ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 910/2638/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого-судді суддів:Демидової А.М., Воліка І.М. (доповідача), Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуЗаступника військового прокурора Київського гарнізону Центрального регіону України
на рішеннявід 09.06.2015
господарського суду міста Києва
та на постанову від 20.10.2015
Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 910/2638/15-г
господарського суду міста Києва
за позовом військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс"
за участю третьої особиПублічного акціонерного товариства "Черкаський шовковий комбінат"
простягнення 1 296 690,00 грн.
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачаЗернов Р.Ю. (дов. від 12.10.2015 № 3060);
відповідачаКоваленко Н.В. (дов. від 08.12.2015 № 08/12); Лукошко Н.С. (дов. від 06.03.2015 № 06/03);
третьої особине з`явились;
прокуратуриТимко В.В. посвідчення від 10.11.2015 № 036200;
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2015 року військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 (надалі В/ч НОМЕР_1 ) звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" (надалі ТОВ "Олтекс", відповідач) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1296690,00 грн., у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору № 43/В33-2014 від 27.06.2014.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2015 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Черкаський шовковий комбінат" (надалі ПАТ "Черкаський шовковий комбінат").
Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі №910/2638/15-г (колегія суддів: Головатюк Л.Д., судді Головіна К.І., Трофимова Т.Ю.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 (колегія суддів: Чорногуз М.Г. головуючий, судді Рудченко С.Г., Агрикова О.В.), у задоволенні позову військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 відмовлено; стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь Державного бюджету України 73 080,00 грн. судового збору.
Не погоджуючись з постановленими судовими актами судів попередніх інстанцій, заступник військового прокурора Київського гарнізону Центрального регіону України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що судами порушено норми процесуального та матеріального права, і зокрема, ст. ст. 32-34 ГПК України, ст. 262 Господарського кодексу України, оскільки надано невірну юридичну оцінку усім обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваних судових актів.
Відповідач ТОВ "Олтекс" у відзиві на касаційну скаргу заперечив проти її доводів та просив залишити оскаржувані судові акти без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
10.12.2015 від третьої особи ПАТ "Черкаський шовковий комбінат" до суду касаційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обгрунтоване неможливістю направити свого представника у судове засідання, у зв`язку з великим навантаженням справ призначених на 15.12.2015.
Разом з тим, обставинною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з якихось обставин, а також з підстав, наведених у ст. 77 ГПК України. Зазначені обставини та підстави оцінюються судом, який розглядає справу з метою реалізації наданого йому права на відкладення розгляду справи.
Вислухавши думку сторін з приводу заявленого клопотання, враховуючи наведені третьою особою обставини, зважаючи на процесуальні підстави для відкладення справи та з огляду на передбачені ст. ст. 1115, 1117 ГПК України мету та межі касаційного перегляду справи, касаційна інстанція вважає, що заявлене клопотання підлягає відхиленню, оскільки зазначені третьою особою обставини не є такими, що унеможливлюють касаційний перегляд оскаржуваних судових актів у даному судовому засіданні.
Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши представників сторін та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судами, прокурор звернувся з позовом про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1296690,00 грн. нарахованих відповідно до умов Договору № 43/В33-2014 від 27.06.2014, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та ТОВ "Олтекс" (Учасник), за умовами якого Учасник зобов`язався у 2014 році поставити Замовникові товари, зазначені у специфікації, а Замовник - прийняти і оплатити такі товари; найменування (номенклатура, асортимент) товару Одяг верхній, інший, чоловічий і хлопчачий (код 14.13.2); Кількість товару за Договором: лот 2 - костюм (куртка і штани) польовий (тк. Ріп - Cтоп) 9700 комплектів, лот 3 Куртка утеплена польова (тк.2701) 1025 штук, лот 3 Штани утеплені польові (тк. 2701) 3500 штук (п.1.1., 1.2. Договору). Прокурор обгрунтовує свої вимоги тим, що на виконання цього Договору одяг верхній, інший, чоловічий і хлопчачий: лот 2 - костюм (куртка і штани) польовий (тк. Ріп - Cтоп) ТУ У 14.1-1:2014 в кількості 9700 комплектів, за ціною 668,40 грн. за одиницю, на загальну суму 6483480,00 грн., відповідач поставив неналежної якості, що підтверджується Висновком Державного підприємства "Укрметртестстандарт" Про відповідність продукції вимогам опису предметів речового майна для військовослужбовців Національної гвардії МВС України від 05.09.2014 № UА 1.003.ТС38.002-2014, у зв`язку з чим відповідачу нараховані штрафні санкції відповідно до пункту 7.4. Договору, що становить 1296690,00 грн.
Приймаючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на виконання Договору № 43/В33-2014 від 27.06.2014 з липня по жовтень 2014 відповідач поставив позивачу 9700 комплектів костюмів на загальну суму 6483480,00 грн. різними партіями та у різний час, з сертифікатом відповідності ТУ У 14.1.-1:2014. Відповідно до пункту 7.4. Договору у разі поставки недоброякісного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 договору Учасник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20 % вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін договору. В порушення умов Договору та вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7 від 25.04.1966, яка діє на території України і застосовується при прийманні продукції по якості і комплектності, позивачем не надано суду доказів виклику представників відповідача для підписання акту про недоліки поставленого товару, а також після здійснення перевірки якості товару, при прийняті наступних партій товару зауважень щодо якості товару відповідачу заявлено не було, що свідчить про недоведеність факту поставки недоброякісного товару.
При цьому судами визнано як неналежний доказ висновок Державного підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр "Укрметртестстандарт" про відповідність продукції вимогам "Опису предметів речового майна для військовослужбовців Національної гвардії МВС України" від 05.09.2014 № UA 1.003.ТС38.002-2014, оскільки відбір зразків проводився без участі відповідача, акт відбору зразків № 38-00739/14 від 15.07.2014 на підставі якого проведено дослідження, за змістом не відповідає акту відбору зразків від 15.07.2014, який надано до суду; крім того висновок містить неточності та невідповідності ГОСТ 30157.0, ГОСТ 20566-75, ДСТУ 2122, ГОСТ 12088, ГОСТ 4103-82, ГОСТ 25617-83. За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.
Правовідносини, що виникли між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до частини 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
В силу приписів ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.
Згідно із ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк) (ст. 674 ЦК України).
З огляду вищевикладеного, висновки господарських судів попередніх інстанцій про характер правовідносин, що склалися між сторонами на підставі Договору № 43/В33-2014 від 27.06.2014, а також, про наявність або відсутність у зв`язку з цим правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми штрафу, є передчасними, оскільки як місцевим, так і апеляційним господарським судом, не було надано належної правової оцінки даному договору, за умовами якого відповідач зобов`язаний був направляти позивачу акти приймального контролю якості товару та сертифікат якості на метеріали, що використовується, при цьому сторонами погоджено гарантійний термін протягом якогоможливо пред`явити претензії щодо якості поставленого товару.
За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення господарських судів першої та апеляційної інстанціїприйняті з порушенням принципу всебічності та повноти розгляду судової справи та підлягають скасуванню.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, що закріплено в ч. 2 ст. 1117 ГПК України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Таким чином, справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду, під час якого господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до наявних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника військового прокурора Київського гарнізону Центрального регіону України задовольнити.
Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі №910/2638/15-г скасувати.
Справу № 910/2638/15-г направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий, суддя А.М. Демидова

Судді : І.М. Волік

С.Р. Шевчук