РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015№910/17306/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17306/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Насіннєва Компанія Сидера», м. Бровари Київської області,

до Державної служби інтелектуальної власності України, м. Київ, та

Syngenta Participations AG (Сінгента Партісіпейшнс АГ), м. Базель, Швейцарія,

про визнання патенту України №41255 на винахід таким, що припинився 14.07.2013, визнання недійсним рішення Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України від 03.08.2009 та скасування відомостей, внесених до Державного реєстру патентів України,

за участю представників:

позивача - Ярошенко О.О. (директор; паспорт серія НОМЕР_1);

Крутенко Ю.В. (довіреність від 30.03.2015 №б/н);

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - Сиклітенка В.В. (довіреність від 01.09.2015 № 5828).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Насіннєва Компанія Сидера» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання патенту України №41255 на винахід «Похідне 1,3,5 - оксідіазину чи його таутомер або сіль та інсектицидний засіб, що їх містить», виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (далі - Департамент) 17.09.2001 на ім'я Syngenta Participations AG (Сінгента Партісіпейшнс АГ, далі - Компанія), таким, що припинився 14.07.2013;

- визнання недійсним рішення Департаменту від 03.08.2009 про продовження дії патенту України №41255;

- скасування відомостей про продовження строку дії патенту України №41255, внесених до Державного реєстру патентів України (далі - Реєстр) на винаходи на підставі рішення Департаменту від 03.08.2009.

Позов мотивовано тим, що:

- рішення про продовження строку дії патенту України №41255 на винахід на п'ять років прийнято незаконно, без належних правових підстав і підлягає визнанню недійсним;

- продовження строку дії патенту України №41255 на винахід порушує права позивача на вільне використання у власній господарській діяльності препарату «Метакса, ТН, інсектицид для протруювання насіння» (далі - Препарат);

- попередній власник патенту - компанія «Новартіс АГ» протягом 10 років з дня подання заявки (1993) по день передачі прав за патентом (2003) не зверталася до компетентних органів України за дозволом щодо використання засобу захисту рослин та не отримувала такий дозвіл;

- придбавши права за патентом на підставі договору передачі права, Компанія набула усі права і обов'язки власника патенту, які були визначені на дату такого придбання, зокрема, відповідач-2 придбав патент, строк дії якого мав сплинути 14.07.2013;

- Компанія не подавала заявки на винахід, а придбала патент на підставі цивільно-правового договору, тому продовження строку дії патенту на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки на винахід і датою одержання дозволу компетентного органу на використання винаходу, є неправомірним;

- чинним законодавством України не передбачено продовження строку дії патенту на строк, що дорівнює періоду між датою придбання патенту за цивільно-правовою угодою і датою одержання дозволу компетентного органу на використання винаходу;

- отже, відповідач-2 не мав права на продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід;

- підставою для ухвалення рішення про продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід було клопотання представника відповідача-2. Так, у клопотанні було вказано те, що патент має бути продовжений строком на п'ять років у зв'язку з отриманням дозволу компетентного органу на використання винаходу, а саме реєстраційного посвідчення Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, серія А № 00612, виданого 31.01.2012 на препарат «Круїзер 350 FS, т.к.с., препарат для протруювання насіння»;

- разом з тим, дозвіл на використання препарату «Круїзер 350 FS, т.к.с., препарат для протруювання насіння» було надано компанії «Сингента Кроп Протекшн АГ»;

- Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (далі - Закон) не передбачено можливості продовження строку дії патенту у випадку отримання іншою, ніж власник патенту, особою дозволу компетентного органу на використання винаходу;

- відповідач-2 не звертався до компетентних органів України за дозволом щодо використання засобу захисту рослин та не отримував такий дозвіл;

- отримання дозволу іншою особою не надає Компанії права на продовження строку дії патенту.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2015 порушено провадження у справі.

Державна служба інтелектуальної власності (далі - Служба) 23.11.2015 подала суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Компанія 23.11.2015 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила таке: договором передачі прав на патент України №41255, зареєстрованим у Реєстрі 17.11.2003 за реєстраційним №1667, компанія «Новартіс АГ» передала відповідачу-2 всі права, що їй належали відносно патенту України №41255; відтак, останній набув повний обсяг майнових прав інтелектуальної власності на винахід за патентом України №41255; заявка на винахід «Похідне 1,3,5 - оксідіазину чи його таутомер або сіль та інсектицидний засіб, що їх містить» була подана 14.07.1993, отже, 20-річний строк дії патенту України №41255 повинен був закінчитися 14.07.2013; період між датою подання заявки на винахід за патентом України №41255 (14.07.1993) та датою одержання дозволу на використання препарату «Круїзер 350 FS т.к.с.», в якому використано одну з речовин, а саме «тіаметоксам», що охороняється патентом України №41255 (посвідчення про державну реєстрацію від 31.01.2002 А№00613), складає майже 9 років; строк дії патенту на винахід №41255 може бути продовжено на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки на винахід та датою одержання такого дозволу, але не більше 5 років; клопотання про продовження строку дії патенту України №41255 було подано до Служби в травні 2009 року, тобто більш ніж за 6 місяців до закінчення 20-річного терміну дії патенту, Служба прийняла рішення від 03.08.2009 про продовження строку дії патенту України №41255 на 5 років.

07.12.2015 Служба подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке:

- відносини, що виникають у зв'язку з продовженням дії патенту на винахід, регулюються Законом та Інструкцією про порядок продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки України від 13.05.2002 № 298 (далі - Інструкція);

- строк дії патенту України № 41255 на винахід повинен був закінчитися 14.07.2013;

- 20.05.2009 Департамент отримав клопотання відповідача-2 про продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід, тобто більш ніж за 6 місяців до закінчення 20-річного терміну дії патенту;

- до клопотання була додана копія посвідчення про державну реєстрацію серії А № 00612 від 31.01.2002 препарату «Круїзер 350 РБ т.к.с., препарат для протруювання насіння», в якому використано одну з речовин, а саме «тіаметоксам», що охороняється патентом України № 41255 на винахід;

- період між датою подання заявки на винахід за патентом України № 41255 (14.07.1993) та датою одержання дозволу на використання засобу захисту рослин (посвідчення про державну реєстрацію А №00613) складав майже 9 років, тому строк дії патенту України №41255 на винахід міг бути продовжений на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки на винахід та датою одержання такого дозволу, але не більше ніж на 5 років;

- таким чином, Компанія як власник патенту України № 41255 на винахід правомірно скористалася своїм правом на продовження строку свого патенту, а Департамент в силу пункту 3.2 Інструкції законно прийняв рішення від 03.08.2009 про продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід на 5 років;

- крім того, пункт 4 статті 6 Закону не містить умови, що дозвіл на використання засобу захисту рослин повинен бути отриманий виключно власником патенту, що дозволяє зробити висновок, що вказана норма не є персоніфікованою;

- з огляду на викладене Служба просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач 10.12.2015 подав суду клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами та призначення колегіального розгляду справи.

Клопотання Товариства про призначення колегіального розгляду справи, мотивоване тим, що справа № 910/17306/15 відноситься до категорії складних, зважаючи на складність матеріально-правових відносин, які мають бути досліджені в даній справі.

Відповідно до статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання позивача про призначення колегіального розгляду справи, оскільки Товариством не мотивовано належним чином, у чому саме позивач вбачає складність справи, та документально не підтверджено викладені у клопотанні обставини.

У судовому засіданні 14.12.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача-2 надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 14.12.2015 без участі представника відповідача-1 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство обґрунтувало звернення до господарського суду з даним позовом тим, що:

- позивач здійснює діяльність з торгівлі пестицидами і агрохімікатами на підставі ліцензії серії АЕ № 293550, виданої Міністерством аграрної політики України;

- 10.03.2014 на підставі договору про надання дозволу на використання препарату № 10/03/14 (далі - Договір від 10.03.2014), укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Вассма Кемікал» (далі - ТОВ «Вассма Кемікал»), Товариство отримало право на проведення господарської діяльності з Препаратом (посвідчення про державну реєстрацію Препарату серії Б № 03701, виданого ТОВ «Вассма Кемікал» Міністерством екології та природних ресурсів України; запис про державну реєстрацію Препарату внесено 22.01.2014 за № 7573);

- відповідно до умов Договору від 10.03.2014 позивач отримав право на здійснення оптової і роздрібної торгівлі Препаратом, у тому числі із ввезенням на митну територію України вказаного препарату імпортного виробництва;

- при підготовці до закупівлі Препарату у компанії «Іпрохем компані Лімітед» (виробник), позивач з'ясував, що у Митному реєстрі прав інтелектуальної власності міститься запис про винахід «Похідне 1,3,5 - оксідіазину чи його таутомер або сіль та інсектицидний засіб, що їх містить», науковою назвою якого є «тіаметоксам», що, у свою чергу, є діючою речовиною Препарату;

- власником відповідного винаходу є Компанія (патент України № 41255); продовження строку дії патенту України №41255 на винахід порушує права Товариства на вільне використання у власній господарській діяльності Препарату.

Частиною першою і третьою статті 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений ЦК України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності відповідно до частини першої статті 155 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та частини першої статті 420 ЦК України належать, зокрема, винаходи.

Об'єктом винаходу може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології (частина друга статті 459 ЦК України).

Відповідно до статті 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу.

Суб'єктами права інтелектуальної власності на винахід є: винахідник; інші особи, які набули прав на винахід, за договором чи законом (стаття 463 ЦК України).

За приписами статті 464 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на винахід є: право на використання винаходу; виключне право дозволяти використання винаходу (видавати ліцензії); виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на винахід належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Компанією «Новартіс АГ» 17.09.2001 отримано патент на винахід «Похідне 1,3,5-оксадіозину чи його таумер або його сіль та інтектицидний засіб, що їх містить» (заявка від 14.07.1993 № 93002272). Строк дії патенту України № 41255 на винахід повинен був закінчитися 14.07.2013.

Позивач є власником патенту України № 41255 на винахід «Похідне 1,3,5 - оксідіазину чи його таутомер або сіль та інсектицидний засіб, що їх містить» з 17.11.2003 - дати укладення договору (реєстраційний № 1667) про передачу компанією «Новартіс АГ» прав на вказаний винахід Компанії (дата публікації відомостей в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 11 - 17.11.2003).

З названої дати позивач взяв на себе усі права і обов'язки володільця патенту, які виникли фактично від дати подання заявки на реєстрацію винаходу, хоча заявником Компанія не була.

Департаментом за заявкою Компанії прийнято рішення від 03.08.2009 про продовження строку дії патенту на п'ять років - до 14.07.2018.

Позивач вважає, що рішення про продовження строку дії вказаного патенту на п'ять років було прийнято Департаментом незаконно, без належних правових підстав, виходячи з такого:

- попередній власник патенту - компанія «Новартіс АГ» протягом 10 років з дня подання заявки (1993) по день передачі прав за патентом (2003) не зверталося до компетентних органів України за дозволом щодо використання засобу захисту рослин та не отримувала такий дозвіл;

- придбавши права за патентом на підставі договору передачі права, Компанія набула усі права і обов'язки власника патенту, які були визначені на дату такого придбання, зокрема, відповідач-2 придбав патент, строк дії якого мав сплинути 14.07.2013;

- Компанія не подавала заявки на винахід, а придбала патент на підставі цивільно-правового договору, тому продовження строку дії патенту на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки на винахід і датою одержання дозволу компетентного органу на використання винаходу, є неправомірним;

- чинним законодавством України не передбачено продовження строку дії патенту строк, що дорівнює періоду між датою придбання патенту за цивільно-правовою угодою і датою одержання дозволу компетентного органу на використання винаходу;

- отже, відповідач-2 не мав права на продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід;

- підставою для ухвалення рішення про продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід було клопотання представника відповідача-2. Так, у клопотанні було вказано те, що патент має бути продовжений строком на п'ять років у зв'язку з отриманням дозволу компетентного органу на використання винаходу, а саме реєстраційного посвідчення Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, серія А № 00612, виданого 31.01.2012 на препарат «Круїзер 350 FS, т.к.с., препарат для протруювання насіння»;

- разом з тим, дозвіл на використання препарату «Круїзер 350 FS, т.к.с., препарат для протруювання насіння» було надано компанії «Сингента Кроп Протекшн АГ»;

- Законом не передбачено можливості продовження строку дії патенту у випадку отримання іншою, ніж власник патенту, особою дозволу компетентного органу на використання винаходу;

- відповідач-2 не звертався до компетентних органів України за дозволом щодо використання засобу захисту рослин та не отримував такий дозвіл;

- отримання дозволу іншою особою не надає Компанії права на продовження строку дії патенту.

Відповідно до пункту 3 статті 465 ЦК України строк чинності виключних майнових прав інтелектуальної власності на винахід спливає через двадцять років, що відліковуються від дати подання заявки на винахід в установленому законом порядку. Цей строк може бути продовжений в установленому законом порядку щодо винаходу, використання якого потребує спеціальних випробувань та офіційного дозволу.

Згідно з абзацами третім, п'ятим і шостим пункту 4 статті 6 Закону строк дії патенту України на винахід становить 20 років від дати подання заявки до Установи.

Строк дії патенту України № 41255 на винахід повинен був закінчитися 14.07.2013.

Строк дії патенту на винахід, об'єктом якого є лікарський засіб, засіб захисту тварин, засіб захисту рослин тощо, використання якого потребує дозволу відповідного компетентного органу, може бути продовжено за клопотанням власника цього патенту на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки та датою одержання такого дозволу, але не більше ніж на 5 років. За подання клопотання сплачується збір.

Порядок подання клопотання та продовження строку дії патенту у цьому випадку визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» пестициди - це токсичні речовини, їх сполуки або суміші речовин хімічного чи біологічного походження, призначені для знищення, регуляції та припинення розвитку шкідливих організмів, внаслідок діяльності яких вражаються рослини, тварини, люди і завдається шкоди матеріальним цінностям, а також гризунів, бур'янів, деревної, чагарникової рослинності, засмічуючих видів риб.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» передбачено, що забороняються ввезення на митну територію України (крім дослідних партій, що використовуються для державних випробувань та наукових досліджень), виробництво (крім виробництва для експорту та виробництва дослідних партій, що використовуються для державних випробувань, науково-технологічних досліджень та випробувань), торгівля, застосування та рекламування пестицидів і агрохімікатів до їх державної реєстрації.

Об'єкт патенту України № 41255 на винахід, тобто речовина «тіаметоксам» відноситься до засобу захисту рослин, використання якого потребує дозволу відповідного компетентного органу у розумінні Закону України «Про пестициди і агрохімікати» та Закону.

20.05.2009, тобто більш ніж за 6 місяців до закінчення 20-річного терміну дії патенту, до Департаменту було подано клопотання відповідача-2 про продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід.

До клопотання була додана копія посвідчення про державну реєстрацію серії А № 00612 від 31.01.2002 препарату «Круїзер 350 РБ т.к.с., препарат для протруювання насіння» компанії «Сингента Кроп Протекшн АГ», в якому використано речовину «тіаметоксам», що охороняється патентом України № 41255 на винахід.

Доводи позивача про те, що Компанія не мала права на продовження строку дії патенту України №41255 на винахід, оскільки Законом не передбачено можливості продовження строку дії патенту у випадку отримання іншою, ніж власник патенту, особою дозволу компетентного органу на використання винаходу, є безпідставними, виходячи з такого.

Пункт 4 статті 6 Закону не містить умови, що дозвіл на використання засобу захисту рослин повинен бути отриманий виключно власником патенту. Крім того,відповідач-2 документально підтвердив наявність господарських зв'язків з компанією «Сингента Кроп Протекшн АГ» (Компанія є 100% власником компанії «Сингента Кроп Протекшн АГ»).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції власник патенту подає клопотання до Держслужби. За дорученням власника патенту клопотання може бути подано через представника у справах інтелектуальної власності (патентного повіреного) або іншу довірену особу (пункт 1.4 Інструкції).

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції збір за подання клопотання має бути сплачено та клопотання має бути подано до Державної служби не пізніше ніж за 6 місяців до закінчення строку дії патенту.

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що клопотання викладається в довільній формі українською мовою, має стосуватися одного патенту і містити: номер патенту; номер та дату подання заявки на винахід; назву винаходу; повне ім'я фізичної особи або найменування юридичної особи; власника патенту, його місце проживання або місцезнаходження; адресу для листування.

До клопотання додаються: завірена копія документа, що надає дозвіл на використання засобу, виданого компетентним органом (копія реєстраційного посвідчення тощо); довіреність, оформлена з дотриманням вимог чинного законодавства, якщо клопотання за дорученням власника патенту подає представник у справах інтелектуальної власності або інша довірена особа (пункт 2.3 Інструкції).

У разі відповідності клопотання та документів, що додаються до нього, вимогам, зазначеним у розділах 1 і 2 цієї Інструкції, Державна служба приймає рішення про продовження строку дії патенту (пункт 3.2 Інструкції).

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції на підставі прийнятого рішення про продовження строку дії патенту Державна служба вносить відомості щодо продовження строку дії патенту до реєстру в порядку, встановленому Положенням про Державний реєстр патентів і деклараційних патентів України на винаходи, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04.2001 № 291 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.2001 за № 379/5570, та публікує відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Службою прийнято рішення від 03.08.2009 про продовження строку дії патенту України № 41255, про що внесено відомості до Реєстру.

Період між датою подання компанією «Новартіс АГ» заявки на винахід за патентом України № 41255 (14.07.1993) та датою одержання компанією «Сингента Кроп Протекшн АГ»дозволу на використання засобу захисту рослин (посвідчення про державну реєстрацію А №00613 від 31.01.2012) складав майже 9 років. Тому строк дії патенту України № 41255 на винахід міг бути продовжений на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки на винахід та датою одержання такого дозволу, але не більше ніж на 5 років.

03.08.2009 Департамент, розглянувши клопотання та додані до нього відповідно до Інструкції документи, прийняв рішення про продовження строку дії патенту до 14.07.2018.

Отже, відповідач-2 як власник патенту України № 41255 на винахід скористався своїм правом на продовження строку дії патенту, а Департамент прийняв рішення від 03.08.2009 про продовження строку дії патенту України № 41255 на винахід на 5 років відповідно до вимог чинного законодавства України.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Позивач не надав суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б підтверджували наявність підстав для визнання недійсним рішення Департаменту та скасування відомостей, внесених до Реєстру, щодо продовження дії патенту.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2015.

Суддя О. Марченко