номер провадження справи 3/66/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.2015 Справа № 908/2195/13

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі №908/2195/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ідентифікаційний код 03345716)

про стягнення 2007105,80 грн.

за участю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м.Запоріжжя,

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1, довіреність №19/2868 від 01.04.2015р.;

від ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.07.2013р. по справі №908/2195/13 позовні вимоги ПАТ НАК Нафтогаз України задоволено повністю та стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз на користь позивача 468084,58 грн. пені, 1445404,30 грн. штрафу, 93616,92 грн. - 3 % річних від простроченої суми та 40142,12 грн. витрат на судовий збір.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду України від 10.09.2013р. по справі №908/2195/13, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2013р., апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз на рішення господарського суду Запорізької області від 31.07.2013р. у справі № 908/2195/13 задоволено частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 31.07.2013р. у справі №908/2195/13 скасовано частково.

Позовні вимоги ПАТ НАК Нафтогаз України до ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз про стягнення 2007105,80 грн. задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз на користь ПАТ НАК Нафтогаз України пеню у розмірі 434102,43 грн., 3 % річних у розмірі 86820,47 грн., штраф у розмірі 1445404,30 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 39462,47 грн.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ НАК Нафтогаз України до ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз про стягнення пені у розмірі 33982,15 грн. та 3% річних у розмірі 6796,45 грн.

Стягнуто з ПАТ НАК Нафтогаз України на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 338,62 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 31.07.2013р. у справі №908/2195/13 залишено без змін.

27.09.2013р. на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду видано наказ №908/2195/13.

30.10.2013р. Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на підставі наказу №908/2195/1327 від 27.09.2013р. винесено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 40467776.

20.12.2013р. на підставі п.15 ч.1 ст. 37, ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку подовженням дії процедури погашення заборгованості підприємств паливно енергетичного комплексу до 01.01.2014р. відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", в якій приймав участь відповідач, постановою ДВС виконавче провадження № 40467776 було зупинено.

08.01.2014р. виконавчою службою виконавче провадження з примусового виконання наказу №908/2195/13 від 27.09.2013р. поновлено на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

30.01.2014р.у звязку з повним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом здійсненим припиненням зобовязань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 40467776 з примусового виконання наказу суду було закінчено, про що винесено виконавчою службою постанову про закінчення виконавчого провадження.

Супровідним листом № 750-1/11 від 30.01.2014р. на адресу суду направлено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу № 908/2195/13 від 27.09.2013р. Оригінал наказу № 908/2195/13 від 27.09.2013р. повернуто на адресу суду. В підтвердження відправлення суду даного супровідного листа ДВС надано реєстр рекомендованої кореспонденції по Україні з поштовим штемпелем від 20.02.2014р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області 20.02.2014р. по справі №908/2195/13 в задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз від 11.02.2014р. № 19/0722 про витребування наказу № 908/2195/13 від 27.09.2013р. з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області та визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено повністю.

Ухвалою господарського суду Запорізької області 06.03.2014р. по справі №908/2195/13 в задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз від 27.02.2014р. № 09-06/4059 про витребування наказу №908/2195/13 від 27.09.2013р. з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області та визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено повністю.

Ухвалою господарського суду Запорізької області 19.05.2014р. по справі №908/2195/13 в задоволенні скарги ПАТ НАК Нафтогаз України від 06.03.2014р. №14/2-144 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, відмовлено повністю.

Доводи Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України визнано неправомірними, скаргу ПАТ НАК Нафтогаз України від 06.03.2014р. № 14/2-144 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області відхилено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2014р. у справі №908/2195/13 апеляційну скаргу ПАТ НАК Нафтогаз України залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.05.2014р. по справі №908/2195/13 залишено без змін.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.08.2014р. у справі №908/1678/14, яке залишено без змін апеляційною та касаційною інстанцією, визнано недійсним односторонній правочин з припинення зобовязання зарахуванням зустрічних однорідних вимог строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, оформленій у вигляді заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» № 1 (вих. № 19/2923 від 30.12.2013р..

За заявою ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», у звязку з встановленими рішенням господарського суду Запорізької області від 04.08.2014р. у справі №908/1678/14 обставинами, ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. у справі №908/2195/13 (суддя Попова І.А.) переглянуто за нововиявленими обставинами ухвалу господарського суду від 19.05.2014р.у даній справі.

Вказаною ухвалою визнано недійсною (незаконною) постанову від 30.01.2014 р. ВП № 40467776 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби України ГУЮ у Запорізькій області про закінчення виконавчого провадження.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 15.09.2015 р. винесено постанови про скасування постанови від 30.01.2014р. про закінчення виконавчого провадження та про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області від 27.09.2013р. №908/2195/13.

23.09.2015р. боржник надав до суду заяву про визнання наказу №908/2195/13 від 27.09.2013р. таким, що не підлягає виконанню оскільки сторонами укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу газу від 04.04.2012р. № 2/12-ПР.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.10.2015р. в задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз від 22.09.2015р. №19/10192 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено повністю. Дана ухвала мотивована тим, що за змістом супровідного листа господарського суду Запорізької області від 24.10.2014р. №09-33/1599 матеріали справи № 908/2195/13 були направлені 29.05.2014р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.05.2014р Вказана справа до господарського суду Запорізької області не поверталась, тобто матеріали справи втрачені. Сторони не звертались до суду з заявами про відновлення справи, а надані матеріали є недостатніми для розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відомості про направлення до апеляційної інстанції господарським судом Запорізької області справи № 908/2195/13 у 3-х томах супровідним листом № 09-33/818 від 25.05.2014р. підтверджуються даними, що містяться у базі діловодства суду.

Також з матеріалів справи слідує, що 28.09.2015 року на адресу господарського суду Запорізької області надійшов лист начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (вих.. 15921-3/II від 16.09.2015р.) з проханням направити на адресу виконавчої служби оригінал наказу №908/2195/13, виданий господарським судом 27.09.2013р.

04.12.2015р. листом №908/2195/13 на лист ВДВС вих. 15921-3/II від 16.09.2015р. керівник апарату господарського суду Запорізької області повідомив виконавчу службу про втрату справи №908/2195/13 та відсутність у господарського суду оригіналу наказу №908/2195/13 від 27.09.2013р. Також цим листом було розяснено про право на звернення в порядку ст.120 ГПК України за видачею дублікату.

04.12.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга №19/13388 від 04.12.2015р. Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі №908/2195/13, а також клопотання №19/13387 від 04.12.2015р. про вжиття заходів, передбачених ст. 67 ГПК України, а саме заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчиняти дії: здійснювати заходи примусового стягнення у вигляді предявлення до виконання платіжних вимог №2039 від 25.11.2015р. на суму 2005789,67 грн., №2050 від 25.11.2015р. на суму 2005789,67 грн., №2051 від 25.11.2015р. на суму 2005789,67 грн., у тому числі шляхом звернення стягнення на відкриті розрахункові рахунки у банківських установах і примусове списання з них грошових коштів, а також звернення стягнення на інше рухоме та нерухоме майно заявника на підставі постанови про поновлення виконавчого провадження від 15.09.2015р. ВП№40467776 у сумі 2005789,67 грн. до розгляду скарги заявника по суті та прийняття судом відповідного рішення.

У скарзі боржник просив визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по предявленню до виконання платіжних вимог №2039 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн., №2050 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн. та №2051 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн., а також просив зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернути публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» списані грошові кошти у розмірі 15 831,09 грн. з рахунку № 0497 відкритому в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування своїх вимог ПАТ « Запоріжгаз» посилається на ч.1, 2 ст.17, ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. ст. 116, 121-2 ГПК України. Та мотивує тим, що відповідно вказаних норм чинного законодавства державний виконавець здійснює виконання рішення на підставі виконавчого документу. Оскільки наказу у виконавчої служби на виконанні немає, то виконавець незаконно виставив платіжні вимоги на стягнення з рахунків боржника грошових коштів.

Ухвалою від 07.12.2015р. прийнято скаргу до розгляду, призначено розгляд скарги на 16.12.2015р. та відмовлено у задоволені клопотання про забезпечення скарги.

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов висновку про задоволення скарги у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені прав та обовязки державного виконавця. Згідно ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та у порядку, встановленому виконавчим документом та Законом.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» наведений вичерпний перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню, зокрема, накази господарських судів.

Суд зазначає, що на спірні правовідносини відновлення виконавчого провадження поширюється дія статті 51 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно з ч.ч.1,3,4 ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

При цьому, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" питання про здійснення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду, зокрема стягнення грошових коштів, має бути вирішене державним виконавцем після отримання виконавчого документа від стягувача або суду, якому з моменту надходження постанови про відновлення виконавчого провадження надається трьохмісячний термін для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Викладене узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. У разі втрати оригіналу наказу, предявити дублікат цього виконавчого документу, виданого в порядку ст. 120 ГПК України. Також вищенаведена позиція суду узгоджується з приписами п. 13 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону (Висновок суду також знаходить своє підтвердження у постанові ВГСУ від 02.12.2014р у справі № 916/2510/13).

Натомість виконавча служба, відновивши виконавче провадження ВП № 40467776, почала виконання рішення без предявлення виконавчого документа в строки, визначені ч. 4 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження".

Як слідує з матеріалів скарги на дії ДВС, господарським судом Запорізької області лист державної виконавчої служби №15921-3/II від 16.09.2015р. з додатками на 8 акр. серед, яких і постанова від 15.09.2015р. про відновлення виконавчого провадження, був отриманий 28.09.2015р., про свідчить штемпель канцелярії суду на цьому листі (вхід. № 0906/36429). Строк для предявлення виконавчого документу, що встановлений ч. 4 ст. 51 України "Про виконавче провадження" закінчується 28.12.2015р.

Натомість за відсутності виконавчого документу у державної виконавчої служби до моменту закінчення строку для його предявлення державним виконавцем 25.11.2015р. було виставлено платіжні вимоги за №№ 2039, 2050,2051 про стягнення коштів з рахунків боржника в філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» відповідно за №№ 0497, 2647, 2647 на суму 2005789,67грн. кожна з призначенням платежу «на підставі наказу господарського суду Запорізької області № 908/2195/12 від 27.09.2013р.», який не був на той момент предявлений до виконавчої служби у відновленому провадженні і строк його предявлення до виконання, визначений ч. 4 ст. 51 України "Про виконавче провадження", не сплив.

За платіжним доручення №2039 від 03.12.2015р. по платіжній вимозі № 2039 від 25.11.2015р. з банківського рахунку боржника № 0497 на рахунок Головного управління юстиції у Запорізькій області банком було перераховано 15 831,09грн.

В заяві відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 15.12.2015р. № 21132-5/11 останній просив суд розглянути скаргу без участі його представника, відмовити у задоволенні скарги і повідомив суду, що наказ №908/295/13 від 26.09.2013р. після закінчення виконавчого провадження було направлено на адресу господарського суду у Запорізькій області разом з копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.01.2014р. Нормативного обґрунтування своєї позиції, викладеної у вказаній заяві, виконавча служба не навела.

За таких обставин, оскільки господарським судом наказ після відновлення виконавчого провадження до виконавчої служби не предявлявся у звязку з його відсутності у суду та втратою матеріалів справи, про що свідчить лист господарського суду від 04.12.2015р. і відомостей про видачу в порядку ст. 120 ГПК України дублікату наказу №908/2195/13 в базі даних діловодства суду немає, то дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по предявленню до виконання платіжних вимог №2039 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн., №2050 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн. та №2051 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн. є неправомірними.

Враховуючи наведене, скарга відповідача на дії ДВС в цій частині підлягає задоволенню.

У п. 9.13 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Вимог скарги ПАТ «Запоріжгаз» в частині зобовязання відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернути публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» списані грошові кошти у розмірі 15 831,09 грн. з рахунку № 0497 відкритому в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» задоволенню не підлягають, оскільки скаржник по-перше не зазначив правової підстави для заявлення таких вимог в порядку ст.121-2 ГПК України та не вказав, якою правовою нормою передбачено такі обовязки відділу примусового виконання рішень ; по-друге, такі вимоги не ґрунтуються на Законі України « Про виконавче провадження».

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Спеціальними нормами (ч. 2 ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 3 ст. 11 Закону України "Про державну виконавчу службу") також передбачено відшкодування збитків, заподіяних державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження.

Враховуючи наведене вимоги про зобовязання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернути публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» списані грошові кошти у розмірі 15 831,09 грн. з рахунку № 0497 відкритому в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» може бути предметом позовного провадження.

Клопотання відповідача про зобовязання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зупинити виконавче провадження № 40467776 не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не підтвердив того, що він на даний час знаходиться у реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", а отже не довів в супереч вимог ст. ст. 33,34 ГПК України належними та допустимими доказами наявність на даний час підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі №908/2195/13 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби України ГТУЮ у Запорізькій області задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по предявленню до виконання платіжних вимог №2039 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн., №2050 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн. та №2051 від 25.11.2015р. на суму 2 005 789,67 грн.

3. В частині вимог щодо зобовязання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернути публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» списані грошові кошти у розмірі 15 831,09 грн. з рахунку № 0497 відкритому в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» скаргу залишити без задоволення.

Суддя Т.В. Мойсеєнко