ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа № 922/2696/15

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А., судді Шутенко І.А.,

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

від позивача старший прокурор Горгуль Н.В. посвідчення від 29.10.2015р. №016182;

від 1-го відповідача ОСОБА_1 за довіреністю від 24.12.2014р. №08-11/4670/2-14;

від 2-го відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 10.06.2013р.;

від 3-го відповідача ОСОБА_3 - за довіреністю від 27.11.2015р. №2813/01-31;

від 3-ї особи - не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м. Харків

на рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2015р.

у справі № 922/2696/15

за позовом заступника прокурора Харківської області, м. Харків

до 1-го відповідача: Харківської міської ради, м. Харків

до 2-го відповідача: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дварім», Харків

до 3-го відповідача: Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, м.Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, м. Харків

про скасування рішення, визнання недійсним рішення та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.06.2015р. у справі №922/2696/15 (суддя Макаренко О.В.) відмовлено в задоволенні позову заступника прокурора Харківської області про визнання незаконним та скасування п. 6 додатку до рішення сесії Харківської міської ради "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів" від 17.04.2013 р. №1094/13; визнання незаконним та скасування п. 6 додатку 1 до рішення сесії Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 03.07.2013 р. №1195/13; визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку, площею 2,0000 га з кадастровим номером :10:001:0353 від 09.08.2013р. №4885965; зобов'язання реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності №2067834 від 09.08.2013р.; зобов'язання Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Дварім" передати, а Харківську міську раду прийняти земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :10:001:0353, про що скласти акт прийому - передачі.

Рішення суду з посиланням на статті 13, 14, 19, 44 Конституції України, статті 1, 12, 41, 116 Земельного кодексу України, статті 1, 2, 6, 7, 8,10 Закону України Про кооперацію, статтю 10 Закону України Про місцеве самоврядування, статтю 27 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, статті 56,87 Господарського кодексу України мотивоване тим, що: по-перше: передача у власність ОК ЖБК Дварім спірної земельної ділянки відбулась у межах компетенції Харківської міської ради; по-друге, другий відповідач є житлово-будівельним кооперативом, державна реєстрація якого не скасована; то-третє, при створенні юридичної особи - ОК ЖБК Дварім учасники зобовязані були керуватися положеннями Закону України Про кооперацію та Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з урахуванням положень ЖК УРСР в частині, що їм не суперечить. Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог. Крім того, суд зазначив, що вимога прокурора про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та про зобовязання реєстраційної служби внести запис в державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності та про зобовязання 2-го відповідача передати Харківській міській раді земельну ділянку площею 2,0000га, про що скласти акт приймання-передачі, є похідними вимогами від вимоги про визнання недійсним та скасування оспорюваного рішення, а отже суд відмовив у їх задоволенні.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2015р. у справі №922/2696/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення не враховано положення статей 41,116 ЗК України, зокрема, щодо мети використання земельної ділянки, яка безоплатно передається органами місцевого самоврядування. Крім того, вказує на те, що ОК ЖБК Дварім створений в порушення вимог статей 133,135,137 ЖК УРСР та Примірного статуту в частині мети його діяльності як житлово-будівельного кооперативу, норми яких є спеціальними по відношенню до норм Закону України Про кооперацію. Також вказує на те, що за організаційно-правовою формою другий відповідач є обслуговуючим кооперативом з видом економічної діяльності - комплексне обслуговування обєктів, а отже він не мав права на отримання безоплатно земельних ділянок у власність.

Відзивом від 06.08.2015р. Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначає, що на правовідносини, які виникли у звязку зі здійсненням субєктом владних повноважень управлінських функцій, поширюється юрисдикція адміністративних судів, а отже позовні вимоги до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції як до субєкта владних повноважень слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому, на думку третього відповідача, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора підлягає припиненню на підставі статті 80ГПК України.

Відзивом від 02.09.2015р. Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Дварім також заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначає, що апелянтом не враховано приписи Постанови Верховної ради України від 12.09.1991р. №1545-ХІІ Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР, де встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу СРС з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Таким чином, Житловий кодекс УРСР та Примірний статут житлово-будівельного кооперативу, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985р. №186, застосовуються в тій частині, що не суперечить Конституції та законам України. Також вказує на те, що ОК Житлово-будівельний кооператив Дварім створений після набуття чинності Закону України Про кооперацію, яким право на створення ЖБК не повязано із наявністю потреб у поліпшенні житлових умов засновників/членів ЖБК.

Відзивом від 06.10.2015р. Харківська міська рада також заперечує проти вимог апеляційної скарги та вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим з підстав, викладених в оскаржуваному рішенні. При цьому зазначає, що ОК ЖБК Дварім створено у відповідності до вимог Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України Про кооперацію та Житлового кодексу УРСР, та проведено його державну реєстрацію в порядку, визначеному Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Також вказує на те, що Харківська міська рада не є органом державної реєстрації юридичних осіб, а державну реєстрацію ОК ЖБК Дварім на момент прийняття оскаржуваного рішення скасовано не було. Крім того, вважає, що організація діяльності і створення житлово-будівельних кооперативів у порядку статті 137 ЖК УРСР та Примірного статуту є неможливою у звязку з відсутністю відповідних органів державної влади та громадських організацій, на які покладені питання організації і узгодження процедури створення ЖБК.

Розпорядженням секретаря другої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. у звязку з відрядженням судді Лакізи В.В. та судді Білоусової Я.О. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А., судді Шутенко І.А. (т.2,а.с.15).

У додаткових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу Харківське міське управління юстиції зазначило, що Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції з 02.02.2015р. знаходиться у стані припинення, а отже не може бути належною стороною у справі.

Листом від 16.10.2015р. №10-27/3687 Державна інспекція сільського господарства в Харківській області повідомила, що вона знаходиться в стані припинення (ліквідації) та у звязку зі звільненням провідного юрисконсульта просить розглянути дану справу без участі її представника. Дане клопотання підлягає до задоволення судом апеляційної інстанції як таке, що не суперечить вимогам господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги і просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2015р. у справі №922/2696/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів заперечили проти вимог апеляційної скарги та просили рішення місцевого господарського суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу - без задоволення за безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Статут Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» затверджено рішенням загальних зборів засновників, оформлених протоколом від 18.02.2013р., та 19.02.2013р. державним реєстратором Харківської міської ради проведено державну реєстрацію юридичної особи, номер запису 00055092 (т.1,а.с.49-60).

Пунктами 1.1, 1.5 Статуту ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» встановлено, що ОК «ЖБК «Дварім» в організаційно-правовій формі обслуговуючого кооперативу, створений його засновниками на добровільних засадах, базуючись на нормах Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу УРСР, на підставі Закону України «Про кооперацію» та у відповідності із чинним законодавством України, на підставі рішення загальних зборів засновників. Засновниками кооперативу є громадяни: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно із пунктом 3.1 Статуту кооператив організовується з метою забезпечення житлом (будівництво житла) членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), або одноквартирних чи багатоквартирних жилих будинків садибного типу, або багатоквартирного жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями (господарськими будівлями та спорудами) за власні кошти кооперативу, а або із залученням банківських кредитів, або позик, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

Пунктом 5 Статуту визначений порядок набуття та припинення членства у кооперативі.

17.04.2013 Харківською міською радою прийнято рішення №1094/13 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів» (т.1,а.с.36).

Пунктом 6 додатку до рішення 23 сесії Харківської міської ради «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів» ОК «ЖБК «Дварім» встановлено надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею, орієнтовно, 2га, яка належить територіальній громаді м. Харкова, (категорія земельної ділянки житлова та громадська забудова, класифікація видів цільового призначення земель для колективного житлового будівництва (02.02) для будівництва житлової забудови по Білгородському шосе, 34 та подальшої експлуатації обєкту (т.1,а.с.37).

03.07.2013р. Харківською міською радою прийнято рішення №1195/13 «Про надання земельних ділянок для будівництва обєктів», яким: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва обєктів особам, зазначеним у додатках; надано особам, згідно з додатками, земельні ділянки; зобовязано осіб, зазначених у додатках, у встановленому порядку: оформити право власності на земельну ділянку; оформити речові права на земельні ділянки; одержати вихідні дані для проектування обєкту будівництва; розробити проектну документацію на будівництво обєкта тощо (т.1, а.с.38).

Згідно з пунктом 6.1 додатку 1 до рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013р. №1195/13 «Про надання земельних ділянок для будівництва обєктів» надано Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» у власність земельну ділянку (кадастровий номер :10:001:0353), яка належить територіальній громаді м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 2,0000га для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по Білгородському шосе, 34. Будівництво виконати до 31.12.2015року (т.1, а.с.38-42).

Державним реєстратором реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 09.08.2013р. №7783176.

На підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2013р. №7783176 державним реєстратором 09.08.2013р. прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав №2067834 на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :10:001:0353, з цільовим призначенням: землі житлової та громадської забудови; для будівництва житлової забудови та подальшої експлуатації обєкту, що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Харків, Білгородське шосе,34 (т.1, а.с.29).

29.04.2015р. заступник прокурора Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» та Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про:

- визнання незаконним та скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 17.04.2013р. №1094/13 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів»;

- визнання незаконним та скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1195/13 «Про надання земельної ділянки для будівництва обєктів»;

- про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 2 га з кадастровим номером :10:001:0353 від 09.08.2013р. №4885965;

- зобовязати реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності від 09.08.2013р. №2067834;

- зобовязання ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» передати, а Харківську міську раду прийняти земельну ділянку площею 2га з кадастровим №:10:001:0353, про що скласти акт приймання-передачі (т.1, а.с.4-13).

Свої вимоги заступник прокурора обґрунтовує тим, що рішення міської ради прийнято з порушенням ст.41 ЗК України, оскільки ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» створено всупереч ст.ст.133,135,137ЖК УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу. Також зазначає, що при вирішенні питання, яким нормативним актом слід керуватися при створенні ЖБК: ст.7 Закону України «Про кооперацію» чи Примірним статутом, необхідно враховувати, що зазначені нормативні акти співвідносяться, як загальний (Закон України «Про кооперацію») та спеціальний (Примірний статут), а отже підлягають застосуванню норми спеціального нормативно-правового акту. Так, всупереч ч.6 статті 137 ЖК УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу рішення про створення ОК «ЖБК «Дварім» (протокол загальних зборів засновників від 18.02.2013р.) не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради; кооператив не створювався при виконкомі місцевої ради народних депутатів, при підприємстві, установі чи організації, що суперечить статті 137ЖК УРСР; учасники кооперативу не потребують поліпшення житлових умов, оскільки на момент створення не перебували на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов; статут не містить відомостей про те, що члени кооперативу постійно проживають у місті Харкові і потребують поліпшення житлових умов; два члени кооперативу були у віці понад 30 років, що суперечить п.7 Примірного статуту. Також зазначає, що вказаний кооператив за організаційно-правовою формою є обслуговуючим, що відображено у п.1.1. Статуту кооперативу, та його фактична мета створення, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам житлово-будівельного кооперативу.

26.05.2015р. Харківською міською радою подано до місцевого господарського суду заяву про залишення позову прокурора без розгляду, оскільки, прокурор у своєму позові не визначив позивача, в інтересах якого подано позов, а з огляду на характер спірних правовідносин цим органом є Харківська міська рада (т.1, а.с.87-90).

25.06.2015р. місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (т.1, а.с.158-167).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом судового розгляду є вимоги про визнання незаконним та скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 17.04.2013р. №1094/13 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів»; визнання незаконним та скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1195/13 «Про надання земельної ділянки для будівництва обєктів»; про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 2 га з кадастровим номером :10:001:0353 від 09.08.2013р. №4885965; зобовязати реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності від 09.08.2013р. №2067834; зобовязання ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» передати, а Харківську міську раду прийняти земельну ділянку площею 2га з кадастровим №:10:001:0353, про що скласти акт приймання-передачі.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Відповідно до статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Положеннями частини 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 41 ЗК України житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Отже, реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти виключно в інтересах своїх територіальних громад, не порушуючи при цьому баланс інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка до прийняття оскаржуваного рішення перебувала у власності територіальної громади міста Харкова та на підставі цього рішення була безоплатно передана у власність ОК «ЖБК «Дварім».

Відповідно до статті 94 Господарського кодексу України кооперативи як добровільні об'єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Створення та діяльність житлово-будівельних кооперативів регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України "Про кооперацію", а також чинними на даний час Житловим кодексом Української РСР та прийнятим на його основі Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, що затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 30.04.85 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України. Закон України "Про кооперацію" містить загальні вимоги до створення та діяльності різних видів та типів кооперативів. Разом з тим створення та діяльність житлово-будівельних кооперативів як одного з видів обслуговуючих кооперативів регулюється нормами глави 5 Житлового кодексу УРСР та прийнятого на виконання статті 137 цього Кодексу Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу. Згідно зі статтями 133, 137 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру. Однією з умов вступу до житлово-будівельного кооперативу є перебування на квартирному обліку в даному населеному пункті. Житлово-будівельні кооперативи організовуються при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях. Порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства України. Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленого порядку. Кількість членів кооперативу повинна бути відповідною кількості квартир у будинку. Пунктом 1 розділу 1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.85 №186, визначено, що житлово-будівельний кооператив організовується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), а у випадках, передбачених законодавством, - одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками). Частиною 1 статті 134 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що на облік бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу беруться громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і потребують поліпшення житлових умов. За змістом пункту 3 Примірного статуту число громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, повинно відповідати кількості квартир у жилому будинку (будинках) кооперативу, запланованому до будівництва. При будівництві одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу число громадян, необхідне для організації кооперативу, визначається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, але не може бути менше 5 чоловік. У розумінні приписів наведених норм, при вирішення радою питання про надання житлово-будівельним (житловим) кооперативам безоплатно земельної ділянки має враховуватися мета створення такого кооперативу, порядок його організації відповідно до Житлового кодексу Української РСР і Примірного статуту. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України, ухваленій колегією суддів судових палат в адміністративних, господарських та цивільних справах, від 17.06.2014р. у справі №21-195а14.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що передаючи земельну ділянку у власність ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім», відповідна рада мала врахувати мету створення такого кооперативу, порядок його організації та діяльності відповідно до вимог Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту ЖБК.

З'ясування саме цих обставин при наданні земельної ділянки ОК "ЖБК «Дварім» як спеціальному суб'єкту, передбаченому ст. 41 Земельного Кодексу України, зобов'язує раду з'ясовувати правовий статус, мету та підстави його створення.

Отже, матеріали справи свідчать, що ОК "ЖБК " Дварім" створено всупереч приписам ст. 133, 135, 137 Житлового Кодексу УРСР та Примірного статуту ЖБК, які по відношенню до Законів України "Про кооперацію" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" є спеціальними нормативно-правовими актами та підлягають застосуванню до правовідносин сторін у даній справі.

Проте, місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував вимог чинного законодавства щодо порядку створення житлового кооперативу та правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 17.06.2014р. у справі №21-195а14, що, відповідно, призвело до передчасних висновків про те, що ОК "ЖБК " Дварім" створений саме як будівельний кооператив та з дотриманням встановлених вимог чинного законодавства.

Водночас суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що предметом позову прокурора, зокрема, є вимоги про визнання незаконним та скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 07.07.2013р. №1094/13 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів»; визнання незаконним та скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 17.04.2013р. №1094/13 «Про надання земельної ділянки для будівництва обєктів».

Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009р. N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

З урахуванням положень, викладених у рішенні Конституційного суду України 16.04.2009р. N 7-рп/2009, рішення Харківської міської ради (як суб'єкта владних повноважень) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та про передачу кооперативу у власність земельної ділянки в частині їх оскарження є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» виникло право власності і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Аналогічна правова позиція викладена у поставі Верховного Суду України від 11.11.2014р. у справі №21-405а14, у якій зазначено, що позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. У разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Статтею 111-28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином оскаржувані рішення Харківської міської ради є ненормативними правовими актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактом їх виконання, а тому їх скасування не забезпечить реального захисту прав позивача (прокурора).

Місцевий господарський суд встановив, що на підставі рішень Харківської міської ради від 17.04.2013р. №1094/13 «Про надання земельної ділянки для будівництва обєктів», ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 09.08.2013р. №7783176.

Враховуючи викладене, Харківський апеляційний господарський суд, з урахуванням висновків Верховного суду України, викладених у постанові від 11.11.2014р. у справі №21-405а14, які є обовязковими для всіх судів України під час розгляду справи, дійшов висновку, про те, що скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 17.04.2013р. №1094/13 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів» та п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1195/13 «Про надання земельної ділянки для будівництва обєктів» не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки це право ґрунтується вже на правовстановлюючих документах, а саме: свідоцтві на право власності.

За таких обставин, Харківський апеляційний господарський суд дійшов висновку про безпідставність заявленої прокурором вимоги про визнання незаконним та скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 17.04.2013р. №1094/13 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів» та п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1195/13 «Про надання земельної ділянки для будівництва обєктів», оскільки вони вичерпали свою дію фактом їх виконання, а у ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» виникло право власності на майно і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

З матеріалів справи вбачається, що ОК «Житлово-будівельний кооператив «Дварім» отримано свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку від 09.08.2013р. №7783176.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що запис про право власності на нерухоме майно №2067834 внесений державним реєстратором на підставі свідоцтва про право власності №7783176, виданого 09.08.2013р. та на підставі рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень №4885965 (т.1,а.с.29).

Проте, заступник прокурора Харківської області, звертаючись до місцевого господарського суду з позовом не визначив такої вимоги як скасування свідоцтва на право власності на земельну ділянку від 09.08.2013р. №7783176, а вимога про зобовязання реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про право власності від 09.08.2013р. №2067834 є похідною , а отже така вимога є передчасною.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обраний прокурором спосіб захисту ( скасування п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 17.04.2013р. №1094/13 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування обєктів» та п.6 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1195/13 «Про надання земельної ділянки для будівництва обєктів» та зобовязання реєстраційну Харківського міського управління юстиції Харківської області внести в державний реєстр речових прав про скасування запису про право власності від 09.08.2013р. №2067834) не забезпечить реального захисту порушеного права, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення у даній справі, у зв'язку з чим рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2015р. у справі №922/2696/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м. Харків залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2015р. у справі № 922/2696/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 22.12.2015р.

Головуючий суддя Бородіна Л.І.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Шутенко І.А.