УХВАЛА

21.12.2015№ 910/27948/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/27948/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська музична видавнича група», м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзик», м. Київ,

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия», м. Київ,

про стягнення 55 120 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників:

позивачів - Молчанова П.В. (довіреність від 31.12.2014 №б/н);

відповідача - Бригинця С.М. (довіреність від 22.05.2015 №б/н);

Миронової О.В. (довіреність від 22.05.2015 №б/н),

ВСТАНОВИВ:

Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Українська музична видавнича група» (далі - ТОВ «Українська музична видавнича група») та товариства з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзик» (далі - ТОВ «Умиг Мьюзик») з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» (далі - ТОВ «Сушия») на користь:

- ТОВ «Українська музична видавнича група» 41 340 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав;

- ТОВ «Умиг Мьюзик» 13 780 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2015 порушено провадження у справі.

Відповідач 23.11.2015 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке: у позовній заяві не вказано, в якому статусі в даному судовому процесі виступає Організація; надані позивачами виписки на окремі твори датовані раніше використання спірних музичних творів (03.02.2014 та 04.02.2014); позивачі не зверталися до відповідача для з'ясування питання про наявність у останнього прав на спірні музичні твори; у позовній заяві відсутній документ про ідентифікацію назв творів та їх виконавців; відсутні докази, що публічне сповіщення спірних творів здійснювалося у закладі відповідача.

Організація 18.12.2015 подала суду письмові пояснення, в яких зазначила похвилинну розшифровку відеозаписів, долучених до матеріалів справи, а також зазначила, що відповідач здійснював саме публічне виконання, а не публічне сповіщення спірних музичних творів.

Представник Організації у судовому засіданні 21.12.2015 наголосив на доводах, викладених у письмових поясненнях, поданих суду 18.12.2015, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача підтримали доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому суду 23.11.2015 у письмовому вигляді, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Разом з тим, представники сторін подали суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, проте частиною третьою вказаної статті передбачено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

Частиною третьою статті 77 ГПК України встановлено, що суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Судом в розгляді даної справи оголошено перерву до 18.01.2016 о 12 год. 10 хв.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Як зазначено в пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід брати до уваги факти невиконання ними процесуальних обов'язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК України, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, слід враховувати важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов'язані зі станом здоров'я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо.

Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, характер процесу, клопотання представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

2. Продовжити строк розгляду спору до 18.01.2016 включно.

Суддя О. Марченко