ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.12.2015 р. Справа№ 914/4396/15

Суддя Петрашко М.М. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, с.Паланки Яворівського району Львівської області

до відповідача ОСОБА_3 державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області, м.Яворів Львівської області

про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 07.12.2015р. ВП №49232322; визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.12.2015р. ВП №49232322; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015р. ВП №49598401 з приводу стягнення витрат на проведення виконавчих дій; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015р. ВП №49598383 з приводу стягнення витрат на проведення виконавчих дій

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 07.12.2015р. ВП №49232322; визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.12.2015р. ВП №49232322; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015р. ВП №49598401 з приводу стягнення витрат на проведення виконавчих дій; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015р. ВП №49598383 з приводу стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Розглянувши матеріали позовної заяви від 16.12.2015р. (вх. №4544 від 23.12.2015р.) суд дійшов висновку наявності підстав для відмови у її прийнятті. При цьому суд виходить з наступного:

За змістом ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені ст.16 ЦК України.

Частиною першою ст.1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю

господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким предявлено позовну вимогу.

Підвідомчість справ господарським судам визначена ст. 12 ГПК України, згідно якої господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва,

спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Таким чином, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням ст. 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, мають господарський характер.

Як зазначено у п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам, з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4 1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Із позовної заяви вбачається, що підставою для подання ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 є протиправність дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області що стосуються виконання судових наказів у господарській справі №914/936/15 за позовом Івано-Франківського споживчого товариства Яворівської райспоживспілки до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про зобовязання звільнити та повернути частину приміщення магазину.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно із ч.2 ст.1212 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Частиною 3 ст.1212 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Тобто ст.1212 ГПК України передбачено порядок оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби шляхом подання скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Розгляд господарськими судами скарг у порядку статті 1212 ГПК України є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу (п.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Відтак, враховуючи той факт, що господарські суди не розглядають у порядку позовного провадження позовні заяви учасників виконавчого провадження до органу Державної виконавчої служби про оскарження дій чи бездіяльності цього органу, ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2, для оскарження дій чи бездіяльності органу Державної виконавчої служби повинна звертатись на підставі ст.1212 ГПК України із скаргами на дії органу Державної виконавчої служби, в межах тих господарських справ, по яких було видано накази (по кожній справі окремо).

Згідно п.1 ч.1 ст.62 ГПК України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 62, ст.86 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 07.12.2015р. ВП №49232322; визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.12.2015р. ВП №49232322; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015р. ВП №49598401 з приводу стягнення витрат на проведення виконавчих дій; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2015р. ВП №49598383 з приводу стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

2. Матеріали позовної заяви та доданих до неї документів повернути ОСОБА_2

3. Копії ухвали надіслати сторонам.

4. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

Cуддя Петрашко М.М.