УХВАЛА

15.12.2015Справа № 910/11682/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Інвест"

про стягнення 114829 грн. 45 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від заявника: Хрущ О.О. - представник за довіреністю № 23 від 23.06.2015;

від стягувача: не з'явились.

від боржника: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

13.06.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Інвест" про стягнення 114829 грн. 45 коп. заборгованості за договором підряду № 13 від 17.09.2013, в тому числі 100000 грн. 00 коп. основного боргу, 10850 грн. 00 коп. пені, 400 грн. 00 коп. інфляційних втрат та 1479 грн. 45 коп. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2014 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" задоволені частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" грошові кошти в розмірі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

26.09.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2014 видано наказ.

23.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2014 у справі № 910/11682/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2015, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 29.09.2015, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" про заміну сторони виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2014 у справі № 910/11682/14 повернуто без розгляду.

25.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" надійшла заява від 20.11.2015 про заміну сторони виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2014 у справі № 910/11682/14.

У поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд» зазначає, що за умовами договору № 1 про відступлення права вимоги від 22.10.2013, Товариство з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» передало йому право вимоги згідно з договором підряду № 13 від 17.09.2013 на виконання робіт з капітального ремонту покрівель житлових будинків у м. Києві в 2013 році, а саме капітальний ремонт фасаду житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3-а, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азімут Інвест", виконання зобов'язань за яким було предметом спору у даній справі.

Ухвалою суду від 30.11.2015 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" про заміну сторони виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.09.2014 у справі № 910/11682/14 призначено на 15.12.2015 о 11:30 год.

В судове засідання 15.12.2015 з'явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд», який підтримав заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Представники боржника та стягувача у судове засідання 15.12.2015 не з'явились, клопотань про відкладення розгляду заяви не подавали, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином за адресами, які вказані в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21472672 від 28.11.2015 (стягувач) та № 21472673 від 28.11.2015 (боржник), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями реєстру поштових відправлень суду, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності стягувача та боржника в судовому засіданні 15.12.2015 до суду не надходило.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження в судовому засіданні 15.12.2015 за відсутності представників стягувача та боржника, враховуючи також, що їх неявка не перешкоджає для розгляду вказаної заяви по суті.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/11682/14, суд встановив такі обставини.

22.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013.

За змістом п. 1. договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013, первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з договором підряду № 13 від 17.09.2013 на виконання робіт з капітального ремонту покрівель житлових будинків у м. Києві в 2013 році, а саме капітальний ремонт фасаду житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3-а, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азімут Інвест", а новий кредитор приймає відповідне право вимоги, яке належить первісному кредитору за основним договором, в порядку та на умовах, які передбачені цим договором та чинним законодавством України.

Як передбачено п. 2 договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013, сторони домовились про те, що у відповідності до умов цього договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні, яке виникло з основного договору, в обсязі та на умовах, що на момент переходу цих прав.

Право вимоги первісного кредитора до боржника на момент укладення договору визначене в сумі 100000,00 грн. Вказана заборгованість на момент укладення цього договору не погашена (п. 3 договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013).

Згідно з п. 4 договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013, моментом переходу права вимоги первісного кредитора за основним договором до нового кредитора є підписання даного договору сторонами.

Судом також встановлено, що 29.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саарланд Буд Інвест» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Білтек Буд» (новий кредитор) укладено додаткову угоду до договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013, за якою сторони погодили, що за договором про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013 до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні, яке виникло з основного договору, в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. Крім того, в розумінні ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, новий кредитор є процесуальним правонаступником первісного кредитора, зокрема: новий кредитор набуває всіх процесуальний прав позивача у справі № 910/11682/14, де предметом спору є зобов'язання, щодо якого укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з чинним законодавством; новий кредитор набуває всіх процесуальних прав стягувача у процесі примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/11682/14, виданого на виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с. 164), постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським О.О. від 11.11.2014 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/11682/14 від 26.09.2014.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до статті 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до приписів ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд України у постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13.

Як встановлено судом, згідно з п. 2 договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013, сторони домовились про те, що у відповідності до умов цього договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні, яке виникло з основного договору, в обсязі та на умовах, що на момент переходу цих прав.

Згідно з п. 4 договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013, моментом переходу права вимоги первісного кредитора за основним договором до нового кредитора є підписання даного договору сторонами.

Таким чином, виходячи з наведених положень договору про відступлення права вимоги № 1, предметом такого договору є відступлення новому кредитору прав первісного кредитора, що випливають з договору підряду № 13 від 17.09.2013, які існували в момент підписання договору про відступлення права вимоги № 1 - 22.10.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/11682/14 від 08.09.2014, яке набрало законної сили 26.09.2014, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" задоволені частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" грошові кошти в розмірі 100000 (сто тисяч) грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Так, судом у рішенні від 08.09.2014 № 910/11682/14 встановлено, що 17.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СААРЛАНД БУД ІНВЕСТ" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ІНВЕСТ" (субпідрядник) укладено Договір підряду № 13 (далі - Договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, замовник доручає, а субпідрядник приймає на себе зобов'язання з виконання робіт із капітального ремонту покрівель житлових будинків у м. Києві в 2013 році (адресний перелік об'єктів визначається розпорядженням КМДА від 29.04.2013 № 658), а саме: капітальний ремонт фасаду житлового будинку за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Івана Мазепи, 3-а (надалі - об'єкт).

Судом встановлено, що у строки, зазначені у п. 2.1 договору №13 від 17.09.2013, та станом на день звернення позивача з позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ ІНВЕСТ", в порушення норм укладеного між сторонами договору №13 від 17.09.2013, до виконання робіт із капітального ремонту покрівель житлових будинків у м. Києві в 2013 році (адресний перелік об'єктів визначається розпорядженням КМДА від 29.04.2013 № 658), а саме: капітального ремонту фасаду житлового будинку за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Івана Мазепи, 3-а, не приступило, що також не було спростовано відповідачем, зокрема не надано доказів належного виконання робіт у передбачені договором строки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із вимогою вих. № 70 від 24.10.2013 (отримано відповідачем 24.10.2013), в якій, посилаючись на ст. 651 Цивільного кодексу України та п. 5.1.3 договору №13 від 17.09.2013, повідомив про відмову від вказаного договору підряду №13 від 17.09.2013 та просив протягом 7 календарних днів, з моменту отримання даної вимоги перерахувати на розрахунковий рахунок позивача сплачений аванс в розмірі 100000,00 грн.

Проте відповіді на вимоги позивача відповідач не надав, сплачену суму авансу в розмірі 100000,00 грн. не повернув, що не було спростовано відповідачем, зокрема не надано доказів повернення вказаної суми.

Відповідно до п. 5.1.3 Договору та ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, замовник має право відмовитися від Договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо субпідрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення у строк, визначений Договором, стає неможливим.

Оскільки відповідач у відповідності до умов Договору в частині строків виконання робіт не приступив до їх виконання, то суд у рішенні від 08.09.2014 дійшов висновку, що договір підряду № 13 від 17.09.2013 може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі.

Згідно з п. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи те, що п. 5.1.3 договору підряду №13 від 17.09.2013 передбачено право замовника на односторонню відмову, а також, з огляду на те, що позивач звертався до відповідача з вимогою, в якій відмовився від договору №13 від 17.09.2013, господарський суд у рішенні від 08.09.2014 № 910/11682/14 встановив, що спірний Договір є розірваним внаслідок відмови позивача від вказаного Договору з 24.10.2013.

За правилами статті 611 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов'язання.

На підставі вищевикладеного господарський суд у рішенні від 08.09.2014 № 910/11682/14 встановив, що заявлена позивачем до стягнення сума сплаченого авансу в розмірі 100000,00 грн. є збитками в розумінні ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України та ст. 22 Цивільного кодексу України, а тому підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ст. 611, 612, 849 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, з огляду на встановлені судом у рішенні від 08.09.2014 у даній справі обставини, право позивача на стягнення з відповідача 100000,00 грн. збитків виникло з 24.10.2013, внаслідок відмови позивача від договору підряду № 13, в силу приписів ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що договір про відступлення права вимоги № 1, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Білтек-Буд» просить суд замінити сторону виконавчого провадження з виконання наказу № 910/11682/14 від 26.09.2014, укладений 22.10.2013, тобто до моменту виникнення у позивача права вимоги 100000,00 грн. в якості збитків з відповідача, а тому, враховуючи те, що предметом відступлення за договором про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013 можуть бути лише ті права, які існували в момент підписання договору - 22.10.2013, право вимоги 100000,00 грн., яке виникло з 24.10.2013, є таким, що не передано, оскільки це право станом на 22.10.2013 було відсутнім у самого позивача.

Оскільки приписами ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству, суд при винесенні ухвали, в тому числі за наслідками розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, позбавлений процесуальної можливості визнати договір про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013 недійним як такий, що суперечить законодавству.

Водночас суд не позбавлений права встановити наявність чи відсутність права, яке уступається, на момент уступки та відповідно факт дійсної передачі такого права.

Крім того, рішення суду у справі № 910/11682/14, яким встановлені обставини щодо моменту виникнення у позивача права вимоги 100000,00 грн. збитків та наявності підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 100000,00 грн. внаслідок розірвання договору підряду № 13 від 17.09.2013, прийняте 08.09.2014 та набрало законної сили 26.09.2014, тобто після укладення договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013.

Рішенням у справі № 910/11682/14 встановлено факт наявності у відповідача обов'язку щодо відшкодування збитків у розмірі 100000,00 грн. саме на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест". При цьому, будь-яких доводів щодо наявності договорів про відступлення права вимоги та про заміну кредитора у зобов'язанні (на Товариство з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд") суду надано не було. Так, рішення суду у справі № 910/11682/14 набрало законної сили 26.09.2014.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. № 8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Таким чином, з огляду на наявність рішення у справі № 910/11682/14 щодо стягнення з відповідача на користь позивача 100000,00 грн., яке набрало законної сили 26.09.2014, обставини, встановлені у даному рішенні, не можуть ставитись під сумнів та бути спростовані у порядку, не передбаченому процесуальним законом, тобто поза межами перегляду даного рішення в апеляційному (касаційному) порядку або за нововиявленими обставинами.

По суті, сторона у виконавчому провадженні може бути замінена у випадку заміни кредитора у господарському зобов'язанні (матеріальне правонаступництво) лише після виникнення підстав такої заміни після винесення рішення суду. У протилежному випадку - здійснення судом процесуальної заміни (правонаступництва) стягувача (первісного кредитора - позивача) на нового стягувача буде спростовувати у спосіб, не передбачений процесуальним законом, встановлені судом факти щодо наявності заборгованості у відповідача саме перед позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест") у справі.

З огляду на вищенаведене, зокрема встановлення станом на момент укладення договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013 факту відсутності права вимоги у позивача суми 100000,00 грн. та укладення договору про відступлення права вимоги № 1 від 22.10.2013 до винесення рішення у справі № 910/11682/14, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни сторони (стягувача) виконавчого провадження з виконання наказу у справі № 910/11682/14 від 26.09.2014.

В той же час, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права укласти новий договір про відступлення права вимоги у порядку, встановленому чинним законодавством, на підставі якого звернутись із відповідною заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 25, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Білтек Буд" про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) від 20.11.2015.

Суддя І.М. Отрош