ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 грудня 2015 р. Справа № 902/1396/15

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс»

(вул. Дзержинського, 1, м. Калинівка, Вінницька область)

до: Калинівської міської ради

(вул. Дзержинського, 47, м. Калинівка, Вінницька область)

про визнання недійсним договору оренди землі № 18 від 29.01.2013

при секретарі судового засідання Солоненко Т.В.:

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 221 від 28.10.2015 року;

відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про визнання недійсним договору оренди землі № 18 від 29.01.2013 року з моменту укладення, укладеного між Калинівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс».

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладаючи спірний договір, Калинівською міською радою, в порушення Закону України «Про оренду землі» не вказано місце розташування земельної ділянки, відсутній кадастровий номер земельної ділянки, також відсутні обовязкові додатки до договору оренди, а саме: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; акт визначення меж земельної ділянки в натурі. Окрім того, в догові не зазначено обєктів нерухомого майна, які знаходяться на земельній ділянці.

Відсутність зазначених істотних умов договору позбавило позивача права на державну реєстрацію права користування земельною ділянкою.

Відповідач у відзиві б/н. від 09.11.2015 року заперечує проти позову та наголошує, що оспорюваний договір відповідно до чинного законодавства є неукладеним.

Ухвалою суду від 23.11.2015 року розгляд справи призначено на 08.12.2015 року.

Ухвалою суду від 08.12.2015 року, за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 22.12.2015 року.

22.12.2015 року до суду електронною поштою надійшло клопотання від 22.12.2015 року за підписом представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.

Суд, ознайомившись з даним клопотанням, не приймає його до розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.02.2013р. N 28, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Всупереч вищевикладеному, оригіналу відповідного клопотання у паперовій формі до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю в рамках Мирової угоди від 02.10.2012 року, затвердженої ухвалою Господарського суду Вінницької області у справі № 105/10-296 прийняв майнові активи боржника ДП «Калинівський ЕЗФОЖ» відповідно до переліку та за вказаною у переліку вартістю (а.с. 57-62).

Рішенням 22 сесії 6 скликання Калинівською міською радою від 21.03.2013 року вирішено дати дозвіл ТОВ «Укрхімресурс» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 5,9092 га для обслуговування виробничих приміщень та споруд в м. Калинівка по вул.. Дзержинського, 1 (а.с. 62).

29.01.2013 року між Калинівською міською радою (відповідач, за договором Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс» (позивач, за договором Орендар) укладено договір оренди землі № 18 (надалі Договір) (а.с. 20-24).

Згідно з предметом Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення для обслуговування виробничих будівель і споруд, яка знаходиться в м. Калинівка по вул.. Дзержинського, 1.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею5 9092 га, в тому числі: 1,2953 га сільськогосподарських земель, земель промисловості 4,3284 га, із них: 0,1575 га під капітальною забудовою, 0,0914 га під спорудами, 4,0795 га під проїздами, проходами, площадками ат 0,2855 га під залізничними коліями. На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: виробничі будівлі і споруди (п. 2, п. 3. Договору).

Договір укладено на 1 рік. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8. Договору).

Орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі: у грошовій формі в розмірі 342 142 грн. 68 коп. на рік (п. 9 Договору).

Орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця (п. 11. Договору).

Земельна ділянка передається в оренді для обслуговування виробничих будівель і споруд. Цільове призначення земельної ділянки: Код використання земельної ділянки згідно з Українським класифікатором цільового використання землі (УКЦВЗ): 11.02 (п. 15, п. 16 Договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок. Організація розроблення проекту землеустрою і витрати, повязані з цим, покладаються на Орендаря (п. 18 Договору).

Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у тижневий строк за актом приймання-передачі (п. 20 Договору).

За актом приймання-передачі обєкта оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв обумовлені Договором земельну ділянку (а.с. 25).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачем сплачено 342 142,68 грн. Орендної плати за період оренди з лютого 2013 року по січень 2014 року.

Посилаючись на невідповідність спірного Договору вимогам ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 215 Цивільного кодексу України позивач просить суд визнати вказаний Договір недійсним.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

За приписами ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно ст.ст.13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

У п.п. 2.1, 2.9, 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України. Суб'єкт господарювання має право на визнання за ним права на оренду земельної ділянки лише за умов дотримання вимог статей 124, 125 Земельного кодексу України і ст.16 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» зазначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).За змістом частини третьої статті 207 ГК України господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення. У силу припису частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205 - 210, 640 ЦК України, частини друга - п'ята, сьома статті 180 ГК України тощо).

Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину.

Таким чином, при недотриманні вимоги стосовно реєстрації правочину, у тих випадках, коли така реєстрація визнана законом обов'язковою, такий правочин вважається неукладеним, а отже, не має юридичної сили і не може породжувати для його суб'єктів бажаного правового результату і відповідних прав.

Як встановлено судом, договір оренди землі № 18 від 29.01.2013 року не пройшов державної реєстрації, а відтак, в силу наведених норм, є неукладеним.

Зважаючи на наведене вище, в його сукупності та виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому в позові з підстав у ньому викладених слід відмовити.

У відповідності до ст.49 ГПК України, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням

про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 28 грудня 2015 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Дзержинського, 47, м. Калинівка, Вінницька область)