ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"28" грудня 2015 р. Справа № 911/5479/15

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову

У справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС»

ОСОБА_2

про визнання недійсним договору та рішення загальних зборів, визнання права власності

Суддя Карпечкін Т.П.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС», укладеного 21.10.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2; визнання за ОСОБА_3 права власності на частку в розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС»; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС», оформленого протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС» №21/10/15 від 21.10.2015 року.

Провадження у справі № 911/5479/15 порушено ухвалою суду від 25.12.2015 року.

Одночасно з позовом, позивачем подано заяву б/н від 24.12.2015 року про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій позивач просить до вирішення спору по суті накласти арешт на частку в розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС» та заборонити державному реєстратору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області проводити державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС», в тому числі тих, які пов'язані зі зміною складу учасників, а також вносити будь-які зміни до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС», що не пов'язані зі змінами в установчих документах.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову позивач зазначає, що підставою для звернення з позовом до суду стало незаконне відчуження частки позивача у статутному капіталі юридичної особи на підставі підроблених документів. Внаслідок таких незаконних дій відповідачів, позивач як власник частки у розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос», незаконно був позбавлений права власності на зазначену частку, а також втратив статус учасника Товариства, що однозначно свідчить про порушення його права власності та корпоративних прав.

Як зазначає позивач та вбачається зі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС», затвердженого рішенням загальних зборів, оформлених протоколом від 12.02.2015 року № 12/02/15, державну реєстрацію якого проведено у встановленому законодавством порядку 19.02.2015 року, позивач - ОСОБА_3 є єдиним учасником Товариства з часткою 100 відсотків статутного капіталу.

Позивач зазначає, що як власник 100% частки у статутному капіталі Товариства, спірний договір купівлі-продажу частки (за яким позивач продав свою частку ОСОБА_4) ним не підписувався і не укладався, загальні збори 21.10.2015 року, оформлені протоколом № 21/10/10 не скликались та не проводились і позивач не був присутнім на таких зборах. Відповідні обставини свідчать про підроблення спірних документів та є підставою позовних вимог у справі № 911/5479/15. Також, позивач зазначає, що на підставі підроблених документів (договору та протоколу загальних зборів) була проведена реєстрація змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС», згідно яких учасником Товариства безпідставно став ОСОБА_4, який на сьогоднішній день одноосібно здійснює контроль та управління Товариством, має можливість проводити незаконні загальні збори учасників Товариства та приймати рішення, на підставі яких можуть бути внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи, що підставами позову у справі № 911/5479/15 є незаконність набуття відповідачем2 частки у статутному капіталі Товариства, з метою недопущення подальшого відчуження відповідачем2 частки у розмірі 100 відсотків статутного капіталу іншим особам, і запобігання подальшого порушення корпоративних прав позивача, останній просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС».

Невжиття таких заходів може призвести до того, що за час судового розгляду позову частка у розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства може бути відчужена відповідачем 2, який на даний час значиться єдиним учасником та власником відповідної частки, і корпоративні права перейдуть до інших осіб, що утруднить чи унеможливить захист прав та інтересів позивача за заявленими позовними вимогами у разі задоволення позовних вимог. Крім того, в разі відчуження відповідачем 2 спірної частки у розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства третім особам, контроль та управління Товариством перейде до інших осіб і позивач буде змушений залучати нових відповідачів чи подавати нові позови, що призведе затягування судового розгляду та додаткових витрат коштів та часу на відновлення порушеного права.

Таким чином, з метою недопущення внесення будь-яких змін до відомостей про Товариство, для забезпечення належного, своєчасного та ефективного розгляду справи, вбачається необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів Товариства, в тому числі тих, які пов'язані зі зміною складу учасників Товариства, а також змін до відомостей про Товариство, що не пов'язані зі змінами в установчих документах.

Відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов може бути забезпечено, у тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Враховуючи, що заборона вчиняти реєстраційні дії від імені власника Товариства, повноваження якого оскаржуються в позові, повязана з необхідністю запобігання подальшого порушення прав та інтересів позивача і повязана з предметом позову, тому відповідна заборона не підпадає під ознаки п. 4 ч. 4 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки всупереч висновкам суду в разі задоволення позову.

Відповідно до абз.2 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у п. 2 Постанови № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як передбачено п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у п. 2 Постанови № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у п. 2 Постанови № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи викладені в заяві та в позові обставини та надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість вжиття заявлених заходів до забезпечення позову та їх співрозмірність заявленим позовом.

Розглянувши заяву позивача, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд вважає, що зазначені заявником заходи забезпечення позову не суперечать вимогам законодавства, а вжиття їх у справі є доцільним і обґрунтованим, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Заходи по забезпеченню позову діють до скасування їх судом в порядку, передбаченому ст. 68 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

2. З метою забезпечення позову:

- накласти арешт на частку в розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС» (Ідентифікаційний код юридичної особи 34899817; 07403, Київська обл., місто Бровари, Вулиця Підприємницька, будинок 22);

- заборонити державним реєстраторам Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців осіб-підприємців Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області проводити державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС» (Ідентифікаційний код юридичної особи 34899817; 07403, Київська обл., місто Бровари, Вулиця Підприємницька, будинок 22), в тому числі тих, які пов'язані зі зміною складу учасників, а також вносити будь-які зміни до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС» (Ідентифікаційний код юридичної особи 34899817; 07403, Київська обл., місто Бровари, Вулиця Підприємницька, будинок 22), що не пов'язані зі змінами в установчих документах.

Найменування стягувача ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1);

Найменування боржників Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «АМОС» (07403, Київська обл., місто Бровари, Вулиця Підприємницька, будинок 22, код 34899817);

ОСОБА_2 (70500, АДРЕСА_2).

3. Дана ухвала набирає чинності з дня її винесення судом і виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є виконавчим документом зі строком предявлення до виконання до 28.12.2016 року.

4. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати сторонам по справі.

Суддя Т.П. Карпечкін