ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 Справа № 917/1803/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", 53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 310

До відповідача ОСОБА_1 підприємство "Світло-Енерго", 36034, АДРЕСА_1

Про стягнення 65 548,60 грн., в т.ч. 58 993,74 грн. - пеня за непоставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов Договору поставки № 1403148 від 15.05.2014 р. та специфікацій до нього, 6 554, 86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору (в редакції заяви про збільшення позовних вимог № 11995-4016 від 15.09.2015 року (вх. № 13686 від 21.09.2015 року)

Суддя Бунякіна Ганна Іванівна

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (див. протокол судового засідання);

від відповідача: ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання).

27.10.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях 22.09.2015 року та 15.10.2015 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення з Приватного підприємства "Світло -Енерго" 65 548,60 грн., в т.ч. 58 993,74 грн. - пеня за непоставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов Договору поставки № 1403148 від 15.05.2014 р. та специфікацій до нього, 6 554,86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору (в редакції заяви про збільшення позовних вимог № 11995-4016 від 15.09.2015 року (вх. № 13686 від 21.09.2015 року).

Позивач на позовних вимогах наполягає у повному обсязі за мотивами позовної заяви. Останній надав суду заяву про збільшення позовних вимог № 11995-4016 від 15.09.2015 року (вх. № 13686 від 21.09.2015 року), якою просить суд стягнути з відповідача збільшений розмір пені - 58 993,74 грн..

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Судом вказана заява приймається до розгляду як така, що не суперечить чинним процесуальним нормам. Спір розглядається в межах предмету позову в редакції вищевикладеної заяви про збільшення позовних вимог № 11995-4016 від 15.09.2015 року (вх. № 13686 від 21.09.2015 року).

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позовну заяву вх. № 13528 від 17.09.2015 року, посилаючись на неотримання від позивача належним чином оформленої заявки на поставку товару та претензії щодо досудового врегулювання спору. Останній не вбачає вини у своїх діях, оскільки він намагався узгодити вартість продукції з контрагентом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд,-

в с т а н о в и в:

15.05.2014 року між ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" та ПП "Світло-Енерго" укладено договір поставки № 1403148, за умовами якого відповідач (постачальник) зобов'язувався передати у власність позивачу (покупцеві) товар, повне найменування якого, марка, вид, сорт вказується в специфікації (додатку) до договору, які є його невідємною частиною, а покупець - прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і умовами, передбаченими цим договором (а. с. 9-21, 23).

Розділом 3 договору передбачено, що поставка товару здійснюється після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця, де вказано графік поставки, обсяги та терміни поставки.

Пунктом 6 Специфікації № 5/1405286 від 02.10.2014 року визначено, що при зміні курсу НБУ на день заключення договору більш ніж на 5 % відносно розрахункового курсу 13,1141 грн./USD на 02.09.2014 року, вартість товару підлягає пропорційному перерахунку. Для перерахунку використовується курс НБУ, який діє на 0,00 годин дня заключення договору (додаткова угода).

На виконання вказаного договору 11.11.2014 року позивач направив відповідачу письмову заявку (а. с. 24) на поставку лампової продукції в строк до 14.11.2014 року на загальну суму 94 685,20 грн. відповідно до специфікації № 51405286 до договору (а. с. 22).

Відповідач поставку товару не виконав, 19.11.2014 року направив покупцю лист № 19/11-2014 (а. с. 25), яким повідомляв, що поставку товару (лампа GGY 1000 Вт Евросвет, лампа GGY 1000 Вт Е40 Delux - 430 шт. та лампа енергозберігаюча 223-230 В 26 Вт Е 27 Китай - 210 шт.) зможе здійснити за іншими цінами у звязку зі стрімким ростом курсу долара стосовно гривні на 20 % та зважаючи на ситуацію, яка склалася на ринку України. Інші позиції відповідач погоджувався поставити за обумовленою ціною.

Покупець із запропонованим не погодився, у відповідь направив постачальнику лист (а. с. 26), яким запропонував інші ціни на позиції товару, які залишилися неузгодженими та просив розглянути можливість укладення додаткової угоди. При цьому, останній посилався на п. 6 специфікації № 5/1405286 від 02.10.2014 року до договору щодо пропорційного корегування ціни на товар при зміні курсу НБУ більше, ніж на 5 %.

ПП "Світло - Енерго" на вказаний лист відреагувало відповіддю № 20/11-2014 від 20.1.2014 року (а. с. 27), в якій наполягало на запропонованих ним цінах.

15.01.2015 року покупець, не отримавши від постачальника товару за узгодженою ціною, направив претензію № 502-7578/4016, якою посилався на порушення останнім строків поставки та вимагав сплатити штраф і пеню відповідно до умов договору. Вказана претензія отримана відповідачем 21.01.2015 року, будь-якого реагування на неї не надходило (а. с. 28-30).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 65 548,60 грн., в т.ч. 58 993,74 грн. - пеня за непоставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов Договору поставки № 1403148 від 15.05.2014 р. та специфікацій до нього, 6 554,86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору (в редакції заяви про збільшення позовних вимог № 11995-4016 від 15.09.2015 року (вх. № 13686 від 21.09.2015 року)

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором поставку товару не здійснив, від підписання додаткової угоди відмовився. Посилання останнього на неотримання від позивача заявки на поставку товару спростовується вищенаведеними листами ПП "Світло-Енерго" щодо можливості поставки товару за вищими цінами.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 11.2 Договору сторони передбачили, що у разі порушення термінів поставки товару згідно з цим договором постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожний день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 59321,48 грн. пені та 6 554,86 грн. штрафу, суд прийшов до висновку про їх задоволення (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Посилання відповідача на завищений розмір пені з огляду на приписи ОСОБА_4 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 року судом не приймається, оскільки позовні вимоги у даній справі є не грошовим зобовязанням, а відповідальністю за порушення умов договору щодо поставки матеріальних цінностей.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 22, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Світло - Енерго" (36034, АДРЕСА_2), на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 310), - 65 548,60 грн., в т. ч. 58 993,74 грн. - пеня за непоставку ТМЦ (ламп) відповідно до умов Договору поставки № 1403148 від 15.05.2014 р. та специфікацій до нього, 6 554,86 грн. - штраф відповідно до п. 11.2 договору; 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Копію цього рішення надіслати позивачу за адресою, яка зазначена в його вступній частині.

Повне рішення складено 17.11.2015 року

Суддя Г.І.Бунякіна