ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
21 грудня 2015 р. Справа № 917/1771/15
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А.,суддя Потапенко В.І. , суддя Тарасова І. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 5402 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 29.10.2015 р. у справі № 917/1771/15
за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт", м. Київ
до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина",с. Олексіївка Гребінківського району Полтавської області
про стягнення 988275,48 грн.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 29 жовтня 2015 року у справі № 917/1771/15 (суддя Сірош Д.М.) позов задоволено.

З відповідача на користь позивача стягнуто 94527,30 заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 84741,20 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9598,58 грн. пені за несвоєчасну сплдату процентів та 19765,51 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Харківського апеляцінйого гсоподарського суду від 21 грудня 2015 року у справі № 917/1771/15 зазначене рішення залишено без змін.

Під час апеляційного провадження у справі колегією суддів було встановлено наступне.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що справу розглянуто при неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, за відсутності його єдиного представника, який не мав можливості бути присутнім при розгляді справи через хворобу, внаслідок чого оскаржуване рішення прийнято з порушенням передбачених статтею 22 Господарського процесуального кодексу України прав відповідача як сторони брати участь в судових засіданнях, подавати докази та брати участь в їх дослідженні, а також встановлених статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України принципів змагальності та рівності учасників процесі

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 18.08.2015 р. господарський суд першої інстанції запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву та у разі незгоди із розрахунком стягуваної суми надати обгрунтований контррозрахунок, а в разі сплати заявленої до стягнення суми-докази такої сплати (а.с. 1).

Цією ж ухвалою суд призначив розгляд справи на 31.08.2015 р.

Ухвалою від 31.08.2015 р. (а.с. 36) господарський суд першої інстанції відклав розгляд справи на 22.09.2015 р., враховуючи неявку сторін та клопотання відповідача про відкладення розгляду справи через неможливість явки його представника (а.с. 26).

21.09.2015 р., тобто за день до винесення оскаржуваного рішення суду відповідач звертався з клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість у звязку з хворобою прибуття єдиного представника відповідача ОСОБА_1 (а.с. 47).

При цьому, господарський суд першої інстанції не зобовязаний був задовольняти друге клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 26, враховуючи, що: по-перше, розгляд справи вже відкладався за першим клопотанням майже на 2 місяця, тобто майже на останню дату строку розгляду справи, встановленого ст. 69 ГПК України, в межах якого згідно зі статтею 77 цього Кодексу можливе відкладення розгляду справи; по-друге, відповідач не був позбавлений протягом майже 2-х місяців права та можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-третьою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

З наведеного вбачається, що господарський суд першої інстанції, запропонувавши ухвалою від 18.08.2015 р. відповідачу надати відзив на позовну заяву, обгрунтований контррозрахунок, докази сплати спірної суми та відклавши розгляд справи ухвалою від 31.08.2015 р. у звязку з неявною сторін на 29.10.2015 р., створив необхідні умови для встановлення фактичних обставин і правильного застосування законодавства, надав відповідачу достатньо часу(майже 2 місяці) для обґрунтування своєї позиції по справі, в тому числі надання відповідних доказів, складання відзиву на позов і контррозрахунку суми позову.

Незважаючи на належне створення господарським судом першої інстанції відповідачу умов для обгрунтування своєї позиції, останній не надав будь-яких доказів чи пояснень щодо суті спору, в тому числі не надав суду апеляційної інстанції доказів, які, як він посилається в апеляційній скарзі, він був позбавлений надати через розгляд справи за відсутності його представника.

Крім ненадання відповідачем будь-яких пояснень та доказів по суті спору як суду першої, так і суду апеляційної інстанції, відповідач, за наявності його належного повідомлення апеляційним господарським судом про час та місце судових засідань не з'являвся в них для обгрунтування апеляційної скарги та про причини неявки суд не повідомляв.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України встановлює права і обовязки сторін в господарському судочинстві, зокрема, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Відповідно до ч. 4 статті129 Конституції України, за неповагу до суду і судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням обставин конкретної справи можуть розцінюватись господарським судом як зловживання процесуальними правами.

На думку колегії суддів, наведені вище дії відповідача: щодо нез'явлення до суду першої інстанції без повідомлення про причини неявки за наявності належного повідомленння про час та місце судових засідань, звернення до суду з другим клопотанням про відкладення розгляду справи в останній день строку розгляду справи, ненадання будь-яких доказів чи пояснень по суті спору, незважаючи на створення господарським судом першої інстанції належних умов для цього, з наступним посиланням в апеляційній скарзі на розгляд справи з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи і порушенням прав відповідача як сторони брати участь в судових засіданнях, подавати докази та брати участь в їх дослідженні, а також встановлених статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України принципів змагальності та рівності учасників процесі; нез'явлення в судові засідання суду апеляційної інстанції і ненадання будь-яких доказів чи пояснень по суті спору, які як посилався відповідач в апеляційній скарзі, він був позбавлений надати суду першої інстанції, направлені на затягування процесу з метою затягування виконання своїх договірних зобовязань перед позивачем та свідчать про неповагу до суду та іншої сторони і суперечать, зокрема, вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасницею якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Таким чином, на думку колегії суддів, вищевказані обставини є підставою для висновку про наявність недоліків в роботі посадових осіб та працівників відповідача, відповідальних за договірну та правову роботу та є підставою для винесення окремої ухвали, якою керівника відповідача має бути повідомлено про вказані недоліки з метою вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Керуючись статтею 90 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Окрему ухвалу надіслати керівнику Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина".

Повідомити керівника Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" про вказані недоліки в роботі посадових осіб та працівників, відповідальних за договірну та правову роботу для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Про вжиття вказаних заходів повідомити Харківський апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Тарасова І. В.