ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Справа № 917/1803/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№5566 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 27.10.15 у справі № 917/1803/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м. Нікополь Дніпропетровської області,

до Приватного підприємства «Світло-Енерго», м. Полтава,

про стягнення 65548,60 грн., в т.ч. 58993,74 грн. - пеня за не поставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов договору поставки №1403148 від 15.05.2014р. та специфікацій до нього, 6 554, 86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів», м. Нікополь, звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з Приватного підприємства «Світло-Енерго», м. Полтава, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог: 65548,60 грн., в т.ч. 58993,74 грн. - пеня за не поставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов договору поставки №1403148 від 15.05.2014р. та специфікацій до нього, 6 554, 86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.10ю2015 року у справі №917/1803/15 (суддя Бунякіна Г.І.) позов задоволено, стягнуто з Приватного підприємства «Світло-Енерго», м. Полтава на користь Публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів», м. Нікополь - 65548,60 грн., в т.ч. 58993,74 грн. - пеня за не поставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов договору поставки №1403148 від 15.05.2014р. та специфікацій до нього, 6554, 86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору; 1827,00 грн. судового збору, з посиланням на невиконання поставки товару.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. розмір позовних вимог.

У апеляційній скарзі зазначив, що неотримував від позивача належним чином оформленої заявки на поставку товару,так як позивачем не виконано зобовязання щодо надання заявки порушення зобовязання щодо поставки товару не відбулось, відсутня вина відповідача, позивачем порушено умови договору щодо порядку визначення ціни товару та відсутні докази отримання претензії щодо досудового врегулювання спору.

Відповідач надав клопотання про проведення почеркознавчої експертизи підпису директора в повідомлені про вручення поштового відправлення претензії.

Колегія суддів відхиляє зазначене клопотання як необґрунтоване, оскільки в повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено, що поштове відправлення направлено на адресу ПП «Світло- Енерго» та вручено 21.01.2015р. уповноваженому, відповідач не надав доказів підтверджуючих що уповноваженим на отримання поштових відправлень є директор та саме директором, а не іншою особою повинно підписуватись повідомлення про вручення поштового відправлення та отримуватись пошта.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві зазначив, що заявка направлялась поштою, що підтверджується реєстром №3213 на відправку рекомендованих листів від 12.11.2014р., відповідач повідомляв про планування поставки на 14.11.2014р. або на 21.11.2014р.,відповідач відмовився від укладання додаткової угоди за цінами пропорційно зміненому курсу НБУ, докази отримання претензії надані.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати від 22.12.2015 року, у звязку з відпусткою судді Плужника О.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 15.05.2014року між ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" та ПП "Світло-Енерго" укладено договір поставки № 1403148, за умовами якого відповідач (постачальник) зобов'язувався передати у власність позивачу (покупцеві) товар, повне найменування якого, марка, вид, сорт вказується в специфікації (додатку) до договору, які є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і умовами, передбаченими цим договором.

У специфікації № 5/1405286 від 02.10.2014 року узгоджено найменування 10 товарів на суму 94685.2 грн., в тому числі лампа ОСУ 1000 Вт Евросвет, лампа ООУ 1000 Вт Е40 Dеluх - 430 шт. та лампа енергозберігаюча 223-230 В 26 Вт Е 27 Китай - 210 шт. та визначений термін поставки: 4-й квартал 2014р.

У п.п. 3.1,3.2.,3.3. договору зазначено, що постачальник зобовязується поставити покупцю товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації(додатку) до цього договору; постачальник зобовязується поставити товар покупцеві у строки, визначені п.3.3 цього договору; поставка товару здійснюється постачальником згідно з п.3.1 даного договору тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця, де вказано графік поставки, обсяги та терміни поставки.

Пунктом 6 Специфікації № 5/1405286 від 02.10.2014 року визначено, що при зміні курсу НБУ на день заключення договору більш ніж на 5 % відносно розрахункового курсу 13,1141 грн./ІІ80 на 02.09.2014 року, вартість товару підлягає пропорційному перерахунку. Для перерахунку використовується курс НБУ, який діє на 0,00 годин дня заключення договору (додаткова угода).

На виконання договору 11.11.2014 року позивач направив відповідачу письмову заявку (а. с. 24) на поставку лампової продукції в строк до 14.11.2014 року на загальну суму 94 685,20 грн. відповідно до специфікації № 51405286 до договору (а.с.22), що підтверджується реєстром №3213 на відправку позивачем рекомендованих листів від 12.11.2014р.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач поставку товару не виконав, а 19.11.2014 року направив покупцю лист № 19/11-2014 (а.с. 25), яким повідомляв, що поставку товару (лампа ОСУ 1000 Вт Евросвет, лампа ООУ 1000 Вт Е40 Dеluх - 430 шт. та лампа енергозберігаюча 223-230 В 26 Вт Е 27 Китай - 210 шт.) зможе здійснити за іншими цінами у зв'язку зі стрімким ростом курсу долара стосовно гривні на 20 % та зважаючи на ситуацію, яка склалася на ринку України. Інші позиції відповідач погоджувався поставити за обумовленою ціною.

Покупець із запропонованим не погодився, у відповідь направив постачальнику лист, яким запропонував інші ціни на позиції товару, які залишилися неузгодженими та просив розглянути можливість укладення додаткової угоди. При цьому, останній посилався на п. 6 специфікації № 5/1405286 від 02.10.2014 року до договору щодо пропорційного корегування ціни на товар при зміні курсу НБУ більше, ніж на 5 %.

ПП "Світло - Енерго" на вказаний лист відреагувало відповіддю № 20/11-2014 від 20.1.2014 року, в якій наполягало на запропонованих ним цінах.

15.01.2015року покупець, не отримавши від постачальника товару за узгодженою ціною, направив претензію № 502-7578/4016, якою посилався на порушення останнім строків поставки та вимагав сплатити штраф і пеню відповідно до умов договору, претензія отримана відповідачем 21.01.2015 року, будь-якого реагування на неї не надходило.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 65 548,60 грн., в т.ч. 58 993,74 грн. - пеня за непоставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов Договору поставки № 1403148 від 15.05.2014 р. та специфікацій до нього, 6554,86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору (в редакції заяви про збільшення позовних вимог № 11995-4016 від 15.09.2015 року (вх. № 13686 від 21.09.2015 року)

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором поставку товару не здійснив, від підписання додаткової угоди відмовився.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що посилання відповідача на неотримання від позивача заявки на поставку товару спростовується копією письмової заявки від 11.11.2014р. на поставку лампової продукції в строк до 14.11.2014 року на загальну суму 94 685,20 грн. відповідно до специфікації №51405286 до договору, відправка якої підтверджується реєстром №3213 на відправку позивачем рекомендованих листів від 12.11.2014р., вищенаведеними листами ПП "Світло-Енерго" щодо можливості поставки товару за вищими цінами та по строкам поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов'язань є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 11.2 Договору сторони передбачили, що у разі порушення термінів поставки товару згідно з цим договором постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожний день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на завищений розмір пені з огляду на приписи Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 року, оскільки позовні вимоги у даній справі є не грошовим зобов'язанням, а відповідальністю за порушення умов договору щодо поставки матеріальних цінностей.

Господарський суд, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 59321,48 грн. пені та 6554,86 грн. штрафу, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та стягнув зазначені суми з відповідача.

Колегія суддів вважає посилання відповідача на неотримування від позивача належним чином оформленої заявки на поставку товару, відсутність вини, порушення позивачем умов договору щодо порядку визначення ціни товару та відсутність доказів отримання претензії безпідставними та не підтвердженими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.. ст. 199, 230, 231 ГК України, ст.ст. 548, 549, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 27.10.2015 р. по справі №917/1803/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.12.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Барбашова С.В.