ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р. Справа № 914/2399/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми Мерто-ЛТД (вих. № б/н від 12.11.15)

на рішення Господарського суду Львівської області

від 27.10.15 у справі № 914/2399/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми Мерто ЛТД, с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області

до відповідача-1: Державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, м. Київ

до відповідача-2: Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції, м. Пустомити Львівської області

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Будсервіс, м. Львів

про визнання протоколу № 46250 від 26.01.15. про проведення електронних торгів від 26.01.15. з реалізації арештованого майна, а саме станків та агрегатів в кількості 13 одиниць, недійсним, та визнання недійсною та скасування постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 22.06.15., затверджену начальником відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції 22.06.15., якою оформлені результати проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник за довіреністю;

від відповідача 1: не зявився.

від відповідача 2: не зявився.

від відповідача 3: ОСОБА_3 - представник за довіреністю.

Сторонам розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу суду не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

27.10.15 Господарським судом Львівської області (головуючий суддя Щигельська О.І.) винесено рішення у справі № 914/2399/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми Мерто ЛТД, до відповідача-1 Державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, відповідача-2 Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції, відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Будсервіс, про визнання протоколу № 46250 від 26.01.15. про проведення електронних торгів від 26.01.15. з реалізації арештованого майна, а саме станків та агрегатів в кількості 13 одиниць, недійсним, та визнання недійсною та скасування постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 22.06.15., затверджену начальником відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції 22.06.15., якою оформлені результати проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, відповідно до якого в задоволенні позову було відмовлено повністю та скасовано заходи до забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Львівської області від 05.10.15.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції скарник подав апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що станом на 15.11.14 звіт про оцінку арештованого майна втратив чинність, тобто на час коли призначені другі торги, а саме 03.12.14 звіт був нечинним. І підстав робити повторну уцінку та призначати треті торги по нечинному звіту у відділу ДВС не було.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 17.11. 15. року справу за № 914/2399/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 18.11.15 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми Мерто ЛТД строк на подання апеляційної скарги та подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 02.12.15.

Через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду 02.12.15 надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача 1, в якому зазначає, що він як організатор торгів діяв при реалізації арештованого майна у строгій відповідності із законодавством України, а відтак, його дії жодним чином не свідчать про порушення прав позивача.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.12.15 у звязку з неявкою представника відповідача 2 розгляд справи було відкладено на 16.12.15.

14.12.15 через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, в якому просить розглянути справу з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових заперечень.

В судовому засіданні 16.12.15 колегія суддів, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.15 у даній справі з огляду на наступне:

18.04.13 Господарським судом Львівської області видано наказ № 5015/6489/11 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми Мерто ЛТД в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Будсервіс заборгованість на загальну суму 334 748,00 грн.

Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції на підставі даного наказу 25.04.13 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37722665.

17.05.13 державним виконавцем винесено постанову про приєднання вказаного виконавчого провадження № 37722665 до зведеного виконавчого провадження №37990569, в рамках якого 28.11.13 та 07.02.14 проведено опис та арешт майна боржника, а саме верстатів та станків в кількості 13 одиниць.

Постановою № 37990569 від 22.04.15 було призначено експерта, для визначення вартості арештованого майна.

14.05.14 затверджено звіт про оцінку вартості вказаного майна, яке передано на реалізацію Державному підприємству Інформаційний центр Міністерства юстиції України шляхом його продажу на торгах за початковою (стартовою) ціною 185484,63грн., визначеною експертом.

Перші електронні торги були призначені на 02.10.14 з реєстраційним номером лоту 4197 за початковою ціною 185 484,63 грн. У протоколі №4981 проведення електронних торгів від 02.10.14 зазначено, що прилюдні торги не відбулись, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

Державним виконавцем було проведено уцінку майна, а організатором торгів призначено повторні електронні торги на 03.12.14 за стартовою ціною 129 839,24 грн. з реєстраційним номером лоту 15209 (уцінено лот № 4197), про що 03.12.14 на сайті СЕТАМ Держінформюст розміщено відповідне оголошення. Однак, як вбачається з протоколу № 17439 від 03.12.14, торги оголошені такими, що не відбулись, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

Державним виконавцем проведено повторну уцінку майна, а організатором торгів призначено треті електронні торги на 26.01.15 за стартовою ціною 92742,32 грн. з реєстраційним номером лоту 32582 (уцінено лот № 15209). Відповідне оголошення Держінформюст розміщено на сайті СЕТАМ 24.12.14. Однак, як вбачається з протоколу № 46250 проведення електронних торгів від 26.01.15 зазначено, що прилюдні торги не відбулись, оскільки від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

03.02.15 головним державним виконавцем Пустомитівського РУЮ ОСОБА_4 скеровано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Будсервіс відповідного листа, у якому запропоновано стягувачу залишити за собою нереалізоване майно, а саме: станків металообробного (токарно-гвинторізного) ІЕ6ІМТ, заводський номер 6102, 1967 р.в.; фрезерного металообробного 6А75В, заводський номер 311, 1973 р.в.; фрезерного металообробного, модель невідома, 80-х років випуску (аналог станка фрезерного широкоуніверсального 67К25В); точильно-шліфувального (однодискового), рік випуску - після 2000-го; крану-балки вантажопідйомністю 2т. довжиною 10 м., рік випуску - після 2000-го; свердлильного станка 2Н135, заводський номер 101416, 1987 р.в.; свердлильного станка 2Н118, заводський номер 1492, 80-х років випуску; свердлильного станка 2Н125, заводський номер 2590, 1981 року випуску; станка стрічково-шліфувального Р.С'О 2200 (HOUFEK. Чехія), рік випуску - після 2000-го; пресу кривошипного КД-1428, 80-х років випуску; установки для аргоннодугового зварювання УДГ 161, р.в. - після 2000-го року; аргоннозварювального апарату THYRTIG 200DС, рік випуску - після 2000-го.

02.03.15 у відділ державної виконавчої служби надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ВЕЕМ-Будсервіс, відповідно до якого виражено згоду залишення за собою нереалізованого з прилюдних торгів майна боржника за початковою вартістю в розмірі 185484,63грн.

22.06.15 головним державним виконавцем Пустомитівського РУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Відповідно до п.3.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.13. з урахуванням правової процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та особливостей, передбачених законодавством щодо проведення прилюдних торгів, у тому числі складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, слід мати на увазі, що складання такого акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч.ч. 1-3 та 6 ст.203 ЦК України.

Відповідно п.1 Розділу ІІ Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України Про виконавче провадження згідно з якою:

- визначення вартості, оцінка майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

- у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

- державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

- у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони дають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

В матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про порушення державним виконавцем такого порядку визначення оцінки майна та проведення рецензування звіту про оцінку майна чи про її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Тимчасового порядку, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), для проведення реалізації майна визначені документи. У разі проведення рецензування звіту про оцінку майна зазначені документи готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення 10-денного строку на оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту.

Позивачем не було заперечено, що стартова ціна майна, переданого державним виконавцем на реалізацію відповідала визначеній в звіті про оцінку майна, який був чинним на момент такої передачі.

Законом України "Про виконавче провадження" встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення - статті 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, до підстав визнання торгів недійсним відносяться, зокрема, порушення правил проведення прилюдних торгів, порушення вимог з організації, безпосереднього проведення та оформлення результатів прилюдних торгів, які є суттєвими і вплинули на формування результатів торгів, а також продаж майна боржника.

Що стосується порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження", допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (висновок Верховного суду України викладений у постанові від 23.09.14 у справі №3-112гс14 ).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про визнання електронних торгів недійсними, скаржник не вказує про порушення при їх проведенні, а лише на наявні на його думку порушення при підготовці торгів.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо на зазначене майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

- у першу чергу майно, що безпосередньо не використовується у виробництві ( цінні папери, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари);

- у другу чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що державним виконавцем порушено порядок реалізації арештованого майна, на які посилається скаржник, стверджуючи на наявність належних йому на праві власності легкових автомобілів.

Дії державного виконавця щодо процедури реалізації арештованого майна в межах виконавчого провадження позивачем не оскаржувались.

Відповідно до ч. 2 ст.4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 43 ГПК України).

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції відповідають закону та прийняті при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми Мерто-ЛТД (вих. № б/н від 12.11.15) відмовити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.15 у справі № 914/2399/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 21.12.15

Головуючий-суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.