ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р. Справа № Б-39/02-09

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О. В.

при секретарі Марченко В.А.

за участю представників:

прокурора - Гайдамаки А.М. (посвідчення №00915 від 13.10.2012р.),

арбітражного керуючого - Костюка О.Г. (свідоцтво №1282 від 25.06.2013р.), Смотрова О.І. (довіреність №2072 від 15.12.2015р.),

ПАТ "Мегабанк" - Черкасова І.Р. (довіреність №13-607/14д),

Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Матеко С.В. (довіреність №29 від 10.04.2015р.),

Харківської обласної державної адміністрації - Тимошенко Г.Ю. (довіреність №01-53/813 від 066.02.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Костюка Олега Григоровича (вх. №5223 Х/2) на окрему ухвалу господарського суду Харківської області від 20.08.15р. у справі № Б-39/02-09

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ІТРЗ", м.Харків,

до Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод", м.Ізюм,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

20.08.2015р. господарським судом Харківської області (колегією суддів у складі: головуючий суддя Савченко А.А., суддя Міньковський С.В., суддя Кононова О.В.) винесено окрему ухвалу.

Арбітражний керуючий Костюк Олег Григорович з окремою ухвалою не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Скарга обґрунтована тим, що робота бухгалтерії ВАТ «ІТЗР», і в найбільшій мірі її підрозділу, що займався нарахуваннями та розрахунками по заробітній платі, не була автоматизована, не дивлячись на наявність комп'ютерної техніки актуальна інформація щодо нарахування та виплати заробітної плати велась у формі паперових журналів послідовними записами про нарахування, виплату заробітної плати та стану розрахунків (сума заборгованості) записами. Так, вказаний запис містить тільки інформацію щодо нарахувань в поточному місяці за мінусом всіх вирахувань щодо яких підприємство є податковим агентом та виконує рішення судів, що вступили в законну силу, за відрахуваннями та за заявами самого кредитора- фізичної особи. Однак, цей запис не містить інформації стосовно правової природи таких нарахувань, що вимагається для того, щоб надати суду відповідну інформацію для прийняття рішення.

Тобто, як зазначає апелянт, потрібно також досліджувати документи, що слугували підставою для нарахування заробітної плати та звіряти ці дані з інформацією, що міститься у вказаних вище записах. Наявні документи не систематизовані по конкретних фізичних особах. Записи щодо виплат не містять, в більшості випадків, посилання на період за який відбувались виплати. До того ж, виплати заробітної плати, в зв'язку з фінансовим станом підприємства, були несистематичними, проводились за певний період не в повному обсязі, або кількома платежами. Таким чином, розглянути вимоги працівників у стислі строки з урахуванням стану документообігу підприємства не вбачається можливим.

Ліквідатор 25.08.2015р. звертався до суду з клопотанням про надання додаткового часу для розгляду поточних вимог кредиторів-фізичних осіб, однак у задоволенні клопотання було відмовлено.

За таких обставин, на думку ліквідатора, складнощі з розгляду вимог працівників обумовлюються об'єктивними причинами, а не з вини ліквідатора.

Арбітражний керуючий Костюк О.Г. у судовому засіданні та у додаткових поясненнях (вх. №16955 від 16.12.2015р.) підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд скаргу задовольнити, а окрему ухвалу скасувати, посилаючись на те, що здійснити розрахунок заборгованості боржників станом на 20.08.2015р., встановити факт виконання/невиконання судових рішень про стягнення заборгованості з банкрута, визначити розміри вже сплачених сум в рахунок погашення боргу, встановити періоди погашення та сплати боргу, встановити чи включали в себе виплати суму заборгованості, яку було включено до реєстру вимог кредиторів, чи має місце на 20.08.2015р. заборгованість з заробітної плати перед колишніми працівниками, вимоги яких було включено до реєстру вимог кредиторів в повному обсязі було об'єктивно неможливо за 10 робочих днів.

Крім того, як зазначив ліквідатор, оскаржувана ухвала не містить жодної оцінки суду щодо причин неподання або неповного подання ліквідатором витребуваних судом документів, що свідчить про неповноту судового рішення.

15.12.2015р. до суду від Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшли пояснення щодо оскарження окремої ухвали (вх.№16895), в яких управління просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити в силі окрему ухвалу.

Прокурор у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник ПАТ "Мегабанк" у судовому засіданні залишив апеляційну скаргу на розсуд суду.

Представник Харківської обласної державної адміністрації у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а окрему ухвалу без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Постановою господарського суду Харківської області від 03.12.2014р. припинено процедуру санації ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод", припинено повноваження керуючого санацією боржника - Костюка О.Г. Визнано ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" призначено арбітражного керуючого Костюка Олега Григоровича, якого зобов'язано в строк до 03.12.2015 року виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

05.12.2014р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Статтею 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011р.) передбачено звернення до суду кредиторів з вимогами до банкрута, які виникли під час проведення процедур банкрутства, протягом 2 місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення та відкриття ліквідаційної процедури, що передбачає розгляд судом цих вимог, формування та затвердження судом реєстру вимог кредиторів боржника, визнаного банкрутом.

Як свідчать матеріали справи, 04.08.2015р. до господарського суду Харківської області надійшли заяви про визнання кредитором у справі від: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, в яких заявники просили визнати їх кредиторами у справі про визнання банкрутом ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" та включити до реєстру вимог кредиторів боржника.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. вищенаведені заяви було призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.08.2015р. та зобов'язано, зокрема, ліквідатора надати до суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог, його правове обґрунтування, з наданням необхідних доказів, довідки про розмір заборгованості з заробітної плати заявників та врахування її при розгляді заяви з грошовими вимогами.

19.08.2015р. до суду від ліквідатора Костюка О.Г. надійшли повідомлення про розгляд заяв про визнання кредитором у справі про банкрутство, в яких ліквідатор повідомив про відмову у задоволенні заяв: ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання кредитором та включення до реєстру кредиторів з тих підстав, що включення до реєстру вимог кредиторів вимог працівників персонально Законом не передбачено.

20.08.2015р. ухвалами господарського суду Харківської області розгляд заяв: ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було відкладено на 25.08.2015р. у зв'язку з тим, що ліквідатором було підтверджено про наявність заборгованості по зазначеним кредиторам, але не надано пояснень за який саме період було виплачено заробітну плату, чи включали в себе виплати суму заборгованості, яку було включено до реєстру вимог кредиторів. Також ухвалою суду було зобов'язано ліквідатора надати до суду письмові дані щодо розміру заборгованості з заробітної плати кожного заявника, у тому числі заявленої до включення до реєстру, її складових частин, періоду нарахування та зазначенням розміру вимог, які вже включено до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 09.03.2011р.

Щодо заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ухвалами господарського суду Харківської області від 20.08.2015р. розгляд зазначених заяв також було відкладено на 25.08.2015р. у зв'язку з тим, що ліквідатором було повідомлено, що на його адресу заяви ОСОБА_9, ОСОБА_10 з грошовими вимогами до боржника не надходили, тому ліквідатором вимоги заявників не розглянуто та витребуваних судом документів не надано. Ухвалами суду від 20.08.2015р., зокрема, ліквідатора було зобов'язано надати письмові дані щодо розміру заборгованості з заробітної плати ОСОБА_9, ОСОБА_10, в тому числі заявленої до включення до реєстру, її складових частин, періоду нарахування та зазначенням розміру вимог, які вже включено до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 09.03.2011р.

20.08.2015р. господарським судом Харківської області винесено оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Відповідно до п.5.3. постанови Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 застосовуючи положення статті 90 ГПК, господарський суд повинен враховувати таке. В окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, вона мотивована тим, що ліквідатор не надав суду належних доказів, які б дали змогу розглянути заяви з грошовими вимогами до боржника в призначеному судовому засіданні. Таким чином, невиконання вимог ухвал суду та ненадання до матеріалів справи необхідних належних доказів, надання яких є обов'язковими для суду, не вжиття обов'язкових дій, які ліквідатор має вчиняти в ліквідаційній процедурі та низький рівень підготовки документів, що мало наслідком відкладення розгляду заяв, свідчить про зловживання та недобросовісне користування ліквідатором процесуальними правами, наданими сторонам Господарським процесуальним кодексом України, неналежне виконання ліквідатором - арбітражним керуючим Костюком О.Г. своїх повноважень відповідно до законодавства України, є проявом неповаги до суду та сприяє затягуванню строку ліквідаційної процедури.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, 04.08.2015р. до господарського суду Харківської області надійшли заяви від фізичних осіб (кредиторів по заробітній платі) з грошовими вимогами до боржника. Ухвалами господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. зазначені вище заяви були призначені у судове засідання на 20.08.2015р. та було зобов'язано ліквідатора надати до суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог, його правове обґрунтування, з наданням необхідних доказів, довідки про розмір заборгованості з заробітної плати заявників та врахування її при розгляді заяви з грошовими вимогам.

19.08.2015р. до суду від ліквідатора Костюка О.Г. надійшли повідомлення та довідки про розгляд заяв ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання кредитором у справі про банкрутство.

Відкладаючи 20.08.2015р. розгляд справи на 25.08.2015р. з метою надання ліквідатором додаткових документів, необхідних для розгляду вищенаведених заяв, а також з метою розгляду заяв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 місцевий господарський суд, одночасно без надання ліквідатору часу для виконання ухвали суду, приймає окрему ухвалу, що на думку суду апеляційної інстанції є передчасним.

Крім того, при винесенні окремої ухвали місцевим господарським судом не враховані пояснення ліквідатора, а саме, що робота бухгалтерії ВАТ «ІТЗР» по нарахуванню та розрахунками по заробітній платі не була автоматизована, актуальна інформація щодо нарахування та виплати заробітної плати велась у формі паперових журналів послідовними записами про нарахування, виплату заробітної плати та стану розрахунків (сума заборгованості) записами.

До суду надавались фототаблиці, з яких вбачається, як виглядає фрагмент такого журналу, що дозволяє зробити висновок про зміст такого запису та необхідність виконання додаткових дій для повного належного виконання вимог суду щодо надання інформації для прийняття рішень про визнання поточних вимог, що виникли в процесі провадження у справі про банкрутство.

Вказаний запис містить тільки інформацію щодо нарахувань в поточному місяці за мінусом всіх вирахувань щодо яких підприємство є податковим агентом та виконує рішення судів, що вступили в законну силу, за відрахуваннями та за заявами самого кредитора- фізичної особи. Однак, цей запис не містить інформації стосовно правової природи таких нарахувань, що вимагається для того, щоб надати суду відповідну інформацію для прийняття рішення. Тобто, потрібно також досліджувати документи, що слугували підставою для нарахування заробітної плати та звіряти ці дані з інформацією, що міститься у вказаних вище записах. Наявні документи не систематизовані по конкретних фізичних особах. Записи щодо виплат не містять, в більшості випадків, посилання на період за який відбувались виплати. До того ж виплати заробітної плати, в зв'язку з фінансовим станом підприємства, були несистематичними, проводились за певний період не в повному обсязі, або кількома платежами. Тому, розглянути вимоги працівників у стислі строки з урахуванням стану документообігу підприємства не вбачається можливим.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів.

Крім того, відповідно до Закону про банкрутство остаточне рішення за результатами розгляду вимог кредиторів, як визнаних боржником та внесених розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, приймає господарський суд, про що виносить ухвалу.

Однак, місцевий господарський суд на наведені обставини уваги не звернув та надав ліквідатору замало часу для підготовки всіх необхідних суду документів.

Як було зазначено раніше при винесенні окремої ухвали господарський суд повинен не лише чітко зазначити порушення норм права, а й конкретно визначити в чому полягає саме порушення, з посиланням на матеріали справи. В даному випадку, враховуючи характер самого порушення допущеного ліквідатором, на думку господарського суду Харківської області, в оскаржуваній окремій ухвалі суд повинен був зазначити на які конкретно заяви від фізичних осіб він посилається, коли саме вони надійшли, якими саме ухвалами судом витребовувались відповідні докази, протягом якого часу не виконувались вимоги ухвал суду. Саме лише зазначення в оскаржуваній ухвалі про надходження "низки заяв фізичних осіб", відкладення "низки заяв" та прийняття в подальшому 05.08.2015р. "нової низки заяв" не є таким, що обгрунтовує фактичні обставини справи та дозволяє встановити допущені ліквідатором порушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає окрему ухвалу місцевого господарського суду необґрунтованою та передчасною, в зв'язку з чим окрема ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тому окрему ухвалу господарського суду Харківської області від 20.08.15р. у справі № Б-39/02-09 слід скасувати.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Костюка Олега Григоровича задовольнити.

Окрему ухвалу господарського суду Харківської області від 20.08.15р. у справі № Б-39/02-09 скасувати.

Повний текст постанови складено 21.12.2015р.

Головуючий суддя Пуль О.А.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Шевель О. В.