РІШЕННЯ

22 грудня 2015 року Справа № 913/915/15

Провадження № 24/913/915/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 300 555 601 грн. 36 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Гудей Н.Ф.

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 головний юрисконсульт Відділу претензійно-позовної роботи Управління претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту, довіреність від 18.04.2014 № 14-109, посвідчення від 12.04.2013 № 1558;

від відповідача ОСОБА_2 в.о. заступника начальника юридичного відділу, довіреність від 25.12.2014 № 01-026-1821.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 08.10.2015 (згідно поштового штемпеля) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення основного боргу за договором купівлі-продажу природного газу від 25.12.2013 № АМК-2599-2013-кпр-ПР в сумі 165 750 332 грн. 40 коп., пені в сумі 11 841 473 грн. 78 коп., 3% річних в сумі 1 342 671 грн. 40 коп., 7% штрафу в сумі 11 672 523 грн. 27 коп., інфляційних втрат в сумі 10 272 548 грн. 45 коп., всього 200 879 549 грн. 30 коп.

На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу протягом січня-вересня 2014 року передав відповідачу газ, за який відповідач розрахувався частково і з порушенням встановлених строків, у звязку з чим утворилась заборгованість за використаний природний газ в сумі 165 750 332 грн. 40 коп. Відповідно до умов договору, у звязку з простроченням оплати позивач нарахував штраф в розмірі 7% в сумі 11 672 523 грн. 27 коп., пеню в сумі 11 841 473 грн. 78 коп. за два дні 15 та 16 липня 2014 року та за період з 15.09.2014 по 30.12.2014, 3% річних в сумі 1 342 671 грн. 40 коп. за два дні 15 та 16 липня 2014 року та за загальний період з 15.08.2014 по 30.12.2014, інфляційні втрати в сумі 3 179 833 грн. 53 коп. за період з липня по листопад 2014 року включно.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він не заперечує факт одержання газу, проте не визнає заявлених вимог, посилаючись на форс-мажорні обставини і розділ 8 договору, в якому визначено, що в разі настання форс-мажорних обставин строк виконання зобовязань відкладається на строк дії таких обставин. Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови покупця від сплати продавцеві за газ, який був поставлений до їх виникнення.

16.11.2015 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних і інфляційних втрат, у звязку зі збільшенням періоду цих нарахувань (станом на 09.11.2015), а саме: пені у розмірі 27 201 825 грн. 82 коп., 3% річних у розмірі 5 388 795 грн. 95 коп., інфляційних втрат у розмірі 90 542 123 грн. 92 коп., разом з первісно заявленими вимогами щодо основного боргу і штрафу 300 555 601 грн. 36 коп.

Зазначена заява подана з дотриманням положень ст.ст. 22, 56, 57 ГПК України і прийнята судом для розгляду.

Відповідачем додатково до відзиву 23.11.2015 надано контррозрахунок ціни позову і клопотання про зменшення розміру неустойки на 99%, а 09.12.2015 та 22.12.2015 доповнення до клопотання, в яких відповідач просить відмовити у стягненні неустойки з посиланням на ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України через настання форс-мажорних обставин.

На обґрунтування цих клопотань відповідач вказує, що підприємство знаходиться на території проведення антитерористичної операції, у звязку з чим утруднено ведення господарської діяльності, заборонено залізничне сполучення по ст. Комунарськ, яка примикає до комбінату, у звязку з чим підприємство не має можливості доставляти продукцію своїм покупцям, а отже отримати грошові кошти за цю продукцію, які належало перерахувати позивачу. Нестабільна ситуація в Луганській і Донецькій області, наявність озброєних зіткнень, які створюють реальну загрозу для життя і здоровя людей, пошкодження залізничної інфраструктури призвело до неможливості виконати договірні зобовязання. На сьогоднішній день відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Факт форс-мажору підтверджено Сертифікатом (висновком) Донецької торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили від 22.09.2014 № 2361/12.12-03. Втім, підприємство з липня 2015 року поступово відновлює роботу, але у звязку з тим, що відновлення роботи підприємства у повному обсязі є тривалим процесом, збитки відповідача збільшитись та за 9 місяців 2015 року склали 16 844 465 тис. грн. Також відповідач має заборгованість з оплати праці, яка станом на 30.09.2015 становить 27 026 тис. грн. Відповідач до виникнення форс-мажорних обставин своєчасно виконував зобовязання по оплаті за договором, сплачено більшу частину суми, яка підлягала оплаті. Крім того, відповідач є підприємством, в основі діяльності якого є доменне виробництво сталі та феросплавів, що за своєю суттю є безперервним процесом, зупинка якого може призвести до технологічної катастрофи, безповоротної втрати майна та обладнання підприємства, та стану, який унеможливить здійснення ним господарської діяльності.

Також, відповідачем в порядку ст. 83 ГПК України подана заява про надання розстрочки виконання рішення строком на 24 місяці зі сплатою заборгованості щомісячно рівними частками.

На обґрунтування цієї заяви відповідач також посилається на те, що підприємство знаходиться на території проведення антитерористичної операції, у звязку з чим утруднено ведення господарської діяльності, наявність збитків, заборгованості з оплати праці та наявність дебіторської заборгованості перед відповідачем за вже відвантажену продукцію в сумі 12 764 414 тис. грн., у тому числі за розрахунками з бюджетом 834 814 тис. грн. В результаті роботи по погашенню дебіторської заборгованості, яка ведеться із дебіторами контрагентами, планується поступове погашення наявної заборгованості та за рахунок цих надходжень розрахуватися з кредиторами, у тому числі позивачем.

Представником позивача 09.12.2015 надані заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, в яких зазначається, що Національна акціонерне компанія "Нафтогаз України", як державне підприємство, є обєктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. За спірним договором постачався імпортований природний газ, який позивач закуповує за зовнішньоекономічними контрактами, якими встановлені чіткі строки розрахунків, а також жорсткі санкції за порушення цих строків. Бюджетом України та фінансовим планом Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", який затверджений Кабінетом Міністрів України, не передбачені фінансові можливості для кредитування споживачів природного газу. Внаслідок недотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем втрат є стягнення з боржників пені у розмірі, передбаченої умовами договорів. Загальна сума пені, 3% річних, інфляційних не компенсує повністю збитків від сплати відсотків за комерційними кредитами. Зменшення судом розміру пені спричинить позивачу додаткові збитки та дозволить відповідачу і у подальшому порушувати договірні умови. Крім того, згідно звіту про фінансові результати за 2014 рік за невиконання зобовязань контрагентами збиток компанії складає понад 85 мільярдів гривень.

Позивач також заперечує проти розстрочення виконання рішення суду, посилаючись на п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", наявність вини відповідача у порушенні строків оплати та важкий фінансовий стан позивача.

Ухвалою суду від 10.12.2015 за клопотанням відповідача продовжено процесуальний строк вирішення спору на 15 днів до 30.12.2015, розгляд справи відкладено на 22.12.2015.

Оцінивши надані докази і доводи представників сторін, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 25.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством "Алчевський металургійний комбінат" укладено договір купівлі-продажу природного газу № АМК-2599-2013-кпр-ПР.

Відповідно до п. 1.1 договору Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" позивач у справі, продавець за договором купівлі-продажу, зобовязався передати у власність Публічному акціонерному товариству "Алчевський металургійний комбінат" відповідачу у справі, покупцю за договором купівлі-продажу, у 2014 році природний газ, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем.

За умовами п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 110 865,000 тис. куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб.м.): січень 8585; лютий 8255; березень 9640; квітень 8220; травень 8940; червень 6420, липень 6590; серпень - 7450; вересень 9750; жовтень 11295; листопад 12690; грудень 13030. Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3 договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

У відповідності зі ст. 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ.

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 3 459 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 17%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 295,60 грн., крім того ПДВ 17% - 50,25 грн., всього з ПДВ 345,85 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3 823,78 грн., крім того ПДВ 17% - 650,04 грн., всього з ПДВ 4 473,82 грн. (п. 5.2 договору).

В пункті 5.4 договору сторони домовились, що загальна сума вартості природного газу на цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу з урахуванням укладених додаткових угод.

Порядок на умови проведення розрахунків врегульовані в розділі 6 договору купівлі-продажу.

Згідно п. 6.1 договору оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплати в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В пункті 7.2 договору сторони домовились, що у разі невиконання покупцем п. 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

У пункті 9.3 договору сторони дійшли згоди, що строк, у межах якого сторони можуть звертатися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

Відповідно до п. 8.1 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків по цьому договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форм-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії, відсутність ресурсу природного газу. Строк виконання зобовязань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п. 8.2 договору).

Настання обставин форм-мажору підтверджується рішеннями Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженими Верховною Радою України, або рішеннями Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, пожежі та інших видів стихійного лиха; Торгово-промисловою палатою України; висновками інших субєктів, уповноважених згідно із законодавством засвідчувати обставини форс-мажору (п. 8.3 договору).

Сторони зобовязані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом 14-ти днів з моменту їх виникнення надати відповідні підтверджуючі документи (п. 8.4 договору).

Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови покупця від сплати продавцеві за газ, який був поставлений до їх виникнення (п. 8.5 договору).

На виконання зобовязань за договором, позивач протягом січня-вересня 2014 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 507 341 412 грн. 94 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 31.01.2014 б/н на суму 53 865 841 грн. 08 коп. (за січень 2014 року);

- від 28.02.2014 б/н на суму 47 534 059 грн. 99 коп. (за лютий 2014 року);

- від 31.03.2014 б/н на суму 55 681 450 грн. 22 коп. (за березень 2014 року);

- від 30.04.2014 б/н на суму 55 965 674 грн. 40 коп. (за квітень 2014 року);

- від 31.05.2014 б/н на суму 54 203 584 грн. 66 коп. (за травень 2014 року);

- від 30.06.2014 б/н на суму 42 671 957 грн. 33 коп. (за червень 2014 року);

- від 31.07.2014 б/н на суму 50 287 949 грн. 71 коп. (за липень 2014 року);

- від 31.08.2014 б/н на суму 73 957 259 грн. 38 коп. (за серпень 2014 року);

- від 30.09.2014 б/н на суму 73 173 636 грн. 17 коп. (за вересень 2014 року).

Таким чином позивачем передано відповідачу за період січень-вересень 2014 року природного газу на загальну суму 507 341 412 грн. 94 коп.

Відповідачем частково сплачено кошти за поставлений природний газ на загальну суму 341 591 080 грн. 54 коп. (погашена заборгованість за період з січня по червень 2014 року, частково за липень 2014 року), залишок заборгованості складає 165 750 332 грн. 40 коп. (залишок за липень 2014 року в сумі 18 619 436 грн. 85 коп., серпень 2014 року, вересень 2014 року).

При цьому, як вбачається з розрахунку ціни позову відповідач з січня 2014 року по 15.08.2014 не мав прострочення в оплаті отриманого товару (за виключенням 1 дня 15.07.2014), з 15.08.2014 відповідач став допускати нетривале прострочення, сплачуючи кошти по 19.09.2014, після 19.09.2014 здійснення платежів припинено внаслідок настання форс-мажорних обставин. Про настання таких обставин відповідач повідомив Публічне акціонерне товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 07.08.2014 відповідно до розділу 8 договору.

Згодом Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" звернулось за підтвердженням настання форс-мажорних обставин до уповноваженого органу, у звязку з чим Донецькою торгово-промисловою палатою відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3), видано Сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили від 22.09.2014 № 2361/12.12-03.

В Сертифікаті зазначено, що станом на 01.09.2014 Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу від 25.12.2013 № АМК-2599-2013-кпр-ПР у розмірі 99 976 696 грн. 23 коп.

Починаючи з 28.07.2014 заявник не має можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність у звязку з неможливістю отримувати сировину для виробництва металургійної продукції, яка постачається залізницею, та через, відповідно, неможливість постачати вже виготовлену продукцію, яка також постачається за допомогою залізничного транспорту.

Так, Державна адміністрація залізничного транспорту у відповідь на лист ДП "Донецька залізниця", в якому згадуються воєнні дії, заборонила залізничний рух на низці ділянок відповідно до телеграми від 28.07.2014 у звязку з пошкодженням контактних мереж перегонів залізниці, бойових дій/силових заходів в рамках антитерористичної операції та обмеження руху залізничного транспорту на ділянках Дебальцеве-Вуглегірськ-Ясинувата, Дебільцеве-Попасна, Ясинувата-Авдіївка та Дебальцеве-Торез. Внаслідок зазначених обставин є неможливим здійснення залізничних перевезень на вказаних напрямках.

Крім того, постановою Національного банку України від 06.08.2014 № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" банки України зобовязані призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Згідно із розділом 12 договору купівлі-продажу природного газу від 25.12.2013 № АМК-2599-2013-кпр-ПР Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" мав здійснювати розрахунки за природний газ із Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з поточного рахунку, відкритому у Луганській обласній дирекції АТ "ОСОБА_3 ОСОБА_2", яка знаходилась у м. Луганську. Місто Луганськ та місто Алчевськ у період з липня 2014 року по теперішній час не контролюються українською владою.

Нестабільна ситуація у Луганській та Донецькій областях, збройні зіткнення, реально існуюча загроза життю та здоровю людей, пошкодження та руйнування інфраструктури залізниці, привели до нестабільності у роботі Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", у звязку з чим підприємство тимчасово не має можливості виконувати договірні зобовязання відповідно до укладеного договору від 25.12.2013 № АМК-2599-2013-кпр-ПР.

Таким чином, через дії зовнішнього характеру, які виникли без вини всупереч волі та бажанню учасників та робітників Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", які не можна було ні передбачити, ні уникнути, стало неможливим повною мірою здійснювати господарську діяльність та виконати зобовязання, передбачені укладеним договором.

Зазначені обставини, а також діяльність окремих озброєних угрупувань, які фактично блокують роботу підприємств, всі транспорті і банківські системи у Луганській та Донецькій областях та роблять неможливим здійснення основної господарської діяльності підприємств; проведення бойових дій у ході широкомасштабної антитерористичної операції з залученням Збройних Сил України стало причиною згідно якої Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" не має можливості своєчасно виконати свої договірні зобовязання.

За інформацією Служби безпеки України (лист СБУ від 13.06.2014 № 33/2117 на адресу Торгово-промислової палати) 07.04.2014 згідно з вимогами чинного законодавства України (ст.ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом") прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях. На цей час антитерористична операція триває, рішення про її припинення не прийнято.

У проведенні антитерористичної операції в установленому законом порядку задіяні сили (особовий склад, спеціалісти) і засоби (зброя, транспортні, спеціальні та інші матеріально-технічні засоби) субєктів боротьби з тероризмом та інших субєктів, відповідно до законів України.

При цьому в ході проведення антитерористичної операції уповноваженими правоохоронними органами виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки терористичних актів, диверсій, умисних вбивств, захоплень будівель і споруд, незаконного заволодіння транспортними засобами, незаконного позбавлення волі, захоплення, блокування і пошкодження обєктів транспортної системи тощо. Зазначені правопорушення, вчинювані озброєними організованими злочинними та окремими фізичними особами, створюють загрозу життю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування територією зазначених областей.

Моментом настання обставин непереборної сили по виконанню договірних зобовязань для Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" є дата 28.07.2014 дата продовження проведення бойових дій у ході антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей; блокування блок-постами проїзду до міст Луганської та Донецької областей; пошкодження інфраструктури залізниці, відсутність контролю з боку української влади у місті Алчевську та деяких інших містах Луганської та Донецької областей; наявність загрози життю людей, втрати транспортних засобів, матеріальних цінностей тощо.

Станом на 19.09.2014 антитерористична операція продовжується, таким чином момент припинення дії непереборної сили ще не настав.

Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" 23.09.2014 вручив позивачу копію вказаного Сертифіката.

Втім, у звязку з несвоєчасним виконанням грошових зобовязань позивачем відповідно до п. 7.2 договору нараховано пеню за зобовязаннями червня 2014 року за період з 15.07.2014 по 16.07.2014 в сумі 4 349 грн. 85 коп.

За зобовязаннями липня 2014 року пеня за період з 15.08.2014 по 14.02.2015 в сумі 2 684 888 грн. 08 коп., 7% штрафу в сумі 1 373 360 грн. 58 коп.

За зобовязаннями серпня 2014 року пеня за період з 15.09.2014 по 14.03.2015 в сумі 11 203 005 грн. 13 коп., 7% штрафу в сумі 5 177 008 грн. 16 коп.

За зобовязаннями вересня 2014 року пеня за період з 15.10.2014 по 14.04.2015 в сумі 13 309 582 грн. 75 коп., 7% штрафу в сумі 5 122 154 грн. 53 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних за зобовязаннями червня 2014 року за період з 15.07.2014 по 16.07.2014 в сумі 686 грн. 82 коп. та інфляційні втрати за липень 2014 року в сумі 12 012 грн. 60 коп.

За зобовязаннями липня 2014 року 3% річних за період з 15.08.2014 по 23.10.2015 складають 682 985 грн. 34 коп., інфляційні втрати за період з серпня 2014 року по вересень 2015 року в сумі 10 863 063 грн. 92 коп.

За зобовязаннями серпня 2014 року 3% річних за період з 15.09.2014 по 23.10.2015 складають 2 455 786 грн. 26 коп. та інфляційні втрати за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року в сумі 41 666 292 грн. 53 коп.

За зобовязаннями вересня 2014 року 3% річних за період з 15.10.2014 по 23.10.2015 складають 2 249 337 грн. 53 коп. та інфляційні втрати за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року в сумі 38 000 754 грн. 88 коп.

Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір від 25.12.2013 № АМК-25899-2013-кпр-ПР, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 1 ст. 530 Цивільного кодексу України врегульовано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем факт споживання газу і наявність боргу за грошовими зобовязаннями, тому позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 165 750 332 грн. 40 коп. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на положення п. 8.2 договору щодо відкладення строку виконання зобовязань на строк дії форс-мажорних обставин, оцінюються судом критично з огляду на те, що по-перше, негативні наслідки проведення антитерористичної операції несуть обидві сторони; по-друге, цивільне законодавство не містить норм стосовно відкладення строку виконання зобовязання, а сторони в договорі не передбачили порядку застосування цієї домовленості; по-третє, як зазначає сам відповідач у заяві про надання розстрочки, він, з урахуванням відновлення господарської діяльності, має змогу виконувати грошові зобовязання.

Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Крім того, ч. 4 ст. 219 ГК України визначено, що сторони зобовязання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобовязання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Згідно зі ст. 218 ГК України встановлено, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобовязань виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Слід також зазначити, що після одержання відповідачем 22.09.2014 Сертифікату про настання обставин непереборної сили № 2361/12.12-03, з 15.10.2014 набрав чинності Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 цього Закону визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

В статті 10 вказаного Закону є посилання, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно ст. 11 Закону дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Таким чином фактичні обставини спору свідчать, що форс-мажорні обставини тривають на час вирішення спору.

Вимоги позивача про стягнення неустойки (штрафу та пені) не в повній мірі відповідають цивільному законодавству, умовам договору, оскільки не враховано обєктивної неможливості виконувати відповідачем зобовязання згідно умов договору через настання обставин непереборної сили.

У звязку з викладеним, вимоги позивача про стягнення пені в сумі 27 201 825 грн. 82 коп. і 7% штрафу в сумі 11 672 523 грн. 27 коп. задоволенню не підлягають.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога про стягнення 3% річних відповідає чинному законодавству і підлягає задоволенню в сумі 5 382 009 грн. 15 коп. за загальний період з 15.07.2014 по 23.10.2015 включно, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних (п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань"). У задоволенні решти вимог про стягнення 3% річних в сумі 6 786 грн. 80 коп. слід відмовити.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних втрат, то суд з заявленою сумою погоджується частково, з урахуванням власного розрахунку.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, інфляційні втрати нараховувались ним виходячи із суми боргу, яка існувала на перший день прострочення, тобто 15 числа кожного місяця, незалежно від фактів оплати у цьому місяці. Ніякого обґрунтування щодо обрання такої методики визначення інфляційних втрат не надано.

В п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" вказано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В згаданій постанові не міститься вказівок про алгоритм визначення інфляційних втрат у разі погашення боргу частинами, проте є посилання, що у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації про порядок застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Верховний Суд України наголошує, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. За змістом вищевказаного листа, умовно слід рахувати якщо борг утворився з 1 до 15 числа місяця, то слід нараховувати індекс інфляції за цей поточний місяць, а якщо борг виник з 16 по 31 число, то розрахунок інфляційних втрат починається з наступного місяця.

Враховуючи вищевикладену позицію вищих судових інстанцій, суд вважає, що інфляційні втрати повинні визначатись виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а в разі погашення боргу частинами, на суму боргу на кожний останній день місяця, в якому така сума зменшувалась, враховуючи календарну дату такого погашення.

Так, за зобовязаннями червня 2014 року борг утворився 15.07.2014 в сумі 3 003 149 грн. 14 коп., який був повністю погашений 16.07.2014 і на останній день липня 2014 року боргу не існувало (прострочення тривало 1 день), а отже відсутні підстави для розрахунку інфляційних втрат на цей борг.

За зобовязаннями липня 2014 року борг утворився 15.08.2014 в сумі 27 019 436 грн. 85 коп. У звязку з частковою оплатою 18.08.2014 200 000 грн. 00 коп., 19.08.2014 200 000 грн. 00 коп., 20.08.2014 200 000 грн. 00 коп., 21.08.2014 200 000 грн. 00 коп., 22.08.2014 200 000 грн. 00 коп., на останній календарний день серпня існував борг в сумі 26 019 436 грн. 85 коп., який також частково був погашений 08.09.2014 2 000 000 грн. 00 коп., 09.09.2014 2 000 000 грн. 00 коп., 10.09.2014 200 000 грн. 00 коп., 11.09.2014 2 000 000 грн. 00 коп., 12.09.2014 200 000 грн. 00 коп., 15.09.2014 200 000 грн. 00 коп., 16.09.2014 200 000 грн. 00 коп., 17.09.2014 200 000 грн. 00 коп., 18.09.2014 200 000 грн. 00 коп., 19.09.2014 200 000 грн. 00 коп., залишок на останній день вересня існував складає 18 619 436 грн. 85 коп.

Сума інфляційних втрат на цей борг за період з серпня 2014 року по вересень 2015 року складає 10 698 037 грн. 72 коп.

За зобовязаннями серпня 2014 року станом на 15.09.2014 утворився борг в сумі 73 957 259 грн. 38 коп., погашення якого не відбувалось, тому інфляційні нарахування на цю суму за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року складають 41 666 292 грн. 53 коп.

За зобовязаннями вересня 2014 року станом на 15.10.2014 утворився борг в сумі 73 173 636 грн. 17 коп., погашення якого не відбувалось, тому інфляційні нарахування на цю суму за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року складають 38 000 754 грн. 88 коп.

Загальна сума інфляційних втрат, що підлягає задоволенню складає 90 365 084 грн. 61 коп. У задоволенні решти вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 177 039 грн. 31 коп. слід відмовити.

Всього підлягає задоволенню 261 497 426 грн. 16 коп., у тому числі: борг в сумі 165 750 332 грн. 40 коп., 3% річних в сумі 5 382 009 грн. 15 коп., інфляційні втрати в сумі 90 365 084 грн. 61 коп.

Інфляційні нарахування і 3% річних компенсують негативні наслідки для позивача у звязку з простроченням грошових зобовязань відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 158 957 грн. 54 коп. Решта судового збору покладається на позивача.

Що стосується клопотання відповідача про розстрочення відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України виконання судового рішення на 24 місяці, то слід зазначити наступне.

Згідно п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підпунктом 7.1.2 п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно п. 7.2 п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У звязку з проведенням на території м. Алчевська Луганської області антитерористичної операції, обставини які склались в сукупності потягли за собою призупинення виробництва.

Відповідно до звіту про фінансові результати роботи Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" за перше півріччя 2015 року відповідач має збитки на суму 14 820 418 тис. грн.

Підприємство з липня 2015 року поступово відновлює роботу, що підтверджується наданими відповідачем доказами, але у звязку з тим, що відновлення роботи у повному обсязі є тривалим процесом збитки відповідача збільшились та згідно звіту про фінансові результати роботи підприємства за 9 місяців 2015 року складають 16 844 465 тис. грн.

Крім того, відповідачем ведеться робота по зменшенню дебіторської заборгованості, що підтверджується наданими відповідачем копіями судових рішень про стягнення заборгованості з субєктів господарювання за господарськими договорами на користь Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат".

Також, наданими копіями рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України стягнуто з іноземних підприємств на користь відповідача 147 515 013 доларів США.

За інформацією Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, на обліку якої перебуває відповідач, станом на 07.12.2015 Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів.

Господарський суд вважає, що вказані відповідачем обставини безпосередньо вплинули на господарську діяльність підприємства відповідача та його фінансовий стан, але слід враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Позивачем в порушення ст. 33 ГПК України не надано доказів своїх доводів. Єдиний представлений документ це звіт про фінансовий стан компанії за 2014 рік.

Суд ухвалою від 10.12.2015 витребував у позивача звіт про фінансовий стан компанії за 9 місяців 2015 року. Позивачем ухвала суду не виконана. Представник позивача в судовому засіданні повідомив про розміщення звіту про фінансовий стан за 9 місяців 2015 року на офіційному сайті компанії. Суд ознайомився з вказаною інформацією. Згідно висновків перевіреного аудиторами проміжного звіту про фінансові результати компанії, розміщеного на сайті, за 9 місяців 2015 року Нафтогаз отримав прибуток у 0,2 млрд. грн. порівняно зі збитком 42,2 млрд. грн. за аналогічний період минулого року. Нафтогаз очікує, що збитки за 2015 рік скоротяться майже у 6 разів порівняно з 2014 роком, за умови відносної стабільності гривні в IV кварталі 2015 року.

Враховуюче викладене, господарський суд вважає можливим частково задоволити клопотання відповідача і надати розстрочку виконання рішення щодо стягнення боргу в сумі 165 750 332 грн. 40 коп., 3% річних в сумі 5 382 009 грн. 15 коп., інфляційних втрат в сумі 90 365 084 грн. 61 коп., судового збору в сумі 158 957 грн. 54 коп., всього на суму 261 656 383 грн. 70 коп. на 1 (один) рік зі сплатою починаючи з січня по листопад 2016 року включно щомісячно по 21 804 700 грн. 00 коп., в грудні 2016 року 21 804 683 грн. 70 коп.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, п. 6 ст. 83, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення 300 555 601 грн. 36 коп. задоволити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", Луганська область, м. Алчевськ, вул. Шмідта, 4, ідентифікаційний код 05441447 на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720 борг в сумі 165 750 332 грн. 40 коп., 3% річних в сумі 5 382 009 грн. 15 коп., інфляційні втрати в сумі 90 365 084 грн. 61 коп., судовий збір в сумі 158 957 грн. 54 коп.

Розстрочити виконання рішення на 1 (один) рік зі сплатою починаючи з січня по листопад 2016 року включно щомісячно по 21 804 700 грн. 00 коп., в грудні 2016 року 21 804 683 грн. 70 коп.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні позовних вимог про стягнення пені і 7% штрафу відмовити.

4.У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 6 786 грн. 80 коп. та інфляційних втрат в сумі 177 039 грн. 31 коп. відмовити.

5.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

6.Повне рішення складено і підписано - 25.12.2015.

Суддя О.В.Рябцева