ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 916/4496/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю „Бонд Експлорер про припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2П.) звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Бонд Експлорер (далі по тексту ТОВ „Бонд Експлорер) про припинення відповідача як юридичної особи з підстав, передбачених п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Позовні вимоги обґрунтовані фактом наявності визначених законом підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарської санкції у вигляді постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, що не повязане з її банкрутством.

В судове засідання, призначене на 16.12.2015р. на 11 год. 15 хв., представники сторін не зявились, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, що підтверджується їх підписами на повідомленні про оголошення перерви в засіданні суду, яке відбулось 30.11.2015р., про причини неявки суд не повідомили.

16.12.2015р. о 14 год. 24 хв., що підтверджується відомостями, наявними в автоматизованій системі документообігу суду, тобто після закінчення вищезазначеного судового засідання, від представника позивача надійшла телеграма про відкладення розгляду справи, яка залишилася судом без розгляду, оскільки надійшла після проголошення вступної та резолютивної частини даного рішення суду.

Відповідач згідно наданого відзиву на позов визнає його у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

18.02.2015р. загальними зборами ТОВ „Бонд Експлорер було прийняте рішення, оформлене протоколом № 2/2015, згідно з яким до складу учасників ТОВ „Бонд Експлорер було прийнято ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожен з яких володіє часткою у статутному капіталі даного товариства в розмірі 2 500 грн., що складає 50% статутного капіталу, обрано ОСОБА_3 директором товариства, а також вирішено визначити місцезнаходженням товариства: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Металургів, 22, оф. 26.

Згідно з рішенням загальних зборів ТОВ „Бонд Експлорер, яке оформлене протоколом № 3/2015 від 12.06.2015р., було вирішено змінити місцезнаходження товариства на: 65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 72/74, оф. 206, із викладенням статуту в новій редакції.

Відповідно до п.п. 1.4, 2.1, 5.1 нової редакції статуту ТОВ „Бонд Експлорер, яка затверджена протоколом загальних зборів від 12.06.2015р. та зареєстрована державним реєстратором 15.06.2015р. за № 6006893, учасниками товариства є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожен з яких володіє часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 2 500 грн., що складає 50% статутного капіталу на кожного. Метою діяльності товариства є отримання прибутку шляхом здійснення виробництва, торговельної та посередницької діяльності, виконання робіт та надання послуг, здійснення зовнішньоекономічної діяльності та всіх інших видів підприємницької діяльності, прямо і виключно не заборонених законодавством України, а також одержання прибутку та його подальшого розподілу між учасниками.

Як стверджує позивач, ТОВ „Бонд Експлорер з моменту вступу його до складу учасників товариства фактично не здійснює господарську діяльність та не має на меті отримання прибутку, оскільки, за твердженням ОСОБА_2, дане підприємство необхідне іншому учаснику товариства ОСОБА_3 для так званих „тіньових схем. Крім того, ТОВ „Бонд Експлорер підозрюється у порушенні податкового законодавства, в результаті чого, органи доходів і зборів постійної звертаються до товариства із відповідними запитами про надання документів з приводу господарських відносин із контрагентами. Також позивач наголосив на тому, що зміна місцезнаходження ТОВ „Бонд Експлорер із м. Бровари на м. Одеса відбулась фіктивно, за порадою іншого учасника ОСОБА_3, з метою зменшення тиску податкових органів на підприємство, в той час як вся документація та печатка ТОВ „Бонд Експлорер знаходиться у місті Києві.

За переконанням ОСОБА_2, вищенаведені обставини свідчать про те, що ТОВ „Бонд Експлорер є відсутньою за місцезнаходженням юридичною особою, а також проводить господарську діяльність, що суперечить установчим документам та заборонена законом. Наведені обставини відповідно до п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є підставою для застосування до відповідача адміністративно-господарської санкції у вигляді постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, що не повязане з її банкрутством. Наведені обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 13 „Про практику розгляду судами корпоративних спорів наголошено, що Законом України від 15 грудня 2006 р. N 483-V "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів" (далі - Закон N 483-V) до підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів. При визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Одним із спірних питань, яке може виникати в процесі діяльності господарського товариства, є його ліквідація. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Статтею 238 ГК України встановлено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до ст. 239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Згідно до п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених правових норм, саме органи державної влади та органи місцевого самоврядування за порушення закону можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, зокрема, звернення до суду із позовом про припинення юридичної особи у випадку провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом, а також наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням. Наведене стосується здійснення відповідними органами своїх повноважень та відноситься до переліку адміністративно-господарських санкцій, визначених законом, у звязку з чим, суд доходить висновку, що наведені обставини перебувають поза межами здійснення корпоративних прав особи.

У звязку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність факту порушення корпоративних прав позивача, оскільки обставини, якими обґрунтований позов, знаходяться поза межами здійснення особою корпоративних прав та можуть, за умови їх доведеності, бути підставою для вжиття відносно відповідача адміністративно-господарських санкцій компетентними органами. Викладені обставини унеможливлюють задоволення позову.

При цьому, зважаючи визнання відповідачем поданого ОСОБА_2 позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За переконанням суду, вищенаведені норми законодавства свідчать про те, що реалізація повноважень щодо звернення до суду із позовом у визначених ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців випадках належить до компетенції відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування, а не до компетенції учасника юридичної особи. Визнання позову за таких обставин суперечить вимогам законодавства, у звязку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення заявленого позову з огляду на його визнання з боку ТОВ „Бонд Експлорер.

Більш того, суд окремо зауважує наступне. Як свідчать матеріали справи, на теперішній час учасниками ТОВ „Бонд Експлорер є позивач та ОСОБА_3, який одночасно є директором товариства та яким було підписано заяву про визнання позову від імені відповідача. Наведене цілком спростовує доводи позивача щодо неможливості дійти згоди між засновниками щодо початку процедури ліквідації ТОВ „Бонд Експлорер за рішенням зборів засновників.

Відповідно п. 78.1.7 ст. 78 Податкового кодексу України початок процедури реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушення провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подання заяву про зняття з обліку платника податків, є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. За результатами проведення такої перевірки можуть бути виявлені істотні порушення вимог податкового законодавства та встановлені суми збитків, завданих бюджету. Подання ж такого позову, за встановлених під час розгляду справи обставин, свідчить по намір учасників ТОВ „Бонд Експлорер уникнути можливих перевірок та отримати рішення про виключення цієї юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для уникнення будь-якої відповідальності щодо подій, повязаних із товариством.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 167, 238, 239 ГК України, ст. 110 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ст. 78 Податкового кодексу України суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 22.12.2015р.

Суддя С.П. Желєзна