ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 Справа № 917/519/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

До відповідача ОСОБА_1 підприємство "Теплоенерго", 39617, м. Кременчук, вул. Чапаєва, 68

Про стягнення 754 379,14 грн., з яких 77 977,49 грн. - 3 % річних та 676 401,65 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасність розрахунків за договором купівлі-продажу природного газу № 3/3198-ТЕ-24 від 28.12.2012 року.

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_2 (див. протокол судового засідання);

від відповідача: ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання).

26.11.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях 15.10.2015 року, 03.11.2015 року, 10.11.2015 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Комунального підприємства "Теплоенерго" 754 379,14 грн., з яких 77 977,49 грн. - 3 % річних та 676 401,65 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасність розрахунків за договором купівлі-продажу природного газу № 3/3198-ТЕ-24 від 28.12.2012 року за період з 12.08.2014 року по 15.10.2014 року.

Позивач мотивує позовні вимоги наступним:

- відповідачем несвоєчасно виконано зобов'язання щодо оплати отриманого газу в порушення умов договору купівлі-продажу природного газу;

- заборгованість за договором у розмірі 14 595 784,85 грн. сплачено 07.10.2014 року, на рахунок позивача кошти надійшли 15.10.2014 року;

- рішенням господарського суду у справі № 917/1802/15 стягнуто нараховану позивачем пеню, інфляційні втрати та 3 % річних по 11.08.2014 року.

Резюмуючи наведеному, позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" 754 379,14 грн., з яких 77 977,49 грн. - 3 % річних та 676 401,65 грн. - інфляційні нарахування за несвоєчасність розрахунків за договором купівлі-продажу природного газу № 3/3198-ТЕ-24 від 28.12.2012 року за період з 12.08.2014 року по 15.10.2014 року.

Відповідач проти позову заперечує, письмового реагування до суду не надходило. Крім цього, останній надав суду контррозрахунок позовних вимог вх. № 17283 від 26.11.2015 року та платіжне доручення № 1 від 07.10.2015 року (вх. № 17282 від 26.11.2015 року) на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 14 595 784,85 грн..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

28.12.2012 між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та комунальним підприємством "Теплоенерго" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/3198-ТЕ-24, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне: продавець передає покупцеві з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року газ обсягом до 22 844 тис. куб. м. (п. 2.1); приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу (п. 3.3).

На виконання вказаного договору продавець з січня по грудень 2013 року поставив покупцю газ на загальну суму 19 842 286,29 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу (т. 1, а. с. 23-37), за який відповідач розрахувався частково, залишок заборгованості склав 14 595 784,85 грн..

Наведені обставини були предметом розгляду у справі № 917/1802/14, рішенням у якій частково задоволено позов публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з комунального підприємства "Теплоенерго" 800 843,31 грн. пені, 541 865,40 грн. - 3 % річних, 1 749 949,32 грн. - інфляційних втрат, в частині стягнення 14 595 784,85 грн. основного боргу провадження у справі припинено (з огляду на сплату), в частині стягнення 533 895, 54 грн. пені у позові відмовлено.

Вказане рішення частково скасоване постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 року з прийняттям нового рішення у скасованій частині, а саме - з відповідача на користь позивача стягнуто 171 076,34 грн. пені, 58 425,27 грн. - 3% річних, 920,08 грн. витрат зі сплати судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постанова мотивована тим, що відповідальність за несвоєчасну сплату вартості поставленого природного газу, згідно умов укладеного договору купівлі-продажу природного газу, підлягає застосуванню в межах суми 5 246 501,44 грн. (яка є складовою боргу за січень 2013 року - 4 741 739,12 грн. та лютий 2013 року - 504 762,32 грн.), оскільки решта суми боргу є предметом договору про організацію взаєморозрахунків, а тому відсутні підстави для застосування санкцій, передбачених під п. 7.2 п. 7 договору купівлі-продажу природного газу та наслідків ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зазначена постанова апеляційного господарського суду у справі № 917/1802/14 залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року.

Згідно з приписами частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У мотивувальній частині постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі № 917/1802/14 встановлено наступні факти:

(1) на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу № 3/3198-ТЕ-24 від 28.12.2012 року позивачем за період з січня по грудень 2013 року передав відповідачеві природний газ на загальну суму 19 842 286,29 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи № 917/1802/14 актами приймання-передачі природного газу;

(2) КП "Теплоенерго" зобов'язання по оплаті отриманого природного газу у визначені строки не виконало, здійснивши частковий розрахунок за одержаний природний газ на загальну суму 5 151 293,28 грн. що підтверджується доданими до матеріалів справи № 917/1802/14 платіжними дорученнями;

(3) 03.10.2014 року між Територіальним органом Казначейства в Полтавській області, Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської області державної адміністрації, Департаментом фінансів Полтавської області державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконкому Кременчуцької міськради, Управлінням житлово-комунального господарства м. Кременчука, комунальним підприємством "Теплоенерго", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено Договір № 608/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 ОСОБА_4 України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків, а саме: змінено порядок і строки розрахунку за природний газ, поставлений відповідно до Договору купівлі-продажу природного газу № 3/3198-ТЕ-24 від 28.12.2012 року на суму 14 595 784,85 грн. Вказана сума є різницею в тарифах на теплову енергію.

(4) зобов'язання за Договором про організацію взаєморозрахунків відповідачем виконано 07.10.2014 року шляхом перерахування коштів, підтвердженням чого є надана відповідачем копія платіжного доручення № 1 від 07.10.2015 року (вх. № 17282 від 26.11.2015 року).

(5) заборгованість за Договором купівлі-продажу природного газу № 3/3198-ТЕ-24 у сумі 5 246 501,44 грн. виникла за поставлений природний газ у січні 2013 року (на суму 4 741 739,12 грн.) та в лютому 2013 року (на суму 504 762,32 грн.).

Статтею 11111 ГПК України визначено, що за наслідками розгляду касаційної скарги суд приймає постанову. У постанові мають бути зазначені, зокрема, дії, що їх повинні виконати сторони та суд першої інстанції у разі скасування рішення, постанови і передачі справи на новий розгляд; новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення (п. п. 10-11 ч. 2).

За приписами ч. 1 ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.09.2015 року рішення господарського суду Полтавської області від 21.04.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 у справі № 917/519/15 скасовано. Передаючи дану справу на новий розгляд, ВГСУ вказано, що суду слід встановити, чи існувала заборгованість у відповідача перед позивачем за поставлений природний газ за Договором у період, за який позивачем нараховано до стягнення 3 % річних та інфляційні втрати (з 12.08.2014 року по 15.10.2014 року); за умови встановлення факту існування заборгованості у спірний період перевірити розрахунок нарахованих позивачем 3 % річних та інфляційних втрат.

З матеріалів даної справи та постанови ХАГС від 05.02.2015 року у справі № 917/1802/14 вбачається, що у період, за який позивачем нараховано до стягнення 3 % річних та інфляційні втрати, існувала заборгованість у розмірі 95 208,16 грн. (19 842 286,29 грн. - 5 151 293,28 грн. - 14 595 784,85 грн. = 95 208,16 грн.). Отже, штрафні санкції за порушення строків розрахунків позивач мав право нараховувати лише на вищевказану суму.

Пунктом 15 Договору про організацію взаєморозрахунків визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Договір підписано 03.10.2014 року, платіж на виконання його умов проведено 07.10.2014 року. Штрафні санкції у справі № 917/1802/14 нараховувались по 11.08.2014 року включно.

Таким чином, у даній справі з відповідача слід стягувати 3 % річних та інфляційні втрати за період з 12.08.2014 року по 07.10.2014 року.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у розмірі 446,04 грн. та 3 522,70 грн. відповідно. У стягненні 77 531,45 грн. 3 % річних та 672 878,95 грн. інфляційних втрат слід відмовити (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 43, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" (39617, м. Кременчук, вул. Чапаєва, 68) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001) - 446,04 грн. 3 % річних, 3 522,70 грн. інфляційних втрат та 79,37 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 77 531,45 грн. 3 % річних та 672 878,95 грн. інфляційних втрат - у позові відмовити.

Повне рішення складено 15.12.2015 року

Суддя Г.І.Бунякіна