ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015р. Справа№ 914/3597/15

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Іваночко В.В.

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба», м.Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Трудовач, Золочівський район Львівська область

про: стягнення 10773,87 грн. заборгованості

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Присутні: ОСОБА_2

Суть спору:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 10773,87 грн. заборгованості в розмірі 9811,59 грн. та пені в розмірі 962,28 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.10.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 29.10.2015р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалах суду по даній справі від 29.10.2015р. 18.11.2015р. та 15.12.2015р., в тому числі у звязку із невиконанням Відповідачем вимог ухвал суду у справі та неявки повноважного представника в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.11.2015 року повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву (від 10.11.2015р., вх.№3995) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» про визнання недійсним ОСОБА_3 позички від 01.07.2014р. №2 та ОСОБА_3 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 08.07.2015р. №3; стягнення 23079,31грн. понесених затрат.

Окрім того, ухвалою від 10.12.2015 року відмовлено у прийнятті до провадження зустрічної позовної заяви за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» про стягнення 23079,31 грн. понесених затрат.

Протягом розгляду справи представникам Сторін по явці оголошено права і обовязки, визначені ст.ст.20,22,28,38 ГПК України. Крім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані Сторонам, в тому числі Відповідачу (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області та поштові повідомлення про вручення поштової кореспонденції) зазначено, що права та обовязки сторін визначені ст.ст.20,22,28,38,59 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

17.12.2015 року Позивачем подано додаткові пояснення (вх. №6014/15), у яких уточнює свої позовні вимоги і просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 4887,67 грн. витрат на оренду земельної ділянки, 4923,91 грн. витрат на утримання об'єкту позички та 962,28 грн. пені.

Впродовж розгляду справи Позивачем подано:

- 28.10.2015р. клопотання (вх. №46284/15), у якому просить суд долучити до матеріалів справи документи згідно переліку.

- 18.11.2015р. відзив на зустрічну позовну заяву (вх. №50000/15), у якому просить суд задоволити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

- 30.11.2015р. клопотання (вх. №51656/15), у якому просить суд долучити до матеріалів справи документи згідно переліку.

- 15.12.2015р. клопотання (вх. №5900/15),у якому просить суд продовжити процесуальний строк розгляду справи.

Відповідач явку особисто чи повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Впродовж розгляду справи Відповідачем подано:

- 27.10.2015р. Відзив на позовну заяву (вх. №46127/15), у якому вважає позовні вимоги Позивача безпідставними і необґрунтованими, просить суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

- 27.10.2015р. клопотання (вх. №46128/15), у якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

- 27.10.2015р. клопотання (вх. №46134/15), у якому просить суд направляти поштову кореспонденцію на адресу: 80700, Львівська область, Золочівський район, м. Золочів, вул. М. Черемшини, 21.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалі про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, сторін зобовязувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 38 (витребування доказів) ГПК України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора. Жодних клопотань в порядку ст.38 ГПК України протягом розгляду справи Сторонами не заявлялось.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Спір розглядається із врахуванням поданої Позивачем 17.12.2015р. заяви (вх. №6014/15) про уточнення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

17.12.2015 року Позивачем подано заяву (вх. №6014/15) про уточнення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 4887,68 грн. витрат на оренду земельної ділянки, 4923,91 грн. витрат на утримання об'єкту позички та 962,28 грн. пені.

Пунктом 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, Позивачем при поданні позовної заяви до суду заявлено позовну вимогу про стягнення з Відповідача на користь Позивача 11222,66грн. в заяві про уточнення позовних вимог (від 17.12.2015 року, вх. №6014/15), - 10773,87грн.

Відтак, суд розцінює подану Позивачем заяву про уточнення позовних вимог (від 17.12.2015 року, вх. №6014/15) як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Як вбачається із Спеціального витягу з ЄДРЮО та ФОП від 18.12.2015р. №21552472, станом на 18.12.2015 року місцем проживання Відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є адреса: 80732, Львівська область, Золочівський район, с. Трудовач, вул. М. Бутенко, буд. 28 А; ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Щодо стягнення 4887,68грн. компенсаційних витрат на оренду земельної ділянки та 4923,91грн. витрат на утримання Об'єкта позички.

01.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» (надалі Позивач, ОСОБА_4, Балансоутримувач) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (надалі Відповідач, Користувач) укладено Договір позички нежитлового приміщення №2 (надалі Договір №2), згідно пунктів 1.1 1.3 якого, в порядку та на умовах, визначених ОСОБА_3 ОСОБА_4 передав Користувачу в безоплатне користування на строк, обумовлений ОСОБА_3, позичку, яку Користувач зобовязувався повернути Позичкодавцеві після закінчення строку, установленого ОСОБА_3. Об'єктом позички за ОСОБА_3 є частина нежитлового приміщення площею 100,8 м.кв., інвентарний №1809009, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 118 (надалі Об'єкт позички), вартість якого на момент передачі Користувачу становить 753600,00грн і перебуває на балансі УДВ філії «МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» для організації роздрібної торгівлі вживаними товарами.

Пунктами 2.1.1 та 2.1.2. ОСОБА_3 №2 встановлено, що Користувач зобовязаний компенсувати Позичкодавцеві витрати на утримання Об'єкта позички відповідно до умов окремо укладеного договору надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. а також витрати на оренду земельної ділянки по вул. Городоцькій 118, м. Львів, на якій розміщено Об'єкт позички, відповідно до Розрахунку, що є невід'ємною частиною ОСОБА_3.

Згідно пунктів 2.1.3 та 2.1.5 ОСОБА_3 №2 Користувач в присутності ОСОБА_4 зобовязаний перевірити стан Об'єкта позички на момент його приймання-передачі. При невиконанні цього обовязку вважається, що Об'єкт позички передано Користувачу в належному стані, а також використовувати Об'єкт позички за його призначенням та відповідно до умов ОСОБА_3.

Окрім того, пунктом 2.1.10 ОСОБА_3 №2 встановлено обовязок Користувача у термін до 30.09.2014 року провести за власний рахунок роботи з покращення Об'єкта позички відповідно до складеного Сторонами Дефектного акту.

Дефектним актом Сторонами встановлено обєми та перелік робіт, які мали бути виконані Відповідачем в порядку, визначеному пунктом 2.1.10 ОСОБА_3 №2. ОСОБА_5 Дефектний акт підписано повноважними представниками та звірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін ОСОБА_3 №2.

26.03.2015 року представниками Позивача складено ОСОБА_5 обстеження приміщень, яким встановлено, що Відповідачем не у повному обсязі виконано роботи, перелік та обєми яких затверджено Сторонами у Дефектному акті.

Пунктами 3.1 та 3.2 ОСОБА_3 №2 визначено, що ОСОБА_4 зобов'язується надати Об'єкт позички Користувачу протягом п'яти робочих днів із моменту підписання ОСОБА_3. Об'єкт позички вважається переданим Позичкодавцем Користувачу з моменту підписання ОСОБА_4 приймання-передачі Об'єкта позички уповноваженими представниками Сторін та скріплення цього акта їх печатками.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 ОСОБА_3 №2 строк, на який надається Об'єкт позички, становить 12 місяців з моменту його передачі Користувачу. Остаточною датою користування Об'єктом позички вважається 30.06.2015 року.

Згідно пунктів 5.1 та 5.2 ОСОБА_3 №2 при настанні дати, зазначеної в пункті 4.2 ОСОБА_3, Користувач зобов'язується протягом п'яти робочих днів повернути ОСОБА_4 Об'єкт позички у стані, не гіршому, ніж він перебував на момент його передачі Користувачу, з урахуванням нормального зносу. Об'єкт позички вважається поверненим ОСОБА_4 Користувачем із моменту підписання ОСОБА_4 приймання-передачі Об'єкта позички уповноваженими представниками Сторін та скріплення цього ОСОБА_4 їх печатками.

Пунктом 8.1. ОСОБА_3 №2 Сторонами погоджено, що Договір підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється їх печатками. Договір набуває чинності з 01.07.2014 року і діє до 30.06.2015 року включно.

На виконання умов укладеного між Сторонами ОСОБА_3 №2 ОСОБА_4 приймання-передачі від 01.07.2014 року передав ,а Користувач прийняв в позичку частину нежитлового приміщення площею 100,8 м.кв., інвентарний №1809009, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 118. ОСОБА_5 підписаний повноважними представниками Сторін та завірений відтисками печаток юридичних осіб сторін ОСОБА_3.

Окрім того, 01.07.2014 року між Балансоутримувачем та Користувачем укладено Договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу №3 (надалі Договір №3), за умовами якого Балансоутримувач забезпечує утримання будівлі, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 118 (надалі Будівля), загальною площею 1129,5 м.кв., а Користувач бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі. Розрахунок витрат на утримання Об'єкта позички є невід'ємною частиною даного ОСОБА_3. Користувач сплачує балансоутримувачу за водопостачання, водовідведення, електроенергію відповідно до показників лічильників з обліку спожитих послуг, а також бере участь у витратах Балансоутримувача на проведення ремонтних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових мереж у разі їх проведення пропорційно до займаної площі в Будівлі. Користувач самостійно за власний рахунок забезпечує прибирання прибудинкової території та вивезення твердих побутових відходів.

Користувач користується приміщенням, яке складається із вбудованих нежитлових приміщень (згідно із поверховим планом з Львівського МБТІ №№20, 21, 22, 23) загальною площею 110,4 м. кв., розміщеними на першому поверсі Будівлі експертною вартістю 753600,00грн. (надалі Приміщення).

Згідно пункту 2.2.3 ОСОБА_3 №3 Користувач зобовязувався не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, а також за комунальні послуги.

При несвоєчасному внесенні плати Користувач зобовязувався сплачувати пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Відповідно до пункту 5.1 ОСОБА_3 №3 його укладено строком на час дії ОСОБА_3 №2, що діє з 01.07.2014 року по 30.06.2015 року включно.

В подальшому, Позивачем на підставі ОСОБА_3 №2 та №3 Відповідачу виставлялись ОСОБА_5 відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу за період з липня 2014 року по лютий 2015 року включно, у яких розраховувались оплати за водостоки, охорону приміщення, оренду землі, амортизацію приміщення, які підлягали відшкодуванню Відповідачем на користь Позивача.

У звязку із порушенням порядку та строку здійснення відшкодування вартості компенсаційних витрат на оренду земельної ділянки, на якій розміщений Об'єкт позички у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 4887,68грн., з оплати витрат на утримання Об'єкта позички 4923,91грн.

Актом обстеження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 118 встановлено, що Користувач самовільно покинув Об'єкт позички без повідомлення про це ОСОБА_4; не передав Об'єкт позички ОСОБА_4 в порядку, визначеному ОСОБА_3 №2 та не у повному обсязі компенсував вартість утримання Об'єкта позички та наданих комунальних послуг.

З метою досудового врегулювання спору Позивач 25.03.2015 року звертався до Відповідача ОСОБА_6 вих. №93/12/1655 із вимогою про сплату заборгованості в розмірі 9129,65грн. та пені в розмірі 640,16грн., які виникли у звязку із неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань.

У своїй відповіді на претензію Відповідач заперечив нарахування вказаних відшкодувань з підстав того, що, на думку Відповідача, Позивачем передано Об'єкт позички в неналежному та такому, що унеможливлює його використання за цільовим призначенням, стані.

Відповідач у своєму відзиві, поданому до суду 27.10.2015 року за вх.46127/15, заперечує позовні вимоги Позивача у повному обсязі, просить суд відмовити в їх задоволенні з підстав того, що на думку Відповідача, Позивач передав йому Об'єкт позички у неналежному та такому, що унеможливлює його використання за цільовим призначенням, стані. В підтвердження вказаного Відповідач долучає до матеріалів справи ОСОБА_7 Залізничного РВ м. Львова ДСНС України у Львівській області від 06.05.2015 року вих. №2/992.

Окрім того, як на підставу своїх заперечень проти позову, Відповідач покликається на те, що на виконання умов пункту 2.1.10 ОСОБА_3 №2 ним були виконані роботи з поліпшення Об'єкта позички, які мають йому бути відшкодовані Позивачем.

Як вбачається із ОСОБА_7 Залізничного РВ м. Львова ДСНС України у Львівській області від 06.05.2015 року вих. №2/992, правовідносини щодо врегулювання питань, повязаних із дотриманням пожежної безпеки, узгоджуються власниками підприємств та орендарями у договорах оренди, а у випадку взаємовідносин між Сторонами у справі між Позичкодавцем і Позичальником у ОСОБА_3 №2.

З підстав наведеного,а також із врахуванням того, що ОСОБА_4 приймання-передачі Об'єкта позички підписано ним без застережень, протягом строку користування Об'єктом позички жодних зауважень щодо стану Приміщень Позивачу не висловлено. Окрім того, Відповідачем неналежно виконувались умови укладених із Позивачем ОСОБА_3 як в частині сплати взятих на себе договірних грошових зобов'язань, так і в частині взятих на себе зобов'язань з проведення робіт з покращення Об'єкта позички суд відхиляє заперечення Відповідача проти позову. Крім того, даний ОСОБА_7 не є доказом неможливості використання Приміщення, а саме не є актом органу ДСНС, який би забороняв діяльність у Приміщенні.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до вимог ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 827 ЦК України встановлено, що За договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 776 ЦК України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що матеріалами справи підтверджено, що Відповідачем неналежно виконувались взяті на себе договірні зобов'язання зі сплати на користь Позивача компенсаційних витрат на оренду земельної ділянки та витрат на утримання Об'єкта позички, а також щодо виконання передбачених ОСОБА_3 №2 робіт стосовно Об'єкта позички, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні, станом на час розгляду справи по суті Сторонами не заявлені та не подані належні та допустимі докази в підтвердження факту відсутності заборгованості Відповідача перед Позивачем суд дійшов висновків, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 4887,68грн. компенсаційних витрат на оренду земельної ділянки та 4923,91грн. витрат на утримання Об'єкта позички є підставними і обґрунтованими, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо стягнення пені в розмірі 962,28 грн.

Згідно пункту 2.2.3 ОСОБА_3 №3 Користувач зобовязувався не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, а також за комунальні послуги.

При несвоєчасному внесенні плати Користувач зобовязувався сплачувати пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Згідно з ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.230 Господарського кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановлено судом, вбачається із позовної заяви та заяви про зменшення позовних вимог (від 17.12.2015 року, вх. №6014/15), Відповідачу нарахована пеня за прострочення сплати орендної плати згідно актів відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг Користувачу, які підлягають компенсації за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року включно.

З підстав наведеного, здійснивши перерахунок суми пені, яку належить стягнути з Відповідача на користь Позивача суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги Позивача (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17.12.2015 року, вх. №6014/15), є частково документально та нормативно обґрунтовані, підлягають до задоволення в розмірі 942,52грн.

Відповідно до вимог ст. 4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

18.12.2015року у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.12.2015року.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1215,81грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.41, п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 47, 22, 34, 43, 49, 83-87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (80732, Львівська область, Золочівський район, с. Трудовач, вул. М. Бутенко, буд. 28 А; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Липинського, буд. 12; ідентифікаційний код 26112972) Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7; ідентифікаційний код 31570412) 4887,68грн. компенсаційних витрат на оренду земельної ділянки, 4923,91грн. витрат на утримання Об'єкта позички, 942,52грн. пені та 1215,81грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.