ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Справа № 925/1876/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача - ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" про стягнення 2947195,53грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 2947195,53грн. заборгованості по договору купівлі - продажу природного газу №13/02 БО-36 від 13.02.2012р. з яких 2819206,52грн. інфляційних та 127989,01грн. 3 % річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором купівлі -продажу природного газу №13/02 БО-36, а саме останній в повному обсязі та своєчасно не розраховувався за отриманий по договору природний газ.

Відповідач у заперечені на позовну заяву проти позову заперечував. Заперечення вмотивовано тим, що даний договір діяв лише протягом 2012 року, тоді як позивач зазначив в позовній заяві 2013 рік, що не відповідає строку дії договору та періоду за який позивач просить стягнути кошти. Крім того причиною виникнення заборгованості є обставини, які залежать від державного та місцевих бюджетів, так як розрахунки з державного та місцевого бюджету не завжди проводяться вчасно, з незалежних від відповідача причин, тому прострочення виконання грошового зобов'язання сталося не з вини боржника(відповідача).

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

13 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-позивач) та Уманським комунальним підприємством "Уманьтеплокомуненерго" (далі - відповідач, споживач) був укладений договір №13/02 БО-36 купівлі -продажу природного газу (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 Договору продавець зобов'язався передати покупцеві імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити газ на умовах, визначених договором.

На виконання умов договору протягом 2012 року позивач передав а відповідач прийняв природний газ в обсязі 14 75,304 тис. куб. м. на загальну суму 8720770,46 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу: від 29.02.2012р., 31.03.2012р., 30.04.2012р.

Позивачем передано відповідачу природний газ на загальну суму 8720770,46 грн., таким чином НАК "Нафтогаз України" виконала умови договору №13/02 БО-36 від 13.02.2012р .

Пунктом 4.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати вартості газу протягом місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач свої зобов'язання за договором поставки природного газу не виконав належним чином, за поставлений природний газ розрахувався не вчасно чим порушив умови п. 4.1 договору.

Заборгованість у сумі 4620770,46грн. стягнена на користь позивача рішенням господарського суду Черкаської області у справі №925/850/13, однак відповідач не погашав заборгованості навіть після судового рішення.

Оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо вчасної оплати отриманого природного газу, тому позивач на підставі п.2 ст. 625 ЦК України на суму боргу нарахував інфляційні, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, розмір яких визначив: 2819206,52грн. (інфляційні) та 127989,01грн. (3% річних).

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено Законом, або Договором.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору № 13/02 БО-36 від 13.02.2012р. купівлі-продажу природного газу. Договір виходячи з умов, є договором поставки. Свої зобов'язання за цим договором позивач виконав належним чином, та поставив відповідачу природний газ. Відповідач на протязі дії договору свої зобов'язання щодо повного та своєчасного розрахунку за отриманий природний газ належним чином не виконував.

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача 2819206,52грн. інфляційних та 127989,01грн. 3% річних відповідає приписам ст.. 625 ЦК України та умовам укладеного сторонами договору.

Заперечення відповідача щодо строку дії договору та відсутності його вини в порушенні строків оплати придбаного природного газу суд вважає безпідставним, виходячи із наступного.

П.10.1 договору передбачає, що договір в частині розрахунків діє до повного їх здійснення. Позивач, визначений договором строк розрахунку порушив, а тому договір в частині оплати придбаного природного газу продовжив свою дію до повного його проведення.

Отже, неможливість своєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором №13/02 БО-36 від 13.02.2012р. через відсутність у нього необхідних для цього коштів не звільняє відповідача від відповідальності за порушення цього зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" вул. Тищика, 12а, м.Умань, 20300, код 02082675 на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, б.6, м. Київ, 01001, код 20077720 - 127989,01грн. - 3% річних, 2819206,52грн.- інфляційних та 44207,93грн. судового збору .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.12.2015р.

СУДДЯ К.І.Довгань