняття рішення свідчить про порушення Черкаською міською радою місячного терміну розгляду надісланого орендарем листа-повідомлення (заява від 06.07.2015 р) з проектом додаткової угоди (ч. 5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі").

Також у справі маються докази про те, що вказане рішення Черкаської міської ради від 19.11.2015 року № 2-1841 про відмову у поновленні договору позивачка отримала лише 25.11.2015 року, про що свідчить її підпис на бланку погодження адміністративної послуги.

З цих обставин вбачається, що незважаючи на виконання позивачкою всіх вимог ч. 1,2 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", до закінчення терміну дії договору (21.10.2015 року) з нею ніяк не було вирішено питання про поновлення договору оренди землі.

Представники обох сторін визнають, що після закінчення терміну дії договору позивачка продовжила користування орендованою земельною ділянкою площею 105 кв.м. та сплатила за неї орендну плату за жовтень-листопад 2015 року (а.с. 27,28), яка прийнята відповідачем. Жодних листів з вимогами про звільнення орендованої земельної ділянки після закінчення терміну дії договору відповідач позивачці не направляв.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Суд не погоджується із доводами представника відповідача про те, що ч. 6 ст. 33 "Про оренду землі" не може застосовуватися як самостійна норма для врегулювання відносин сторін. Це суперечить правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у Постановах ВСУ від 25.02.2015 у справах №№6-219цс14, 6-10цс15, від 18.03.2015 у справах №№6-3цс15, 6-4цс15, від 15.04.2015 у справі №6-55цс15, якими визначено, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що рішення Черкаської міської ради від 19.11.2015 року № 2-1841 про відмову у поновленні договору слід вважати одночасним попередженням позивачки, здійснений у місячний термін після закінчення дії договору про те, що договір пролонговуватися не буде. Це спростовується самим змістом рішення, яке у преамбулі вказує про розгляд заяви позивачки від 06.07.2015 року вх. № 4012-з, а не про власну ініціативу орендодавця припинити договірні стосунки.

Таким чином суд констатує, що відповідач порушив місячний термін на розгляд вчасно поданої заяви позивачки про поновлення договору оренди землі (ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі") та не надав позивачці листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі у місячний термін після закінчення дії договору оренди ( ч. 6 цієї ж статті).

У ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" законодавець прямо вказав на те, що при не направленні орендарю листа-повідомлення у місячний термін після закінчення дії договору оренди, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Імперативною нормою частини 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Однак, відповідач позов не визнає, проти свого обов'язку укласти додаткову угоду про пролонгацію договору оренди заперечує, чим порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до частини 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено і не спростовано відповідачем, що Черкаська міська рада порушила місячний термін розгляду і вирішення питання про пролонгацію дії договору за заявою позивачки від 06.07.2015 року; позивач-орендар після закінчення 21.10.2015 року дії договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою площею 105 кв.м. на розі вулиць Тараскова-Руставі у м. Черкаси; орендар належно виконував та виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, яке відповідачу слід направити позивачу виключно у місячний термін після закінчення дії договору.

Вищенаведені обставини є підставами, що передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі", для поновлення дії договору оренди.

При цьому судом враховано аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного суду України від 25 лютого 2015 року у справі №6-219цс14 (щодо ПП "Таврія").

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, оскільки за змістом ст. 33 Закону України "Про оренду землі" підписання додаткової угоди, яка має оформлювати факт поновлення договору, є обов'язковим, то до відносин щодо її підписання підлягають застосуванню спеціальні норми ГК України щодо порядку обов'язкового укладення чи зміни договорів.

За змістом ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Крім того, відповідно до частин 4, 5 ст. 188 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк зарахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відтак, нормами законодавства України прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту поновлення договору (ст. 33 Закону України "Про оренду землі") та передбачена можливість укладення правочинів про зміну договору за рішенням суду (ст. ст. 187, 188 ГК України).

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Визнання укладеною в судовому порядку угоди до договору за своєю правовою природою фактично є вимогою позивача про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, що в силу приписів п. 2.18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" є належним способом захисту порушеного права.

З огляду на все вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо визнання укладеною додаткової угоди (на тих же умовах та на той же строк) до договору оренди землі від 20 червня 2006 року в редакції, запропонованій позивачем, є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також підлягає до задоволення і вимога позивача про визнання недійсним рішення Черкаської міської ради № 2-1841 щодо відмови фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 у поновленні договору оренди землі від 19.11.2015 року, виходячи з такого:

Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в т.ч. шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Ст. 21 Цивільного Кодексу України передбачає, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Позивач доводить, що спірне рішення (а.с. 25) порушує положення ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", оскільки прийнято із порушенням місячного терміну на розгляд заяви позивачки із проектом додаткової угоди про поновлення дії договору оренди; зі змісту рішення не вбачається жодної причини відмови позивачці у поновленні договору та не наведено жодної передбаченої чинним законодавством підстави для відмови. Після отримання від позивачки заяви про поновлення договору оренди із проектом угоди відповідач не висловив жодного заперечення чи вимоги про необхідність зміни договірних стосунків. Саме рішення прийнято із порушенням передбаченого ч. 5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" місячного терміну для вивчення питання щодо поновлення договору і прийнято після повідомлення позивачки про підготовку проекту рішення на погодження продовження дії договору оренди.

Прийняте рішення порушує права позивачки на позитивне вирішення питання про пролонгацію дії договору оренди землі, якщо нею виконані всі вимоги чинного законодавства, до неї немає претензій з боку Черкаської міської ради щодо виконання обов'язків орендаря та є незрозумілими із спірного рішення причини для відмови у поновленні договору оренди.

Суд відхиляє заперечення представника відповідача про те, що оскільки позивачем нормами чинного законодавства доводиться фактичне поновлення договірних стосунків між сторонами на підставі закону, то немає потреби у скасуванні спірного рішення від 19.11.2015 року № 2-1841. Суд вважає, що оскільки рішення місцевого органу самоврядування є підставою виникнення чи припинення певних відносин, то право позивачки повинно бути захищено не самою лише оцінкою рішення як незаконного, а й через визнання його недійсним.

На підставі викладеного суд вважає, що позивачка зібраними у справі доказами довела правомірність своїх позовних вимог та право на пролонгацію договору оренди на той же строк, на тих же умовах, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 20 червня 2006 року, зареєстрованого в Черкаській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України" 30 червня 2006 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 23, в наступній редакції:

Додаткова угода

про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки

м. Черкаси ____________2015 р.

ЧЕРКАСЬКА МІСЬКА РАДА, надалі "Орендодавець", в особі голови міської ради, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з однієї сторони, іменованому в подальшому "Орендодавець", з одного боку, та Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, яка діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, номер запису про включення відомостей про фізичну особу - підприємця в ЄДР 006280, видане виконавчим комітетом Черкаської міської ради, юридична адреса: м. Черкаси, вул. Франка, 109, іменований в подальшому "Орендар", з другого боку, згідно зі ст.ст. 21, 33 Законом України "Про оренду землі" за домовленістю сторін уклали цю додаткову угоду:

1. Поновити термін дії договору оренди землі (зареєстрований 30 червня 2006 року за № 23) на дев'ять років чотири місяці і один день.

2. Всі інші умови вищевказаного договору, не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі (зареєстрований 30 червня 2006 року за № 23) та набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації.

4. Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

5. Реквізити сторін:

Орендодавець Орендар

3. Визнати недійсним рішення Черкаської міської ради № 2-1841 "Про відмову фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 у поновлені договору оренди землі на розі вулиць Тараскова/Руставі" від 19 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 30 грудня 2015 року.

Суддя Н.М. Спаських