РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/27459/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обимеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ" про стягнення 41 638,58 грн., за участю представників позивача - ОСОБА_2, довіреність №б/н від 20.08.2013 року, відповідача - Коноваленко О.А., довіреність №4 від 20.03.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року до суду звернувся позивач з вимогами до відповідача про стягнення 25 063,00 грн. заборгованості по орендній платі, 13 358,59 грн. суми інфляційних втрат, 2 506,30 грн. пені, 710,69 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням останнім своїх зобов'язань із сплати орендної плати за договором оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №16/11 від 01.09.2011 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 09.11.2015 року.

В судовому засіданні 09.11.2015 року оголошено перерву на 07.12.2015 року.

В судовому засіданні 07.12.2015 року оголошено перерву на 14.12.2015 року.

07.12.2015 року представником відповідача через канцелярію суду надано письмові пояснення щодо складових основного боргу.

11.12.2015 року представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові в частині стягнення 19 148,50 грн.

14.12.2015 року представником позивача через канцелярію суду надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просив суд про стягнення 14 120,00 грн. заборгованості по орендній платі, 6 557,68 грн. суми інфляційних втрат, 1 420,00 грн. пені та 400,38 грн. 3% річних, яка прийнята судом до розгляду.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2011 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обимеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №16/11, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об'єкт оренди (орендоване майно), згідно п. 1.2. даного договору, з метою його використання для розміщення обладнання широкосмугового радіо доступу до мережі Інтернет та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 5.1 договору оренди за оренду майна згідно даного договору орендар сплачує орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 5.2. договору оренди передбачено, що розмір орендної плати за місяць, за погодженням сторін, складає 7 060,00 грн.

Сума орендної плати, вказаної в п. 5.2. даного договору сплачується орендарем до 20 числа поточного місяця самостійно на підставі договору. Орендар виступає податковим агентом орендодавця на сплачує з суми зазначеної в п. 5.2. даного договору всі податки на доходи фізичних осіб відповідно до Податкового кодексу України та згідно з діючим законодавством України (п. 5.3. договору).

Нарахування орендної плати починається з дня підписання обома сторонами акта приймання - передачі об'єкта оренди згідно умов цього договору (п. 5.4. договору).

На підтвердження виконання свого зобов'язання за договором оренди позивач надав суду акт №1 прийому-передачі об'єкту оренди від 01.09.2011 року, який підтверджує факт передачі орендодавцем орендареві орендованого майна.

Та на підтвердження факту користування об'єктом оренди позивач надав суду також акт №2 повернення об'єкту оренди від 31.08.2014 року.

31.08.2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обимеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (орендар) було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди, за умовами якої сторони дійшли згоди припинити дію договору з 31 серпня 2014 року (п.1 додаткової угоди).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Поясненнями позивача, відповідача, актами №1 прийому-передачі об'єкту оренди від 01.09.2011 року та №2 про повернення об'єкту оренди від 31.08.2014 року, додатковою угодою №1 від 31.08.2014 року, які містяться в матеріалах справи підтверджується наявність заборгованості у відповідача перед позивачем із сплати орендної плати за договором оренди нерухомого індивідуально визначеного майна №16/11 від 01.09.2011 року у сумі 14 120,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі у розмірі 14 120,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позов в частині стягнення 400,38 грн. 3% річних та 6 557,68 грн. інфляційних втрат обґрунтований та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 11.1. договору передбачено, що за прострочення строків платежів, згідно даного договору, орендар сплачує орендодавцеві пеню від суми заборгованості у розмірі річної облікової ставки НБУ на день нарахування поділеної на кількість днів в році (360) за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми заборгованості.

Позовні вимоги в частині стягнення 1 420,00 грн. пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань за договором оренди на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими, та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обимеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1, літ. А; код 30753866) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (24000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 14 120 (чотирнадцять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп. заборгованості по орендній платі, 1 420 (одна тисяча чотириста двадцять) грн. 00 коп. пені, 6 557 (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 68 коп. інфляційних втрат, 400 (чотириста) грн. 38 коп. 3 % річних та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 17.12.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна