ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.15р. Справа № 904/9054/15

За позовом Приватного підприємства "Явір-2000", м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т.", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 735 079, 89 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 01.10.15р., представник;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Явір-2000 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 437 472 грн., що складають суму заборгованості за Договором про надання послуг з фізичної охорони № 46 від 23.11.11 р., 25 619, 09 грн. річних, 330 510, 09 грн. інфляції; та 64 240 грн., що складають суму заборгованості за Договором про надання послуг з фізичної охорони № 48 від 23.11.11 р., 3 600, 96 грн. річних, 48 115, 76 грн. інфляції.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що останнім сплачена заборгованість за надані послуги охорони з простроченням, але в більшій частині та сума боргу складає 7 056 грн. Крім того, відповідач не погоджується із наданими позивачем розрахунками річних та інфляції.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте, був належним чином повідомлений про час ті місце розгляду справи, оскільки, був присутній у попередньому судовому засіданні 10.12.15 р.

02.12.15 р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній збільшив суму річних до 29 861, 95 грн., зменшив суму інфляції до 330 291, 36 грн., суму основного боргу за Договором № 46 від 23.11.2011 року залишив без змін; зменшив суму основного боргу до 32 120 грн. за Договором № 48 від 23.11.2011 року та збільшив суму річних до 3 981, 12 грн., а суму інфляції до 48 276, 36 грн.

07.12.15 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній за Договором № 48 від 23.11.2011 року збільшив суму основного боргу до 64 240 грн., суми річних та інфляції залишив без змін.

Зазначені вище заяви прийняті судом до розгляду лише в частині змін сум річних та інфляції, які нараховані на суму заборгованості за серпень та грудень 2013 р. В частині стягнення заборгованості, з урахування інфляції та річних, за липень 2013 р., заяви до розгляду не приймаються, виходячи з наступного.

В статті 22 Господарського процесуального кодексу України, передбачено право позивача змінити підставу або предмет позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Приписами статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача на зміну предмету чи підстав позову, яке може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення, в тому числі, заборгованості за надані послуги охорони за Договором № 46 від 23.11.11 р. за серпень та жовтень 2013 р., проте, як вбачається із заяв про уточнення та збільшення позовних вимог, позивач змінює вимоги та просить стягнути заборгованість за спірним Договором за липень та серпень 2013 р., тобто, фактично змінюючи підставу позову.

Зважаючи на те, що із вказаними заявами позивач звернувся до суду після початку розгляду спору по суті, про що свідчить протокол судового засідання від 05.11.15 р., останні судом в зазначеній вище частині до розгляду не приймаються.

24.12.15 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2011 р. Приватним підприємством „Явір-2000 (Позивач; виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „С.Е.Т. (Відповідач; замовник) укладено Договір про надання послуг з фізичної охорони № 46 та Договір про надання послуг з фізичної охорони № 48 (далі Договори).

Відповідно до п. 2.1. Договору № 46, Замовник передає, а Охорона приймає під охорону обєкт та майно, що знаходиться на цьому обєкті, згідно переліку наведеному в Додатку № 2 до Договору. Предметом охорони є обєкт та майно, що належать Замовнику на праві власності або знаходяться у нього в користуванні, на підставах визначених чинним законодавством.

Згідно п. 2.1. Договору № 48, Замовник замовляє, Охорона надає послуги з охорони, а саме приймає під фізичну охорону відокремлені приміщення (будівлі) та майно, яке належить Замовнику на праві власності або знаходиться в його користуванні на законних підставах та знаходиться на обєкті Замовника, згідно Додатку № 2 до Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В п.п. 3.3. Договорів сторони узгодили, що підтвердженням надання послуг є акт виконаних послуг у двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони, який підписується в кінці місяця, за який надані послуги.

Виконуючи умови Договору, у період з серпня по грудень 2013 р. позивач надав відповідачу послуги з охорони за Договором № 46 на загальну суму 437 472 грн. та за Договором № 48 на суму 64 240 грн., про що свідчать акти надання послуг, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 36-37, 40-41).

Відповідно до п.п. 3.2. Договорів, оплата за охорону проводиться щомісячно до 5 числа місяця, в якому здійснюється надання послуг.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Погашення основного боргу за жовтень 2013 р., пред'явленого до стягнення, в сумі 218 736 грн. відповідачем здійснено до звернення позивача з позовом, про що свідчить банківська виписка, копія якої залучена до матеріалів справи, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Доказів сплати заборгованості за надані послуги в сумі 282 976 грн., відповідач, на момент розгляду спору, не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за Договором № 46 за загальний період з 01.09.13 р. по 24.11.15 р. складає 14 652, 31 грн.; за Договором № 48 сума річних за період прострочення складає 3 981, 12 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Сума інфляції згідно наданого позивачем розрахунку за Договором № 46 за період з вересня 2013 р. по листопад 2015 р. складає 166 458, 10 грн.; за Договором № 48 за період прострочення складає 48 276, 36 грн.

Зазначені вище суми також підлягають до примусового стягнення.

Керуючись ст. 526, 625, ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „С.Е.Т. (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна ОСОБА_2, 29-а, р/р 0040 в ПАТ КБ „Приватбанк, МФО 305299, ) на користь Приватного підприємства „Явір-2000 (36007, м. Полтава, вул. Степана Кондратенко, 6, р/р 0001 в ПГРУ ПАТ КБ „Приватбанк, МФО 331401, ) 282 976 (двісті вісімдесят дві тисячі девятсот сімдесят шість гривень) основного боргу, 18 633 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять три гривні) 43 коп. річних, 214 734 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот тридцять чотири гривні) 46 коп. інфляції, 9 834 (девять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні) 70 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 29.12.15 р.

Суддя ОСОБА_3