РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015Справа №910/29251/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг»
Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент»
простягнення 11840951 грн. 64 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Демяк П.Ю. - представник за довіреністю б/н від 28.09.2015;

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.11.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент» про стягнення 11840951 грн. 64 коп., з яких 6468416 грн. 18 коп. основного боргу, 1873627 грн. 11 коп. 24% річних та 3498908 грн. 35 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги до відповідача 1 обґрунтовані тим, що відповідач 1 в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 не у повному обсязі здійснив оплату поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача 1 виникла заборгованість у розмірі 6468416 грн. 18 коп. Крім того, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивач просив суд стягнути 24% річних у загальному розмірі 1873627 грн. 11 коп. за загальний період нарахування з 16.08.2014 по 12.11.2015 та інфляційні втрати у загальному розмірі 3498908 грн. 35 коп. за загальний період нарахування з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року. Позовні вимоги до відповідача 2 обгрунтовані тим, що відповідач 2 є поручителем відповідача 1 за Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 та в силу положень законодавства України відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (зокрема, включаючи сплату основного боргу, процентів річних та інфляційних втрат).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29251/15; розгляд справи призначено на 04.12.2015.

03.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» в межах ціни позову.

Розглянувши у судовому засіданні 04.12.2015 заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд відмовив в її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

У відповідності до п. 1 Постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 3 вищевказаної постанови, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Втім, позивач доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суду не надав, а також нічим не підтвердив припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 15.12.2015.

15.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що відповідачу 2 як поручителю була надіслана вимога про сплату заборгованості за Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014, яка була отримана відповідачем 2, однак своїх зобов'язань за Договором поруки № 1 від 11.06.2014 (щодо сплати заборгованості відповідача 1 за Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014) відповідач 2 не виконав.

Представник позивача у судовому засіданні 15.12.2015 подав додаткові письмові пояснення по справі, надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судове засідання 15.12.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 187.

Представник відповідача 2 у судове засідання 15.12.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 179.

При цьому, суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду, однак, враховуючи відсутність клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи, та зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 15.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (покупець) було укладено Генеральний договір поставки нафтопродуктів № 72/09, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставляти та передавати у власність покупця нафтопродукти - дизельне паливо, бензин в кількості та асортименті, погоджені в заявках, наданих покупцем та прийнятих до виконання продавцем, що підтверджується накладними на відпуск товару, а покупець зобов'язується приймати товар від продавця та сплатити його загальну вартість на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 1.2 Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 одиниця виміру кількості товару та кількість поставки кожної партії товару погоджується сторонами в заявках, наданих покупцем та прийнятих до виконання продавцем, та підтверджується накладними на відпуск товару, виписаними продавцем. Загальна кількість товару за даним договором становить суму кількості поставленого протягом терміну дії Договору товару, згідно з накладними на відпуск товару.

Відповідно до п. 4.2 Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 розрахунки за товар здійснюються покупцем на умовах відтермінування платежу: протягом 10 календарних днів з моменту поставки товару (партії товару). Умови розрахунків на товар можуть змінюватись, що сторони додатково погоджують шляхом підписання відповідної додаткової угоди до даного договору.

Відповідно до п. 10.15 Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 даний договір набуває сили з моменту його підписання і діє протягом одного року з моменту його підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що за період з 25.03.2014 по 01.09.2014 позивач поставив відповідачу 1 узгоджений між сторонами товар на загальну суму 29132781 грн. 20 коп., що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних (накладні підписані та скріплені печатками уповноваженими представниками сторін) № 41784 від 25.03.2014 на суму 432385 грн. 80 коп., № 42362 від 25.03.2014 на суму 301940 грн. 58 коп., № 42511 від 26.03.2014 на суму 301940 грн. 58 коп., № 57728 від 07.04.2014 на суму 523836 грн. 60 коп., № 59081 від 15.04.2014 на суму 454578 грн. 80 коп., № 59443 від 15.04.2014 на суму 108849 грн. 50 коп., № 77743 від 14.05.2014 на суму 464056 грн. 00 коп., № 76669 від 14.05.2014 на суму 109741 грн. 10 коп., № 83491 від 28.05.2014 на суму 567556 грн. 50 коп., № 94790 від 06.06.2014 на суму 573093 грн. 70 коп., № 96548 від 12.06.2014 на суму 382847 грн. 31 коп., № 96542 від 12.06.2014 на суму 552314 грн. 70 коп., № 96863 від 13.06.2014 на суму 283143 грн. 00 коп., № 96871 від 13.06.2014 на суму 274386 грн. 00 коп., № 97999 від 16.06.2014 на суму 415818 грн. 50 коп., № 98002 від 16.06.2014 на суму 552314 грн. 70 коп., № 98000 від 16.06.2014 на суму 414776 грн. 00 коп., № 97996 від 16.06.2014 на суму 386461 грн. 70 коп., № 98504 від 17.06.2014 на суму 382847 грн. 31 коп., № 98513 від 17.06.2014 на суму 274386 грн. 00 коп., № 98510 від 17.06.2014 на суму 283143 грн. 00 коп., № 98501 від 17.06.2014 на суму 234701 грн. 50 коп., № 98497 від 17.06.2014 на суму 180074 грн. 50 коп., № 98492 від 17.06.2014 на суму 411929 грн. 55 коп., № 101391 від 23.06.2014 на суму 176333 грн. 20 коп., № 101392 від 23.06.2014 на суму 418098 грн. 50 коп., № 102683 від 25.06.2014 на суму 580089 грн. 20 коп., № 103316 від 25.06.2014 на суму 547130 грн. 24 коп., № 103308 від 25.06.2014 на суму 608547 грн. 22 коп., № 106664 від 01.07.2014 на суму 580089 грн. 20 коп., № 106676 від 02.07.2014 на суму 552076 грн. 48 коп., № 114277 від 04.07.2014 на суму 595345 грн. 30 коп., № 115508 від 08.07.2014 на суму 464610 грн. 20 коп., № 115111 від 08.07.2014 на суму 91959 грн. 60 коп., № 115109 від 08.07.2014 на суму 595345 грн. 30 коп., № 114822 від 08.07.2014 на суму 585333 грн. 40 коп., № 117935 від 11.07.2014 на суму 563146 грн. 40 коп., № 117941 від 11.07.2014 на суму 595851 грн. 52 коп., № 117966 від 12.07.2014 на суму 563146 грн. 40 коп., № 117963 від 12.07.2014 на суму 577702 грн. 40 коп., № 117991 від 14.07.2014 на суму 531150 грн. 08 коп., № 117990 від 14.07.2014 на суму 572778 грн. 80 коп., № 117982 від 14.07.2014 на суму 414684 грн. 16 коп., № 117965 від 14.07.2014 на суму 181167 грн. 36 коп., № 117969 від 14.07.2014 на суму 563146 грн. 40 коп., № 120282 від 17.07.2014 на суму 486112 грн. 00 коп., № 120539 від 17.07.2014 на суму 92657 грн. 40 коп., № 122962 від 22.07.2014 на суму 557095 грн. 40 коп., № 122966 від 23.07.2014 на суму 561290 грн. 40 коп., № 125325 від 28.07.2014 на суму 561290 грн. 40 коп., № 129729 від 31.07.2014 на суму 364293 грн. 99 коп., № 129737 від 31.07.2014 на суму 566624 грн. 30 коп., № 129983 від 05.08.2014 на суму 562743 грн. 00 коп., № 129969 від 05.08.2014 на суму 529123 грн. 50 коп., № 129970 від 05.08.2014 на суму 577702 грн. 40 коп., № 137214 від 07.08.2014 на суму 534054 грн. 40 коп., № 140699 від 11.08.2014 на суму 100742 грн. 94 коп., № 139591 від 11.08.2014 на суму 522285 грн. 80 коп., № 140394 від 13.08.2014 на суму 588964 грн. 00 коп., № 141439 від 14.08.2014 на суму 583719 грн. 80 коп., № 143674 від 20.08.2014 на суму 617857 грн. 40 коп., № 144924 від 21.08.2014 на суму 610747 грн. 60 коп., № 146604 від 27.08.2014 на суму 615588 грн. 40 коп., № 149750 від 28.08.2014 на суму 401032 грн. 80 коп., № 159935 від 01.09.2014 на суму 339218 грн. 40 коп., № 159937 від 01.09.2014 на суму 134782 грн. 58 коп.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи належним чином засвідчені копії підписаних та скріплених печатками представниками сторін Додатків до договору, які були укладені сторонами на кожну партію поставки товару та в яких сторони погоджували асортимент, кількість, вартість товару та його строк оплати, а також належним чином засвідчені копії довіреностей відповідача на отримання матеріальних цінностей.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.2 Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 розрахунки за товар здійснюються покупцем на умовах відтермінування платежу: протягом 10 календарних днів з моменту поставки товару (партії товару). Умови розрахунків на товар можуть змінюватись, що сторони додатково погоджують шляхом підписання відповідної додаткової угоди до даного договору.

Крім того, у долучених позивачем до позовної заяви копіях Додатків до Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 встановлено, що розрахунки за товар покупець здійснює протягом 10 календарних днів з моменту поставки товару.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач 1 повинен був здійснювати оплату за поставлений позивачем товар за кожну партію поставленого товару за кожною видатковою накладною не пізніше 10 календарних днів з моменту поставки товару (дати видаткової накладної).

Однак, судом встановлено, що відповідач 1 не у повному обсязі здійснив оплату за товар, поставлений позивачем, сплативши грошові кошти у загальному розмірі 22664365 грн. 02 коп., що підтверджується долученою позивачем до матеріалів справи копією банківської виписки з рахунку позивача за період з 25.03.2014 по 09.09.2014.

Таким чином, у відповідача 1 виникла заборгованість за Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 у розмірі 6468416 грн. 18 коп., що також підтверджується складеним представниками позивача та відповідача 1 актом звірки взаєморозрахунків за вказаним договором поставки за 3 квартал 2014 року (належним чином засвідчена копія долучена позивачем до позовної заяви).

При цьому, судом встановлено, що загальний розмір заборгованості відповідача 1 за Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 у сумі 6468416 грн. 18 коп. складається із заборгованості з оплати товару, поставленого за видатковими накладними № 129983 від 05.08.2014 на суму 562743 грн. 00 коп. (враховуючи часткову оплату у розмірі 250146 грн. 94 коп. заборгованість за вказаною накладною становить 312596 грн. 06 коп.), № 129969 від 05.08.2014 на суму 529123 грн. 50 коп. (заборгованість становить 529123 грн. 50 коп.), № 129970 від 05.08.2014 на суму 577702 грн. 40 коп. (заборгованість становить 577702 грн. 40 коп.), № 137214 від 07.08.2014 на суму 534054 грн. 40 коп. (заборгованість становить 534054 грн. 40 коп.), № 140699 від 11.08.2014 на суму 100742 грн. 94 коп. (заборгованість становить 100742 грн. 94 коп.), № 139591 від 11.08.2014 на суму 522285 грн. 80 коп. (заборгованість становить 522285 грн. 80 коп.), № 140394 від 13.08.2014 на суму 588964 грн. 00 коп. (заборгованість становить 588964 грн. 00 коп.), № 141439 від 14.08.2014 на суму 583719 грн. 80 коп. (заборгованість становить 583719 грн. 80 коп.), № 143674 від 20.08.2014 на суму 617857 грн. 40 коп. (заборгованість становить 617857 грн. 40 коп.), № 144924 від 21.08.2014 на суму 610747 грн. 60 коп. (заборгованість становить 610747 грн. 60 коп.), № 146604 від 27.08.2014 на суму 615588 грн. 40 коп. (заборгованість становить 615588 грн. 40 коп.), № 149750 від 28.08.2014 на суму 401032 грн. 80 коп. (заборгованість становить 401032 грн. 80 коп.), № 159935 від 01.09.2014 на суму 339218 грн. 40 коп. (заборгованість становить 339218 грн. 40 коп.), № 159937 від 01.09.2014 на суму 134782 грн. 58 коп. (заборгованість становить 134782 грн. 58 коп.).

Так, відповідно до п. 6.6 Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 сторони погодили наступну черговість погашення покупцем своїх безспірних грошових зобов'язань за даним договором: 1) пеня; 2) штраф; 3) прострочена сума частково неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару; 4) оплата, яка проводиться в термін, визначений цим Договором.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість здійснення позивачем проведених відповідачем 1 часткових оплат в рахунок погашення найдавнішої заборгованості.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» за Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 у розмірі 6468416 грн. 18 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем 1 не були спростовані, зокрема відповідачем 1 не надано суду доказів сплати грошових коштів у розмірі 6468416 грн. 18 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 6468416 грн. 18 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просив суд стягнути 24% річних за користування чужими грошовими коштами у загальному розмірі 1873627 грн. 11 коп. за загальний період нарахування з 16.08.2014 по 12.11.2015, нараховані від неоплаченої вартості товару щодо кожної видаткової накладної окремо (а саме: 85916 грн. 81 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 312596 грн. 06 коп. за період з 20.09.2014 по 12.11.2015; 172076 грн. 18 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 577702 грн. 40 коп. за період з 16.08.2014 по 12.11.2015; 157606 грн. 32 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 529123 грн. 50 коп. за період з 16.08.2014 по 12.11.2015; 158372 грн. 73 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 534054 грн. 40 коп. за період з 18.08.2014 по 12.11.2015; 29610 грн. 14 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 100742 грн. 94 коп. за період з 22.08.2014 по 12.11.2015; 153509 грн. 10 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 522285 грн. 80 коп. за період з 22.08.2014 по 12.11.2015; 172332 грн. 48 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 588964 грн. 00 коп. за період з 24.08.2014 по 12.11.2015; 170414 грн. 20 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 583719 грн. 80 коп. за період з 25.08.2014 по 12.11.2015; 177942 грн. 93 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 617857 грн. 40 коп. за період з 31.08.2014 по 12.11.2015; 175493 грн. 72 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 610747 грн. 60 коп. за період з 01.09.2014 по 12.11.2015; 174456 грн. 07 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 615588 грн. 40 коп. за період з 07.09.2014 по 12.11.2015; 113124 грн. 21 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 401032 грн. 80 коп. за період з 09.09.2014 по 12.11.2015; 95018 грн. 33 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 339218 грн. 40 коп. за період з 12.09.2014 по 12.11.2015 та 37753 грн. 89 коп. 24% річних за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 134782 грн. 58 коп. за період з 12.09.2014 по 12.11.2015).

Відповідно до п. 6.2.2 Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов даного договору продавець має право стягнути з покупця проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 24% річних від неоплаченої вартості товару. Проценти підлягають сплаті за весь період прострочення покупцем зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на те, що сторони у Генеральному договорі поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 встановили інший розмір процентів річних від простроченої суми, аніж 3% річних, а саме - 24% річних, суд вважає обґрунтованим нарахування за прострочення оплати відповідачем 1 поставленого позивачем товару процентів річних у розмірі 24%.

При цьому, як встановлено судом, відповідач 1 повинен був здійснювати оплату за поставлений позивачем товар за кожну партію поставленого товару за кожною видатковою накладною не пізніше 10 календарних днів з моменту поставки товару (дати видаткової накладної).

Таким чином, свій обов'язок з оплати товару, поставленого за видатковою накладною № 129983 від 05.08.2014 на суму 562743 грн. 00 коп. відповідач 1 повинен був виконати у строк до 15.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 129969 від 05.08.2014 на суму 529123 грн. 50 коп. - в строк до 15.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 129970 від 05.08.2014 на суму 577702 грн. 40 коп. - в строк до 15.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 137214 від 07.08.2014 на суму 534054 грн. 40 коп. - в строк до 17.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 140699 від 11.08.2014 на суму 100742 грн. 94 коп. - в строк до 21.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 139591 від 11.08.2014 на суму 522285 грн. 80 коп. - в строк до 21.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 140394 від 13.08.2014 на суму 588964 грн. 00 коп. - в строк до 23.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 141439 від 14.08.2014 на суму 583719 грн. 80 коп. - в строк до 24.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 143674 від 20.08.2014 на суму 617857 грн. 40 коп. в строк до 30.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 144924 від 21.08.2014 на суму 610747 грн. 60 коп. - в строк до 31.08.2014 (включно), за видатковою накладною № 146604 від 27.08.2014 на суму 615588 грн. 40 коп. - в строк до 06.09.2014 (включно), за видатковою накладною № 149750 від 28.08.2014 на суму 401032 грн. 80 коп. - в строк до 07.09.2014 (включно), за видатковою накладною № 159935 від 01.09.2014 на суму 339218 грн. 40 коп. - в строк до 11.09.2014 (включно) та за видатковою накладною № 159937 від 01.09.2014 на суму 134782 грн. 58 коп. - в строк до 11.09.2014 (включно).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 24% річних, суд дійшов висновку в його обгрунтованості, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» в частині стягнення 24% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем було заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі у загальному розмірі 3498908 грн. 35 коп. за загальний період нарахування з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року, нарахованих щодо кожного простроченого платежу окремо (а саме: 156298 грн. 08 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 312596 грн. 06 коп. за період з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року ; 313692 грн. 40 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 577702 грн. 40 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року,287314 грн. 06 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 529123 грн. 50 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 289991 грн. 54 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 534054 грн. 40 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 54703 грн. 42 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 100742 грн. 94 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 283601 грн. 19 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 522285 грн. 80 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 319807 грн. 45 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 588964 грн. 00 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 316959 грн. 85 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 583719 грн. 80 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 335496 грн. 57 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 617857 грн. 40 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 331635 грн. 95 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 610747 грн. 60 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 334264 грн. 50 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 615588 грн. 40 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 217760 грн. 81 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 401032 грн. 80 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, 184195 грн. 59 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 339218 грн. 40 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року, та 73186 грн. 94 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості у розмірі 134782 грн. 58 коп. за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року).

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно потрібно вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку в його обгрунтованості, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 3498908 грн. 35 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.5 Генерального договору поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014 сторони прийшли до взаємної згоди про те, що з метою забезпечення виконань зобов'язань щодо сплати товару, поставленого з відстрочкою платежу на умовах даного Договору, покупець зобов'язується разом із підписання даного Договору укласти договір поруки.

Судом встановлено, що 11.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент» (поручитель) укладено Договір поруки № 1, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником у повному обсязі зобов'язань згідно з Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014, укладеним між боржником та кредитором.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки № 1 від 11.06.2014 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Генеральним договором, включаючи оплату на користь кредитора вартості нафтопродуктів, що поставляються кредитором боржнику, на умовах, передбачених Генеральним договором, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Генерального договору.

Згідно з п. 1.3 Договору поруки № 1 від 11.06.2014 у випадку порушення (невиконання та/або неналежного виконання) боржником зобов'язання, забезпеченого даним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов'язання як від боржника так і від поручителя, як у повному обсязі та і в частині боргу.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки № 1 від 11.06.2014 укладенням цього Договору поручитель надає свою згоду на будь-які майбутні зміни обсягу відповідальності боржника за Генеральним договором і погоджується з тим, що такі зміни не є підставою для припинення встановленої цим Договором поруки, і встановлена цим Договором порука залишається чинною протягом строку вказаного у п. 3.1 цього Договору, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, з урахуванням будь-яких майбутніх змін обсягу відповідальності боржника за Генеральним договором. Дана згода поручителя є безумовною, безвідкличною і не обмежена строком дії.

Згідно з п. 2.2 Договору поруки № 1 від 11.06.2014 у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за Генеральним договором Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 7-й робочий день з дати отримання ним такої вимоги (рекомендованим листом).

Поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за Договором на користь кредитора в термін, визначений у п. 2.2 Договору, шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за Генеральним договором на рахунки, вказані кредитором у вимозі (п. 2.3 Договору поруки № 1 від 11.06.2014).

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки № 1 від 11.06.2014 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного припинення зобов'язань боржника за Генеральним договором або до погашення поручителем зобов'язань боржника в рахунок виконання зобов'язань за Генеральним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 4 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Суд зазначає, що вищевказані умови Договору поруки № 1 від 11.06.2014 (п. 3.1 договору) не свідчать про те, що цим договором встановлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 Цивільного кодексу України, частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 2 (поручителя) із вимогою № 2310/02 про сплату заборгованості (вих. № 1626/02 від 24.10.2014) на всю суму основного боргу, яку позивач просить суд стягнути з відповідачів у даній справі.

Вказана вимоги була направлена на юридичну адресу (адресу місцезнаходження, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) та була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент» 28.10.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (копія долучена позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 15.12.2015).

Таким чином, кредитор (позивач) протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (щодо оплати за кожною видатковою накладною) пред'явив вимогу поручителю (відповідачу 2).

За таких обставин, пред'явлення позивачем до відповідача 1 як боржника та відповідача 2 як поручителя вимог про солідарне стягнення заборгованості за Генеральним договором поставки нафтопродуктів № 72/09 від 21.03.2014, так само, як і 24% річних та інфляційних втрат у зв'язку з простроченням оплати товару, суд вважає правомірним.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент» суми основного боргу у розмірі 6468416 грн. 18 коп., 24% річних у розмірі 1873627 грн. 11 коп. та 3498908 грн. 35 коп. інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Білгород-Дністровська, буд. 154; ідентифікаційний код: 36233605) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент» (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 41-Б; ідентифікаційний код: 37827530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38; ідентифікаційний код: 37821544) суму основного боргу у розмірі 6468416 (шість мільйонів чотириста шістдесят вісім тисяч чотириста шістнадцять) грн. 18 коп., 24% річних у розмірі 1873627 (один мільйон вісімсот сімдесят три тисячі шістсот двадцять сім) грн. 11 коп., інфляційні втрати у розмірі 3498908 (три мільйони чотириста дев'яносто вісім тисяч дев'ятсот вісім) грн. 35 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Білгород-Дністровська, буд. 154; ідентифікаційний код: 36233605) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38; ідентифікаційний код: 37821544) судовий збір у розмірі 88807 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот сім) грн. 14 коп.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Менеджмент» (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 41-Б; ідентифікаційний код: 37827530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38; ідентифікаційний код: 37821544) судовий збір у розмірі 88807 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот сім) грн. 14 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 22.12.2015

Суддя І.М. Отрош