номер провадження справи 21/123/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 Справа № 908/5696/15

За позовною заявою Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" (69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 7, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю РУТЕСІЛ (040749, м. Київ, вул. Лугова, 2-А, )

про визнання договору зберігання недійсним

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1, дов. б/н від 12.01.2015 року;

СУТЬ СПОРУ

16.11.2015 року до господарського суду Запорізької області від ЗДП "Кремнійполімер" надійшла позовна заява до відповідача - ТОВ РУТЕСІЛ про визнання договору зберігання недійсним.

Ухвалою від 16.11.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі. Справі присвоєно номер провадження 21/123/15. Справу призначено до розгляду в засіданні на 09.12.2015 року.

09.12.2015 року від відповідача надійшли наступні документи:

- відзив (вх.09-06/44143 від 09.012.2015) на позовну заяву;

- клопотання (вх. 09-06/44142 від 09.12.2015) про проведення наступного судового засідання в режимі відео конференції.

У засідання 09.12.2015 року позивач не зявився, представників не направив, вимог суду не виконав.

Ухвалою від 09.12.2015 клопотання відповідача (вх. 09-06/44142 від 09.12.2015) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - задоволено. Доручено Соломянському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції 17 грудня 2015 р. о 10 год. 00 хв. у приміщенні Соломянського районного суду м. Києва за адресою: (03680, м. Київ, вул. М. Кривоноса, 25). Відкладено судове засідання на 17.12.2015 року, 10 00.

У засідання 17.12.2015 позивач не зявився, судове засідання в режимі відеоконференції не проведено у звязку з особистою явкою представника відповідача у засідання господарського суду Запорізької області.

У позовних вимогах ЗДП "Кремнійполімер" просить суд визнати недійсним договір зберігання № 1-КП, укладений 01.01.2014 року між ТОВ РУТЕСІЛ та ЗДП "Кремнійполімер".

Позовні вимоги мотивовані обставинами, викладеними у позовній заяві та обґрунтовані правовідносинами, що виникли з у звязку з укладанням вищезазначеного договору.

Відповідач проти позову заперечив, вважає вимоги безпідставними.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 17.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ

Статтею 936 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом ЦК України) визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Судом встановлено, у т.ч. на підставі постанови Донецького апеляційного господарського суду № 908/3196/15 від 07.10.2015, що 01.01.2014 року між Запорізьким державним підприємством "Кремнійполімер" (надалі за текстом "Позивач, "Зберігач) в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю РУТЕСІЛ (надалі за текстом "Відповідач, "Поклажодавець) в особі директора ОСОБА_3 був укладений Договір зберігання № 1-КП (надалі за текстом Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання хімічну продукцію на строк з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Судом встановлено, ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 12/58/09 від 19.12.2013р. введено процедуру санації Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер", код з ЄДР 00203625, м. Запоріжжя, керуючим санацією Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер", код з ЄДР 00203625, м. Запоріжжя, призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Ухвалою від 29.12.2014 клопотання керуючого санацією від 29.12.2014 задоволено, продовжено строк санації боржника на шість місяців до 29.06.2015 року. Клопотання профспілкової організації ЗДП "Кремнійполімер" № 2548 від 16.12.2014 року (вх. 09-06/39750 від 17.12.2014) задоволено, звільнено керуючого санацією ЗДП "Кремнійполімер" ОСОБА_4 від виконання нею своїх обовязків у справі № 12/58/09 про банкрутство ЗДП "Кремнійполімер", призначено керуючим санацією арбітражного керуючого ОСОБА_5

Ухвалою від 12.10.2015 у справі № 12/58/09 продовжено процедуру санації до 12.10.2016.

Згідно ст. 17 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі за текстом - Закону) з дня прийняття ухвали про санацію керівник боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією.

Отже, на момент складання Договору ОСОБА_2 не мав повноважень щодо його підписання.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

05.08.2014 року на виконання умов Договору відповідач передав, а позивач прийняв 1 тонну Метилгідросилікованої водовідштовхуючої рідини та 109, 25 тонн метилтрихлорсиналу, про що між ЗДП "Кремнійполімер" в особі виконавчого директора ОСОБА_6 (наказ № 61-ОК від 30.07.2014 року) та ТОВ РУТЕСІЛ в особі директора ОСОБА_3 було підписано та скріплено печатками підприємств відповідний акт приймання-передачі, чим саме підтверджено існування господарських правовідносин між останніми.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 року у справі № 908/3176/14 за первісним позовом ТОВ РУТЕСІЛ до ЗДП "Кремнійполімер" про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ЗДП "Кремнійполімер" до ТОВ РУТЕСІЛ про відшкодування збитків, колегією суддів встановлено, що спірний товар, а саме: 1 тонну Метилгідросилікованої водовідштовхуючої рідини та 109, 25 тонн метилтрихлорсиналу, прийнятий на зберігання на підставі договору № 1-КП, відповідно до умов якого ТОВ РУТЕСІЛ передає, а ЗДП "Кремнійполімер" приймає на відповідальне зберігання хімічну продукцію строком з 01.01.2014 по 31.12.2014, чим саме підтверджується правомірне зберігання товару.

Відповідно до пункту 2.1 Договору передбачено, що відповідач за зберігання хімічної продукції сплачує позивачу 1 200, 00 грн. у тому числі з ПДВ.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що оплата послуг зберігання здійснюється по закінченню строку зберігання протягом пяти робочих днів з моменту отримання рахунку.

Позивач вважає, що зазначена ціна (1200 грн., у т.ч. ПДВ на рік) є економічно необґрунтованою і завдає збитків як державі, так і позивачу та його кредиторам.

Крім того, в якості додаткових доводів зазначає, що в договорі відсутня ділова мета, тобто відсутній намір платника податків отримати відповідний економічний ефект.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Разом з тим, в чому полягає економічна необґрунтованість ціни за Договором зберігання, Позивач у позові не зазначає. Також позивач жодним чином не обґрунтовує та не підтверджує жодними доводами в чому полягає відсутність ділової мети в Договорі.

Згідно ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Таким чином, ст. 228 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, разом з тим, Позивач не пояснює та не обґрунтовує яким саме чином, укладення договору зберігання порушує публічний порядок чи суперечить інтересам держави і суспільства чи спрямований на знищення, пошкодження, незаконне заволодіння майном юридичної особи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, у суду відсутні підстави для визнання договору зберігання № 1-КП від 01.01.2014 року недійсним.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати слід віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя В.І.Черкаський

дата складання повного рішення 22.12.2015