ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 Справа № 917/1864/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОФІНАНС", місцезнаходження: 03127, АДРЕСА_1; поштова адреса: 01030, м. Київ, вул. Рейтарська, 20/24, оф. 25-26

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-БУДРЕСУРСИ", 36020, м. Полтава, вул. Жовтнева, 19

Про стягнення 25 114 310,27 грн., з яких 13 286 00,00 грн. - основна заборгованість відповідача за умовами Договору підряду № 30410 від 10.04.2013 р. в редакції Додаткових угод: № 1 від 22.05.2013 р., № 2 від 11.06.2013 р., 967 220,80 грн. - пеня, 10 079 217,47 грн. - інфляційні нарахування та 781 872,00 грн. - 3 % річних

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання);

від відповідача: ОСОБА_4 (див. протокол судового засідання).

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях 22.09.2015 року, 20.10.2015 р., 30.10.2015 року, 12.11.2015 року та 16.11.2015 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

23.11.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОФІНАНС" про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-БУДРЕСУРСИ" 25 114 310,27 грн., з яких 13 286 000,00 грн. - основна заборгованість відповідача за умовами Договору підряду № 30410 від 10.04.2013 р. в редакції Додаткових угод: № 1 від 22.05.2013 р., № 2 від 11.06.2013 р., 967 220,80 грн. - пеня, 10 079 217,47 грн. - інфляційні нарахування та 781 872,00 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги позивач мотивує наступним:

- в порушення умов укладеного сторонами договору підряду № 30410 від 10.04.2013 р. в редакції Додаткових угод: № 1 від 22.05.2013 р., № 2 від 11.06.2013 р. відповідач не перерахував у повному обсязі попередню оплату;

- позивач приступив до виконання першого етапу підрядних робіт, але з огляду на відсутність попередньої оплати за перший та другий етап робіт став у простій з 05.07.2013 року;

- 11.09.2015 року сторонами підписано акт приймання - передачі виконаних робіт № 1 на загальну суму 5 406 000,00 грн. з ПДВ згідно додатку № 5 до договору підряду;

- оскільки вказану вартість виконаних робіт відповідач не сплатив, позивачем демонтовано бурове обладнання.

Резюмуючи наведеному, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 25 114 310,27 грн., з яких 13 286 00,00 грн. - основна заборгованість відповідача за умовами Договору підряду № 30410 від 10.04.2013 р. в редакції Додаткових угод: № 1 від 22.05.2013 р., № 2 від 11.06.2013 р. (а саме - 5 406 000,00 грн. вартість виконаних робіт, 800 000,00 грн. демонтаж бурового обладнання, 600 00,00 грн. витрат, повязаних із розірванням договорів на поставку матеріалів та реагентів, 6 480 000,00 грн. - вартість 90 днів простою), 967 220,80 грн. - пеня, 10 079 217,47 грн. - інфляційні нарахування та 781 872,00 грн. - 3 % річних.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позовну заяву № б/н від 19.10.2015 року (вх. № 15292 від 20.10.2015 року), посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Останній надав суду клопотання № б/н від 23.11.2015 року (вх. № 16953 від 23.11.2015 року) про призначення судової будівельно-технічної експертизи та № б/н від 23.11.2015 року (вх. № 16954 від 23.11.2015 року) про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи.

Судом вказані клопотання відхиляються як невмотивовані та такі, що базуються на припущеннях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

10.04.2013 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Енергофінанс" (підрядник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Союз-Будресурси" (замовник) було укладено Договір підряду № 30410 на виконання робіт з спорудження свердловини № 5 Ярмаківської площі (т. 1, а. с. 10-16), за умовами якого підрядник зобовязувався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, на свій ризик виконати за завданням замовника з використанням матеріалів обох сторін та власними засобами роботи з спорудження свердловини № 5 Ярмаківської площі у відповідності до Робочого проекту, а замовник - їх прийняти та оплатити (п. 2.1. Договору).

До даного договору сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 22.05.2013 року (т. 1, а. с. 24), якою вирішили:

- розпочати мобілізацію монтажу обладнання - 28.05.2013 року; замовник зобовязався виконати вимоги п. 3.14.1 до 05.07.2013 року. а п. 3.14.2 - до 04.06.2013 року;

- виклали в новій редакції додатки № 4 - Протокол погодження договірної ціни і ставки простою, № 5 - План-графік договірної тривалості та вартості робіт по спорудженню свердловини № 5 Ярмаківської площі та № 7 - Графік фінансування робіт по спорудженню свердловини № 5 Ярмаківської площі;

- доповнити договір пунктом щодо міри відповідальності за прострочення замовником строків оплати по п. 1 і 2 додатку № 7 до договору.

Крім цього, 11.06.2013 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 (т. 1, а. с. 27), якою:

- сторони вирішили розпочати буріння свердловини 25.06.2013 року;

- доповнили п. 7.5.1 договору щодо міри відповідальності за прострочення замовником строків оплати, зокрема, визначили альтернативну - якщо до 16.07.2013 року не буде проведена оплата відповідно до п. 1 і 2 додатку № 7 до договору, підрядник припиняє роботи по спорудженню свердловини та має право або розпочати демонтаж, або стати у простій;

- виклали в новій редакції додатки № 4 - Протокол погодження договірної ціни і ставки простою, № 5 - План-графік договірної тривалості та вартості робіт по спорудженню свердловини № 5 Ярмаківської площі та № 7 - Графік фінансування робіт по спорудженню свердловини № 5 Ярмаківської площі;

Зокрема, договірна ціна за проведення підрядних робіт складає 28 576 000,00 грн. у тому числі ПДВ 4 762 666,67 грн., ставка простою - 72 000,00 грн. в тому числі ПДВ 12 000,00 грн.

Вартість першого етапу робіт, до якого входить завезення обладнання, мотаж бурового обладнання, придбання обсадних труб та оснастки обсадних колон, колонної головки, матеріалів, хім. реагентів, доліт, головок для відбору керну, паливно-мастильних матеріалів, НКТ, фонтанної арматури, опресовка та дефектоскопія обсадної труби, мобілізація та монтаж бурового обладнання, складає 14 496 000,00 грн. Вартість другого етапу робіт, до якого входить буріння під кондуктор, спуск та кріплення обсадних труб, складає 1 100 000,00 грн. (додаток № 4 в редакції додаткової угоди № 2).

На виконання умов вказаного договору 30.04.2015 року відповідач перерахував частину попередньої оплати у розмірі 200 000,00 грн..

Позивач, не отримавши повної суми попередньої оплати, 24.04.2015 року приступив до виконання першого та другого етапів робіт за договором. Зокрема, останній здійснив: мобілізацію та монтаж бурового обладнання, придбання обсадних труб, опресовку та дефектоскопію обсадної труби 324, паливно-мастильних матеріалів, буріння під кондуктор 324 мм (0-180) спуск та кріплення обсадних труб, а також придбав колонну головку ОКК та фонтанну арматуру АФК6-65x350. Вартість виконаних робіт та придбаних матеріалів склала 5 406 000,00 грн. з ПДВ. Вказане підтверджується наданим позивачем актом приймання - передачі від 11.09.2013 року (копія залучена до матеріалів справи, т. 1, а. с. 30).

За даними позивача, відповідач в порушення умов договору в редакції додаткових угод попередню оплату за перший та другий етап робіт не здійснив, виконані роботи не оплатив. З огляду на викладене, з 05.07.2013 року ТОВ "Енергофінанс" став у простій відповідно до умов п. 2.1 додаткової угоди № 2 та перебував у простої 90 днів. На підтвердження вказаної обставини надано Акт обстеження бурової установки "Уралмаш-3Д" на свердловині № 5 Ярмаківської площі, підписаний представниками сторін та інспектором Держгірпромнагляду (т. 1, а. с. 33).

Суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення основної заборгованості, а саме:

(1) Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав роботи першого та другого етапів за вищезазначеним договором в редакції додаткових угод, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання - передачі виконаних робіт № 1 від 11.09.2013 року (т. 1, а. с. 30). До переліку виконаних робіт та інших витрат на загальну суму 5 406 000,00 грн. з ПДВ згідно додатку № 5 до договору підряду входять: мобілізація та монтаж бурового обладнання, придбання обсадних труб, опресовка та дефектоскопію обсадної труби 324, паливно-мастильних матеріалів, буріння під кондуктор 324 мм (0-180), спуск та кріплення обсадних труб та вартість придбаних на замовлення відповідача колонної головки ОКК та фонтанної арматури АФК6-65x350.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором попередню оплату перерахував у розмірі 200 000,00 грн. (тобто не в повному обсязі), виконані роботи не оплатив. Останній не погоджується із заявленою позивачем сумою заборгованості, в спростування надав підписаний та скріплений печатками сторін акт виконаних робіт № 1 від 08.07 2013 року з спорудження свердловини № 5 Ярмаківської площі (т. 1, а. с. 247) на загальну суму 4 980 000,00 грн. з ПДВ та повідомив, що така заборгованість рахується по бухгалтерському обліку.

Даний акт за змістом є аналогічним наданому позивачем, за виключенням вартості головки ОКК та фонтанної арматури АФК6-65x350 ( матеріальні цінності - обладнання, які могли бути впроваджені при здійсненні наступних етапів підрядних робіт за спірним договором та здачі в експлуатацію свердловини).

З матеріалів справи вбачається, що підрядник до етапу налагоджувальних робіт на свердловині № 5 не приступив. Отже, відмічені матеріальні цінності не можуть бути складовою останньої. За усними поясненнями представника позивача, колонна головка ОКК та фонтанна арматура АФК6-65x350 де-факто відповідачу не передані, притримуються ТОВ "Енергофінанс" з огляду на нездійснення замовнико-відповідачем попередньої оплати.

За наведеного, Акт обстеження бурової установки "Уралмаш-3Д" на свердловині № 5 Ярмаківської площі від 28.11.2013 року, на який посилається позивач, підтверджує виконання саме такого складу робіт, як зазначено в акті № 1 від 08.07.2013 року (копія надана відповідачем та залучена до матеріалів справи).

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи у розмірі 4 780 000,00 грн. Позовні вимоги в частині стягнення 426 000,00 грн. вартості колонної головки ОКК і фонтанної арматури АФК6-65x350 та 200 000,00 грн. основної заборгованості задоволенню не підлягають.

(2) Пунктом 7.5.1 договору (в редакції Додаткової угоди № 2 від 11.06.2013 року) визначено, що у випадку прострочення Замовником строків оплати по п. 1 зазначеного в Додатку № 7 "Графік фінансування робіт по спорудженні свердловини" більше ніж на 1 календарний день Підрядник припиняє роботи зі спорудження свердловини і на власний розсуд має право стати у простій у відповідності до п. 4.6.1 Договору та вимагати сплати ставки простою до моменту здійснення Замовником платежів зазначених в п. 1 і 2 Додатку № 7 "Графік фінансування робіт по спорудженні свердловини".

У випадку прострочення Замовником строків оплати по п. 1 і 2 зазначеного в Додатку № 7 "Графік фінансування робіт по спорудженні свердловини" обох сум до 16 липня 2013 року включно Підрядник припиняє роботи зі спорудження свердловини і на власний розсуд має право або 1) розпочати демонтаж обладнання або 2) стати у простій у відповідності до п. 4.6.1 Договору та вимагати сплати ставки простою до моменту здійснення Замовником платежів зазначених в п. 1 і 2 Додатку № 7 "Графік фінансування робіт по спорудженні свердловини" або до моменту початку демонтажних робіт за рішенням Підрядника або Замовника.

У разі початку демонтажу Підрядником, Замовник зобов'язаний протягом 3 календарних днів з моменту виставлення Рахунка відшкодувати Підряднику вартість виконаних робіт (1) мобілізацію та монтаж обладнання в сумі - 3 711 000,00 грн. та 2) демонтаж, демобілізацію обладнання в сумі - 800 000,00 грн. 3) вартість етапу № 2 "Буріння під кондуктор 324 мм (0-180 м) - Спуск та кріплення обсадних труб." - 1 100 000,00 грн., вартість інших фактично виконаних робіт зі спорудження Свердловини 1) на дату початку демонтажу або 2) на дату початку простою, а також витрати Підрядника в сумі 600 000,00 грн. пов'язані з розірваннями договорів на поставку матеріалів та реагентів та які виплачуються як неустойка постачальникам за розірвані договори.

Пунктом 9.1 договору визначено, що у випадку порушення однією з сторін власних зобовязань, внаслідок яких виник простій, сторони складають двосторонній акт з визначенням причин такого простою та сторони, яка несе за це відповідальність.

На підтвердження початку простою з 05.07.2013 року позивачем залучено до матеріалів справи акт, підписаний лише працівниками ТОВ "Енергофінанс" (т. 2, а. с. 106).

Акт обстеження бурової установки "Уралмаш 3Д" від 28.11.2013 року, підписаний сторонами та інспектором Держгірпромнагляду, не є належним доказом і не може підтверджувати перебування в простої протягом 90 діб до 28.11.2013 року, оскільки констатує виключно техніко-фізичні показники обладнання, яке готове для буріння свердловини.

За викладеного, суд вважає, що доказів простою позивачем не надано. Отже, вимоги щодо стягнення 6 480 000,00 грн. вартості 90 днів простою є необґрунтованими.

Наведеним пунктом договору 7.5.1 передбачено альтернативну відповідальність за невиконання відповідачем зобовязань - або стати в простій, або розпочати демонтаж. Оскільки позивач використав перший варіант, то у нього відсутнє право на демонтаж бурового обладнання, і, відповідно, на стягнення 800 000,00 грн. за його проведення.

Вказані вимоги є збитками в розумінні Цивільного кодексу України і повинні доводитися самостійно.

Так, відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Положеннями статей 224 - 225 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.). Оскільки протиправність поведінки завдавача шкоди є однією із підстав відповідальності, шкода, завдана правомірними діями за загальним правилом не відшкодовується.

Крім цього, суду не надано жодних доказів щодо розірвання договорів на поставку матеріалів і реагентів та не вказано підстав для стягнення 600 000,00 грн., які за формулюванням позивача виплачуються як неустойка постачальникам за розірвані договори. Залучені до матеріалів справи копії договорів (т. 2, а. с. 96-105) на поставку ТМЦ не є належним доказом вказаної обставини.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 967 220,80 грн. пені, 10 079 217,47 грн. інфляційних нарахувань та 781 872,00 грн. 3 % річних задоволенню не підлягають за наступного.

(1) Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивач, заявляючи до стягнення пеню за період з 11.09.2013 року по 11.09.2014 року, посилається на приписи ст. 258 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаної норми позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, позивачем неправомірно обраховано пеню за вказаний період, оскільки вказаною нормою визначено присікальний строк, за який можна нараховувати пеню.

Пунктом 4.12. Договору визначено, що фінансування робіт здійснюється згідно з графіком фінансування робіт (додаток № 7 до договору). Оплата додаткових робіт, а також вартість простою, здійснюється замовником протягом 8 календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання - передачі виконаних робіт (та/або актів про кількість днів простою) шляхом перерахування замовником суми коштів, зазначеної в акті, на рахунок підрядника. У випадку прострочення замовником строків оплати, встановлених у п. 4.12 Договору, він сплачує підряднику пеню у розмірі 0,02 % від простроченої суми оплати за кожний день прострочення, крім передбачених цим договором випадків, коли замовник має право змінити строки оплати (п. 7.5 Договору).

Відповідач контррозрахунку нарахованої пені не надав, послався, що рахунок за виконані роботи не виставлявся. Отже, строк сплати не настав, а відповідно і відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Позивач на підтвердження надсилання рахунку надав суду реєстр поштових відправлень від 26.07.2015 року. Проте з нього не вбачається, що саме надсилалось - вказано лише найменування підприємства, адреса та дата відправки.

Посилання позивача на недотримання відповідачем строків перерахування попередньої оплати судом не приймаються, оскільки вона не є розрахунком за виконані роботи.

Отже, підстави для сплати пені відсутні.

(2) Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зясовано вище, відповідач не оплатив виконані роботи, оскільки рахунок позивачем не виставлявся. Тобто, прострочення виконання грошового зобовязання не відбулося, отже, і підстави для стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних відсутні.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 780 000,00 грн. основної заборгованості за умовами Договору підряду № 30410 від 10.04.2013 р. в редакції Додаткових угод: № 1 від 22.05.2013 р., № 2 від 11.06.2013 р., підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 29, ст. 43, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-БУДРЕСУРСИ" (36020, м. Полтава, вул. Жовтнева, 19) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОФІНАНС" (місцезнаходження: 03127, АДРЕСА_1; поштова адреса: 01030, м. Київ, вул. Рейтарська, 20/24, оф. 25-26) - 4 780 000,00 грн. основної заборгованості за умовами Договору підряду № 30410 від 10.04.2013 р. в редакції Додаткових угод: № 1 від 22.05.2013 р., № 2 від 11.06.2013 р. та 13 909,30 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Відмовити в позові в частині позовних вимог щодо стягнення 8 506 000,00 грн. основної заборгованості, 967 220,80 грн. пені, 10 079 217,47 грн. інфляційних нарахувань та 781 872,00 грн. 3 % річних.

Повне рішення складено 18.12.2015 року.

Суддя Г.І.Бунякіна