КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2015 р. Справа№ 911/3722/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача ОСОБА_2, дов. від 16.12.2015 №634,

від відповідача ОСОБА_3, дов. від 02.09.2015 №614,

від третьої особи не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2015 про зупинення провадження

у справі №911/3722/15 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до Приватного акціонерного товариства «Експансія Рітейл»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія»

про стягнення 203 409 607,76 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі позивач, або ПАТ «ВТБ Банк») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Експансія Рітейл» (далі відповідач, ТОВ «Експансія Рітейл») про стягнення заборгованості за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к (далі кредитний договір), яка станом на 07.08.2015 (включно) становить 53 414 134,89 грн та 6 981 698,13 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 07.08.2015, 1 долар США = 21,484096 грн становить 149 995 472,87 грн, що разом складає заборгованість еквівалентну 203 409 607,76 грн, з яких:

- прострочена заборгованість по кредиту в сумі 6 338 770,96 доларів США (що за офіційним курсом США до гривні, встановленим НБУ станом на 07.08.2015, 1 долар США = 21,484096 грн становить 136 182 763,83 грн);

- прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 07.08.2015 (включно) в сумі 429 275,67 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 07.08.2015, 1 долар США = 21,484096 грн становить 9 222 599,70 грн);

- строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.07.2015 по 07.08.2015 (включно) в сумі 28 348,40 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 07.08.2015, 1 долар США = 21,484096 грн становить 609 039,75 грн);

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 14.05.2013 по 07.08.2015 (включно) в сумі 49 806 590,78 грн;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 01.05.2013 по 07.08.2015 (включно) в сумі 1 524 227,29 грн;

- 3% річних за прострочення повернення кредиту за період з 14.05.2013 по 07.08.2015 (включно) в сумі 180 785,22 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 07.08.2015, 1 долар США = 21,484096 грн) становить 3 884 007,02 грн;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 14.05.2013 по 07.08.2015 (включно) в сумі 4 517,88 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 07.08.2015, 1 долар США = 21,484096 грн становить 97 062,57 грн;

- договірна санкція у розмірі 0,00278% від заборгованості за кредитом за кожен календарний день періоду невиконання, нарахованої у звязку з порушенням позичальником зобовязань щодо проведення оборотів, за період з 01.01.2013 по 30.06.2015, становить 2 083 316,82 грн по курсу НБУ на дати моніторингу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2015 порушено провадження у справі №911/3722/15, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія» (далі третя особа, або ТОВ «Експансія»).

26.11.2015 позивач подав заяву, в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 49 411 056,38 грн та 6 884 325,83 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 07.08.2015 (1 долар США = 21,484096 грн), становить 147 903 517,03 грн, а разом складає 197 314 573,41 грн та складається з сум, наведених у цій заяві.

Подаючи вказану вище заяву, позивач зазначав, що під час підготовки позовної заяви при розрахунку ціни позову ПАТ «ВТБ Банк» допущено помилки у сумах платежів, що підлягають стягненню з відповідача у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань, визначених кредитним договором.

Місцевим господарським судом заява ПАТ «ВТБ Банк» про зменшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2015 призначено у справі № 911/3722/15 судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2015 скасувати, справу №911/3722/15 передати до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Апеляційна скарга мотивована тим, що порядок перерахування, повернення кредитних коштів, нарахування процентів визначається умовами укладеного кредитного договору та не потребує проведення судової експертизи. На думку апелянта, оскільки банком наданий суду детальний розрахунок суми заборгованості за договором, то проведення експертизи не є обов'язковим, а лише призводить до затягування розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 28.12.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

28.12.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

28.12.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представник позивача подав пояснення по справі та практику з вирішення аналогічних спорів.

У судовому засіданні 28.12.2015 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського Київської області від 01.12.2015 скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату та час його проведення повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Експансія Рітейл» не погоджується з нарахованими та заявленими позивачем до стягнення сумами. До справи відповідач надав контррозрахунок процентів та 3% річних за прострочення сплати процентів. Крім того, за твердженнями відповідача, ним було виявлено також розбіжності у нарахуванні пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд Київської області ухвалою від 01.12.2015 призначив проведення у справі судової експертизи у звязку з необхідністю вирішення питань, що потребують спеціальних економічних знань, для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, на підставі чого вказаною ухвалою провадження у справі №911/3722/15 зупинено до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновку експертів.

Оскаржуваною ухвалою на розгляд експертів поставлені наступні питання:

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок позивача заборгованості відповідача поручителя ПАТ «Експансія Рітейл» та позичальника ТОВ «Експансія», як солідарних боржників по сплаті тіла кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами умовам договору про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, укладеного між ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ТОВ «Експансія»?

- який дійсний розмір заборгованості відповідача поручителя ПАТ «Експансія Рітейл» та позичальника ТОВ «Експансія», як солідарних боржників по сплаті тіла кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, укладеного між ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ТОВ «Експансія»?

- в якому розмірі підтверджуються розрахована позивачем сума 3% річних, нарахованих на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, укладеного між ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ТОВ «Експансія»?

- який дійсний розмір 3% річних, нарахованих на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, укладеного між ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ТОВ «Експансія»?

- в якому розмірі підтверджуються нарахована позивачем сума договірної санкції передбаченої п. 7.4 договору про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, відповідно до якого у разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш ніж на 10% зобов'язання, визначеного п. 4.3.11 цього договору, банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку у розмірі 0,00278% від заборгованості за кредитом на кожну дату розрахункового періоду проведення чистих кредитових оборотів періоду невиконання відповідно до умов п. 4.3.11.2 цього договору?

- який дійсний розмір договірної санкції, передбаченої п. 7.4 договору про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, укладеного між ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ТОВ «Експансія»?

- в якому розмірі підтверджується нарахована позивачем пеня на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, укладеного між ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ТОВ «Експансія», з врахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та постанови Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі 3-29гс15?

- який дійсний розмір пені, нарахованої на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 17.05.2006 № 10-0604/179к, укладеного між ЗАТ «Внєшторгбанк (Україна)» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ТОВ «Експансія», з врахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та постанови Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі 3-29гс15?

Виходячи зі змісту вказаних вище питань вбачається, що останні стосуються правильності розрахунків заборгованості в частині нарахувань по кредиту, процентах, 3% річних по кредиту та процентах, а також пені та договірної санкції.

Підстави зупинення провадження у справі встановлені ст.79 ГПК України.

Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

При цьому, частина 1 вказаної статті визначає обставини, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню.

Так, господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

В свою чергу в ч. 2 ст. 79 ГПК України передбачено право господарського суду зупинити провадження у справі у певних випадках, до яких віднесено, зокрема, призначення господарським судом судової експертизи.

Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала. Ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено (ч.ч.4, 5 ст.79 ГПК України).

З огляду на зміст наведених вище приписів чинного законодавства, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно зупинив провадження у справі №911/3722/15 у зв'язку з призначенням судової експертизи.

Порядок призначення і проведення судової експертизи визначений у ст. 41 ГПК України.

Виходячи зі змісту частини другої статті 79 ГПК України, необхідною передумовою для зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог, а призначення судової експертизи у відповідності до ст. 41 ГПК України можливе у випадку, коли при вирішенні господарського спору виникають питання, які потребують спеціальних знань.

Однак, статтею 41 ГПК України та іншими нормами цього Кодексу не передбачено можливості оскарження судового рішення про призначення судової експертизи.

Вказана правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 №4.

Відтак, ухвалу про призначення судової експертизи може бути оскаржено лише в частині зупинення провадження у справі і лише з підстав її невідповідності вимогам статті 79 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 29.07.2015 у справі №904/865/15, від 04.06.2015 у справі №918/1562/14.

Водночас, як вбачається зі змісту апеляційної скарги ПАТ «ВТБ Банк» апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2015 в частині зупинення провадження у справі, однак доводи заявника на ухвалу про зупинення провадження у справі, зокрема, щодо визначення порядку перерахування, повернення кредитних коштів, нарахування процентів лише за умовами укладеного кредитного договору та на підставі розрахунку банку без проведення судової експертизи, фактично зводяться до обґрунтування відсутності обставин, необхідних для проведення експертизи. Тобто апеляційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про призначення судової експертизи, однак розгляд апеляційної скарги в частині оскарження ухвали про призначення судової експертизи не передбачений положеннями ГПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо недоцільності призначення судової експертизи, і, як наслідок, зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки оскарження ухвали суду про призначення експертизи господарським процесом не передбачено, а свої заперечення проти цього сторона вправі викласти у скарзі на судове рішення, яке буде постановлене за наслідками розгляду справи.

У разі, коли апеляційна скарга стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (наведений вище п.1 ч.2 ст.79 ГПК України).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи, що Господарський суд Київської області, зупиняючи провадження у справі на час проведення призначеної ним експертизи, вчинив дії у межах наданих йому законом повноважень, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 01.12.2015 у даній справі, оскільки вона відповідає нормам процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/3722/15 без змін.

2. Матеріали справи №911/3722/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

ОСОБА_1