РІШЕННЯ

21 грудня 2015 року Справа № 913/704/15

Провадження №3/913/704/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ

до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа», м. Лисичанськ, Луганська область

про стягнення 23 999 065 грн. 30 коп.

колегія суддів у складі:

головуючий колегії ОСОБА_1

суддя Фонова О.С.

суддя Якушенко Р.Є.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність №142 від 08.07.2015 (до перерви);

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 3 від 14.01.2015 (до перерви);

ОСОБА_4, довіреність №2 від 14.01.2015 (до перерви).

В судовому засіданні 17.12.2015 на підставі приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.12.2015, 14 годин 10 хвилин.

Після перерви в судове засідання 21.12.2015 повноважні представники сторін у справі не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

в с т а н о в и в:

Суть спору: ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» (далі Позивач) заявлено вимогу про стягнення з КП «Лисичанськтепломережа» (далі Відповідач) заборгованості за договором від 01.09.2011 №3 за активну електроенергію в розмірі 15 472 554,66 грн., пені 173 967,20 грн., 3% річних 447 137,81 грн. та інфляційних витрат 7 905 405,63 грн.

Позовні вимоги з посиланням на норми статей 525, 526, 623, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) обґрунтовані порушенням відповідачем умов вказаних договорів по розрахунках за спожиту електроенергію.

Представником позивача до канцелярії господарського суду Луганської області було надано клопотання б/н від 21.12.2015 про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідне клопотання прийнято судом до уваги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №2538 від 18.12.2015 позовні вимоги визнав частково в частині стягнення основного боргу за активну електроенергію в розмірі 15 472 554,66 грн.

В частині стягнення пені відповідач зазначає наступне.

13.01.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VIII. Відповідно до ч.2 ст. 2 цього закону встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа», є зокрема, виробником житлово-комунальних послуг, місцем знаходженням та діяльності якого є м. Лисичанськ Луганської області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р було затверджено перелік населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція. Місцезнаходженням відповідача є м. Лисичанськ Луганської області, яке включене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, на правовідносини сторін щодо заборгованості за спожитий природний газ розповсюджується дія цього закону, а відтак і мораторій на стягнення пені.

Також, відзивом на позовну заяву №1977 від 25.09.2015 відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат посилаючись на укладання багатостороннього договору ( між органом Держказначейства в Луганській області, Департаментом фінансів Луганської ОДА, фінансовим управлінням Лисичанської міської ради, відповідачем, позивачем, ДП «Енергоринок» та ПАТ «Донбасенерго») про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2015 №375.

Крім того, відповідач просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідне клопотання прийнято судом до уваги.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши присутніх в судових засіданнях під час судового розгляду справи представників позивача та відповідача, суд встановив такі фактичні обставини.

01.09.2011 між сторонами у справі був укладений договір про постачання електричної енергії № 3 (далі договір) (а.с.16-25).

Відповідно до пункту 1.1 договору Постачальник електроенергії (позивач) постачає електричну енергію Споживачу (відповідачеві) для забезпечення потреб електричних установок Споживача з загальною дозволеною потужністю 10950 кВт, величини якої по кожному обєкту зазначені у додатку до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача», а Споживач оплачує Постачальнику електроенергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Загальна приєднана потужність у точці (точках) підключення становить 10950 кВт. Величини приєднаної потужності по кожному обєкту визначені на підставі номінальної потужності приєднаних до електричної мережі струмоприймачів та трансформаторів споживача. Величини приєднаної потужності по кожному обєкту зазначені у Додатку «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача».

За умовами договору Споживач зобовязаний для визначення величини спожитої електроенергії щомісячно 1-ого числа, згідно з Додатком Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, знімати покази розрахункових засобів обліку, підтверджувати покази розрахункових засобів обліку, оформляти результати відповідно до Додатку Форма ОСОБА_1 про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії та направляти уповноваженого представника до Постачальника для подання ОСОБА_1 про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії за розрахунковий період і отримання рахунків для здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію та інших платежів, передбачених договором (пункт 2.3.3 договору);

Відповідно до пункту 7.9 договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються Споживачем у порядку, передбаченому додатком Порядок розрахунків.

Пунктом 3 Додатку до договору Порядок розрахунків передбачено, що величина коштів, яку необхідно оплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, визначається наступним чином: обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів розрахункових засобів обліку множиться на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду (а.с.26-27).

Розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електроенергії; оплату сум на відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання (пункт 9 Додатку Порядок розрахунків до договору).

На виконання умов договору відповідачем було складено, підписано та надано позивачу акти і звіти про використану активну електричну енергію за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року, липень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року (а.с.28-30, 33-35, 38-40, 43-45, 48-50, 53, 56-57, 61-63, 67-69, 73-75, 79-81, 85-87, 91-93, 96-97).

За результатами надання обумовлених договором послуг за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року, липень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року позивачем відповідачеві направлялися відповідні рахунки за спожиту активну електроенергію (а.с. 31-32, 36-37, 41-42, 46-47, 51-52, 54-55, 58-59, 64-65, 70-71, 76-77, 82-83, 85, 88-89, 91, 94-96, 98-99).

Вказані рахунки були отримані повноважним представником відповідача у справі.

Відповідач в порушення умов договору своєчасно та у повному обсязі оплату не здійснював, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року, липень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 15 472 554,66 грн. за спожиту активну електроенергію, що і стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

Пунктом 4.4.1 договору сторони визначили, що у разі порушення споживачем строку розрахунку за активну електроенергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електроенергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за не обліковану електричну енергію та на відшкодування збитків споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від розміру простроченого платежу за кожний день прострочення. На суму нарахованої пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань Споживачу надаються окремі рахунки.

На підставі умов договору, а також з урахуванням приписів ст. 232 Господарського кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за порушення строків оплати поставленої активної електроенергії за період з 01.09.2014 по 07.02.2015 за прострочення оплати активної електроенергії спожитої в лютому 2014 року квітні 2014 року, липні 2014 року, жовтні 2014 року січні 2015 року у розмірі 173 967 грн. 20 коп., що підтверджено відповідним розрахунком. На суму пені позивачем відповідачеві були виписані рахунки (а.с. 60, 66, 72, 78, 84, 90).

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у сумі 447 137 грн. 81 коп. та інфляційні витрати у сумі 7 905 405 грн. 63 коп., що підтверджено відповідними розрахунками позивача, наявними у матеріалах справи. На суму 3% річних та інфляційних витрат було виписано рахунки (а.с. 100-101).

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору про постачання електричної енергії № 3 від 01.09.2011, який за своєю правовою природою є різновидом договорів купівлі-продажу і до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Фактичні обставини свідчать, що позивач на виконання умов договору постачав відповідачу електроенергію, претензій щодо постачання електроенергії у відповідача немає.

Обсяги спожитої електроенергії за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року, липень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, позивач підтверджує відповідними звітами споживача про використану електроенергію та рахунками.

Таким чином, заборгованість відповідача за активну електроенергію за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року, липень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року в сумі 15 472 554 грн. 66 коп. підтверджена матеріалами справи, заявлена обґрунтовано та підлягає до стягнення з відповідача.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 4.4.1 договору сторони передбачили відповідальність - у разі порушення Споживачем передбачених додатком Порядок розрахунків строку розрахунку за активну електроенергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електроенергії … у вигляді нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня. На суму нарахованої пені Споживачу надається окремий рахунок.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За порушення строків оплати поставленої активної електроенергії за період з 01.09.2014 по 07.02.2015 відповідачу нарахована пеня у розмірі 173 967 грн. 20 коп.

Перевіривши розрахунок заявленої суми пені, суд дійшов висновку, що позивачем пеня нарахована вірно та є обґрунтовано заявленою.

Суд не приймає посилання позивача на укладання багатостороннього договору (між органом Держказначейства в Луганській області, Департаментом фінансів Луганської ОДА, фінансовим управлінням Лисичанської міської ради, відповідачем, позивачем, ДП «Енергоринок» та ПАТ «Донбасенерго») про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2015 №375, оскільки на день розгляду справи відповідний договір не укладено.

Проте, суд погоджується з твердженнями відповідача стосовно того, що на правовідносини сторін щодо заборгованості за спожиту електроенергію розповсюджується дія Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VIII (далі Закон №85), а відтак і мораторій на стягнення пені, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що дійсно Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» є виробником житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» є енергопостачальною компанією в розумінні ст. 275 Господарського кодексу України, а правовідносини між сторонами за договором 01.09.2011 №3 підпадають під дію Закону №85, оскільки предметом даного договору є постачання електроенергії.

Враховуючи вище викладене, у стягненні пені в розмірі 173 967,20 грн. слід відмовити.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у сумі 447 137 грн. 81 коп. та інфляційні витрати у сумі 7 905 405 грн. 63 коп., що підтверджено відповідними розрахунками позивача, наявними у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню у загальній сумі 23 825 098 грн. 10 коп., з них: 15 472 554 грн. 66 коп. - борг за активну електроенергію, 447 137 грн. 81 коп. - 3% річних, 7 905 405 грн. 63 коп. інфляційні витрати.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню частково з віднесенням на відповідача судових витрат у справі пропорційно задоволеним вимогам на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Лисичанськтепломережа, вул. Баумана, буд. 17, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113, ідентифікаційний код 13401321, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне обєднання, кв. Гайового, буд. 35А, м. Луганськ, ідентифікаційний код 31443937:

- на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 60 в філії ЛОУ ВАТ „Державний Ощадний банк України, МФО 304665, код 31443937, суму боргу за використану активну електроенергію у сумі 15 472 554 грн. 66 коп. (п'ятнадцять мільйонів чотириста сімдесят дві тисячі пятсот пятдесят чотири гривні 66 копійок), видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили;

- на поточний рахунок № 4 в АТ „ОСОБА_5 ОСОБА_1, МФО 380805, код 31443937, 3% річних у сумі 447 137 грн. 81 коп. (чотириста сорок сім гривень 81 коп.), інфляційні витрати у сумі 7 905 405 грн. 63 коп. (сім мільйонів девятсот пять тисяч чотириста пять гривень 63 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 72 550 грн. 25 коп. (сімдесят дві тисячі пятсот пятдесят грн. 25 коп.), видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення пені у сумі 173 967 грн. 20 коп. (сто сімдесят три тисячі девятсот шістдесят сім гривень 20 коп.) відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.12.2015

Головуючий суддя А.В. Секірський

Суддя О.С. Фонова

Суддя Р.Є. Якушенко