ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 911/4430/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

07400, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флайвіжн Україна»

07400, АДРЕСА_2

про стягнення 30 585,52 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.10.2012 серія ААВ №875102),

ОСОБА_2 (довіреність від 01.09.2015)

відповідача не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флайвіжн Україна» (далі відповідач) про стягнення 39 841,86 грн., з яких: 22 300,00 грн. основного боргу, 16 412,80 грн. інфляційних втрат, 1 129,06 грн. процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобовязань за договором про надання бухгалтерських послуг від 20.03.2013 №31.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.10.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №911/4430/15 та призначено розгляд справи на 20.10.2015.

15.10.2015 через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду Київської області позивачем подано заяву від 15.10.2015 №2 про зміну підстав позову (вх. №24329/15 від 15.10.2015), відповідно до якої підставами виникнення спірної заборгованості визначено невиконання відповідачем грошових зобовязань за договором про надання бухгалтерських послуг від 01.01.2014 №15.

У звязку з тим, що заява позивача про зміну підстав позову за формою і змістом узгоджується зі статтею 54 Господарського процесуального кодексу України, до неї додано документи, зазначені у статті 57 названого Кодексу, її подано до початку розгляду господарським судом справи по суті, при цьому, не порушено процесуальних прав відповідача, передбачених статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, і відповідачеві надано можливість подання доказів щодо нових підстав позову та наведення його доводів у судовому засіданні, зміну підстав позову прийнято судом і спір вирішується з їх урахуванням.

При вирішенні питання прийняття зміни підстав позову, судом також враховано правові позиції, що викладено у підпункті 3.12. пункту 3. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18, пункті 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 №6.

Крім того, через канцелярію господарського суду Київської області позивачем подано заяву від 09.11.2015 №10 про уточнення позовних вимог, у звязку з виявленими позивачем помилками при їх первинному розрахунку та заявляє до стягнення з відповідача 30 585,52 грн. заборгованості, з яких: 22 300,00 грн. основного боргу, 458,22 грн. процентів річних та 7 827,30 грн. інфляційних втрат.

З огляду на зміст цієї заяви, зміст позовної заяви та обставини справи, з урахуванням підпункту 3.11. пункту 3. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.11 №18, судом розцінено вказану заяву як зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, зменшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову, відповідно до розміру якої буде вирішуватися спір 30 585,52 грн., з яких: 22 300,00 грн. основного боргу, 458,22 грн. процентів річних та 7 827,30 грн. інфляційних втрат..

Підстави для припинення провадження у справі у частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні, з урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 № 6.

У судових засіданнях 20.10.2015 та 10.11.2015 оголошувались перерви до 10.11.2015 та 24.11.2015 відповідно, згідно з частиною 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.11.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флайвіжн Україна» (далі замовник) укладено договір про надання бухгалтерських послуг від 01.01.2014 №15 (далі Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання з ведення бухгалтерського обліку замовника та складання податкової, бухгалтерської та іншої, передбаченої чинним законодавством, звітності в обємі і на умовах, передбачених цим Договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 (розділ 7 Договору).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

За визначенням частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до умов Договору, виконавець зобовязується, зокрема: якісно виконувати роботи, передбачені цим Договором; забезпечити відображення на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій замовника визначеного звітного періоду; організувати облік грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей і основних засобів, своєчасне відображення на рахунках бухгалтерського обліку операцій, повязаних з їх рухом. Облік витрат виробництва і обігу, реалізації продукції, виконання робіт (послуг), результатів господарсько-економічної діяльності, а також фінансових, розрахункових і кредитних операцій; забезпечувати правильне нарахування податків, зборів та інших обовязкових платежів, заробітної плати; здійснювати контроль за дотриманням порядку оформлення первинних бухгалтерських документів, розрахунків і платіжних зобовязань (підпункти 2.1.1., 2.1.5, 2.1.6., 2.1.9., 2.1.10 пункту 2.1. Договору).

Позивачем, відповідно до умов Договору, за період січень-грудень 2014 року належним чином надані бухгалтерських послуги, всього на суму 42 000,00 грн., що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), що підписані уповноваженими представниками та скріплені відбитками печаток обох сторін: від 31.01.2014 №ОУ-0000016 на суму 6 000,00 грн., від 28.02.2014 №ОУ-0000034 на суму 4 000,00 грн., від 31.03.2014 №ОУ-0000060 на суму 4 000,00 грн., від 30.04.2014 №ОУ-0000086 на суму 4 000,00 грн., від 31.05.2014 №ОУ-0000112 на суму 3 000,00 грн., від 30.06.2014 №ОУ-0000142 на суму 3 000,00 грн., від 31.07.2014 №ОУ-0000173 на суму 3 000,00 грн., від 31.08.2014 №ОУ-0000206 на суму 3 000,00 грн., від 30.09.2014 №Р-00000244 на суму 3 000,00 грн., від 31.10.2014 №Р-00000284 на суму 3 000,00 грн., від 30.11.2014 №Р-00000328 на суму 3 000,00 грн., від 31.12.2014 №Р-00000371 на суму 3 000,00 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг виконавця за місяць складає 4 000,00 грн., без ПДВ. У разі збільшення документообігу, розмір винагороди може бути збільшеним за погодженням сторін по акту здачі-приймання послуг.

Згідно з положеннями пункту 4.1. Договору, оплата послуг виконавця здійснюється щомісячно, не пізніше 5 числа поточного місяця.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням приписів законодавства України та положень Договору, строк оплати наданих послуг за період січень-грудень 2014 року за вищезазначеними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) настав.

У свою чергу, відповідач грошові зобовязання за Договором виконав частково, відповідно до платіжних доручень перераховано на рахунок позивача грошові кошти, всього на суму 19 700,00 грн., а саме: 17.03.2014 4 000,00 грн., 29.04.2014 4 000,00 грн., 04.08.2014 4 000,00 грн., 20.01.2015 8 000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та банківською випискою по рахунку, копії яких долучено до матеріалів справи.

При цьому, як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флайвіжн Україна» (далі замовник) також укладено договір про надання бухгалтерських послуг від 20.03.2013 №31, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання з ведення бухгалтерського обліку замовника та складання податкової, бухгалтерської та іншої, передбаченої чинним законодавством, звітності в обємі і на умовах, передбачених цим Договором.

Так, на виконання зазначеного договору про надання бухгалтерських послуг від 20.03.2013 №31, позивачем надані бухгалтерських послуги, всього на суму 30 500,00 грн., що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), що підписані уповноваженими представниками та скріплені відбитками печаток обох сторін: від 30.04.2013 №ОУ-0000090 на суму 6 200,00 грн., від 31.05.2013 №ОУ-0000108 на суму 3 000,00 грн., від 30.06.2013 №ОУ-0000132 на суму 3 000,00 грн., від 31.07.2013 №ОУ-0000162 на суму 3 000,00 грн., від 31.08.2013 №ОУ-0000185 на суму 3 300,00 грн., від 30.09.2013 №ОУ-0000215 на суму 3 000,00 грн., від 31.10.2013 №ОУ-0000237 на суму 3 000,00 грн., від 30.11.2013 №ОУ-0000258 на суму 3 000,00 грн., від 31.12.2013 №ОУ-0000288 на суму 3 000,00 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

У свою чергу, за договором про надання бухгалтерських послуг від 20.03.2013 №31, відповідачем перераховано грошові кошти всього на суму 30 200,00 грн., а саме: 15.11.2013 6 200,00 грн., 20.11.2013 6 000,00 грн., 13.12.2013 12 000,00 грн., 24.02.2014 3 000,00 грн., 25.02.2014 3 000,00 грн., отже, за договором від 20.03.2013 №31 про надання послуг бухгалтерських послуг у відповідача обліковувалась прострочена заборгованість в розмірі 300,00 грн. (30 500,00 грн. 30 200,00 грн.). За твердженнями позивача, частину грошових коштів у розмірі 300,00 грн., що перераховані відповідачем за спірним Договором, позивачем зараховано в рахунок погашення заборгованості за договором про надання бухгалтерських послуг від 20.03.2013 №31.

Таким чином, як зазначає позивач, за спірним правочином договором про надання бухгалтерських послуг від 01.01.2014 №15, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 22 300,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією від 11.09.2015 про оплату послуг, що надані за договором про надання бухгалтерських послуг від 01.01.2014 №15 в розмірі 22 300,00 грн., доказів надання відповідачем відповіді на зазначену претензію або задоволення вимог позивача, матеріали справи не містять.

Відповідачем, згідно з наданим суду письмовим розрахунком (вх.№ 28007/15 від 24.11.2015) погоджено здійснення ним оплат за Договором у сумі 20000,00 грн. та за договором про надання бухгалтерських послуг від 20.03.2013 №31 у сумі 30200,00 грн. та заперечений розрахунок інфляційних втрат, що здійснений позивачем.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно з статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, судом встановлений факт невиконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем з оплати послуг, що надані за Договором, на суму 22 300,00 грн.

На підставі аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, дослідження матеріалів та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 22 300,00 грн. основного боргу є доведеною, обґрунтованою, відповідно, підлягає задоволенню судом.

Крім того, у звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання, позивачем заявлено до стягнення 458,22 грн. 3% річних та 7 827,30 грн. інфляційних втрат, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення розміру 3% річних та інфляційних втрат, зясував, що вказані позовні вимоги розраховані вірно та підлягають задоволенню повністю, у заявлених розмірах: 458,22 грн. 3% річних та 7 827,30 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування витрат по сплаті судового збору покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Флайвіжн Україна» (07400, АДРЕСА_2, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (07400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 22 300 (двадцять дві тисячі триста) грн. 00 коп. основного боргу, 458 (чотириста пятдесят вісім) грн. 22 коп. 3% річних, 7 827 (сім тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 30 коп. інфляційних втрат та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 18.12.2015.

Суддя С.О. Саванчук