УХВАЛА

24 грудня 2015 року Справа № 913/498/13-г

Провадження №33/913/1165/15

За позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке обєднання Азот", м. Сєвєродонецьк, Луганської області

про стягнення 16 709 817 грн 54 коп.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №85/16 від 12.08.2015;

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю №05/52 від 28.11.2014.

В С ТА Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасні розрахунки за договором поставки природного газу від 28.01.2011 №06/11-48 за зобовязаннями січня березня 2011 року за у сумі 16 709 817 грн 54 коп., розраховані за період з 27.04.2011 по 06.02.2013.

Рішенням господарського суду Луганської області від 07 травня 2013 року у справі №913/489/13-г позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних за несвоєчасні розрахунки за договором поставки природного газу від 28.01.2011 №06/11-48 у сумі 16 709 817 грн 54 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 68 820 грн 00 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.08.2015 року у справі №913/489/13-г рішення місцевого господарського суду від 07.05.2013 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.08.2015 та рішення господарського суду Луганської області від 07.05.2013 у справі № 913/489/13-г скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Скасовуючи судові рішення, Вищий господарський суд України зазначив про те, що висновки судів, є передчасними та такими, що зроблені без урахування всіх обставин справи.

Так, при вирішенні питання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, суду належним чином слід було встановити наявність прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. У разі наявності прострочення, встановити розмір простроченого грошового зобов"язання та період такого прострочення, адже ці обставини істотно впливають на правильність вирішення спору.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій, розглядаючи даний спір про стягнення 3% річних за порушення грошового зобов"язання не звернули увагу про те, що між тими ж сторонами існує спір про стягнення заборгованості за отриманий відповідачем у даній справі природний газ у січні-березні 2011 року, з якого вбачається, що між сторонами існує спір і по об"ємам отриманого газу у цей період, і по його вартості. Вказані вимоги є предметом розгляду у справі № 9/5014/969/12 (5/65/2011). Крім того, предметом розгляду у справі №9/5014/969/12 (5/65/2011) є вимоги про стягнення з ПАТ "Сєвєродонецьке обєднання Азот" пені, інфляційних та 3% річних, нарахованих за прострочення грошового зобов"язання щодо сплати вартості отриманого у січні-березні 2011 року природного газу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.12.2015 справу було призначено до розгляду на 24.12.2015.

В судове засідання 24.12.2015 зявилися повноважні представники сторін.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі.

На виконання вимог ухвали суду від 08.12.2015 позивач 24.12.2015 через відділ документального забезпечення суду подав письмові пояснення №31/13-4812 від 23.12.2015 та додаткові документи. Суд розглянув подані документи та долучив до матеріалів справи.

В наданих письмових поясненнях позивач послався на те, що ухвалою господарського суду Луганської області від 19.11.2015 у справі №9/5014/969/2012(5/65/2011) було затверджено мирову угоду. Умовами угоди було визначено порядок виконання рішення господарського суду Харківської області від 24.03.2015 у вказаній справі виключно в частині оплати суми основного боргу та судових витрат. Позивач вказує на те, що він не відмовлявся від вимог про стягнення нарахованої пені, інфляційних втрат та 3% річних та не бажав за будь-яких обставин припинення цих зобовязань, про що свідчить зміст п.7 мирової угоди. Вважає, що господарський суд Луганської області дійшов помилкових висновків у рішенні від 30.11.2015 у справі №9/5014/969/2012(5/65/2011) в частині припинення додаткових зобовязань у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних у звязку з новацією за мировою угодою.

Крім того, позивач вказує на те, що однією з вимог необхідною для чинності правочину є те, що зміст правочину не може суперечити інтересам держави. Наявність інтересів держави у даних правовідносинах підтверджується постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015, згідно положень якої НАК «Нафтогаз України» та ДК «Газ України» віднесено до переліку обєктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зміст інтересів держави у межах даних правовідносин чітко визначений у протоколі засідання правління НАК «Нафтогаз України» №245 від 14.09.2015, підписаному за результатами засідання правління НАК «Нафтогаз України» та на виконання доручення Кабінету Міністрів України №88 від 12.08.2015 щодо, зокрема, визначення порядку погашення боргів підприємств-виробників мінеральних добрив перед НАК «Нафтогаз України» та ДК «Газ України» і рішення з окремих питань Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 та п.7 Мирової угоди і полягає у тому, що, зокрема, позивач за будь-яких обставин не відмовляється від вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, і не вчиняє дій спрямованих на припинення таких зобовязань, в тому числі шляхом прощення боргу (новації), а за наслідком судового розгляду таких вимог укладає відповідні мирові угоди на умовах, зазначених у протоколі засідання правління НАК «Нафтогаз України» №245 від 14.09.2015.

Таким чином, за твердженням позивача, укладена між сторонами мирова угода не вирішила питання стягнення 3% річних, які є предметом розгляду у дані справі, та не призводить до припинення зобовязань відповідача в цій частині.

Представник відповідача не виконав вимог ухвали суду, відзиву та пояснень суду з приводу заявлених позовних вимог не надав, натомість в судовому засіданні пояснив суду, що представник не встиг підготуватися, а тому надав письмове клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання часу для підготовки відзиву та правової позиції.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку представника позивача, вважає за можливе його задовольнити.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у разі незявлення в засідання представників сторін та неподання витребуваних доказів.

З метою повного та всебічного розгляду спору, надання сторонам можливості викласти правові позиції та подати додаткові докази в обгрунтування своїх вимог і заперечень, у відповідності до ст.77 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Розгляд справи відкласти на 20 січня 2016 року о 11 год. 00 хв.

2. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду за адресою: м.Харків, проспект Леніна, 5, в залі судових засідань №109.

3. Зобовязати сторін:

- направити в судове засідання своїх повноважних представників (ст.28 Господарського процесуального кодексу України), повноваження яких мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа за підписом її керівника, скріпленим печаткою цього підприємства). В разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівником подати копію наказу, рішення, розпорядження, протоколу, тощо або засвідчені належним чином витяги з них про призначення на відповідну посаду.

4. Позивачу надати:

- письмові пояснення та нормативне обґрунтування на наданий відповідачем відзив.

5. Відповідачу надати:

- письмові пояснення з приводу укладення мирової угоди між сторонами, яким чином умови угоди впливають на вирішення спору у даній справі, які питання врегульовані умовами угоди;

- відзив з приводу наданих позивачем письмових пояснень (надати суду докази направлення копії позивачу).

Явка повноважних представників сторін в судове засідання на їх розсуд.

Звертаємо увагу сторін, що всі копії документів, що додаються до матеріалів справи та довіреності представників сторін повинні бути належним чином засвідчені відповідно до вимог п. 2 ст. 36 ГПК України. Крім того, п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Суддя О.В. Драгнєвіч