УХВАЛА

25 грудня 2015 року Справа № 913/947/15

Провадження №34/913/947/15

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Іванова А.В.

при секретарі судового засідання Kалашніковій В.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Екватор ЛД, м. Донецьк

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про стягнення заборгованості в розмірі 51903 грн. 58 коп.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Екватор ЛД (позивач), звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача - Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу у сумі 28848 грн. 54 коп. за договором №227/01-12 від 31.01.2012 року, 3% річних 1384 грн. 72 коп., інфляційні нарахування 21670 грн. 32 коп.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за Договором №227/01-12 від 31.01.2012 року, в частині повної та своєчасної оплати за отриманий від позивача на підставі видаткових накладних товар, з урахуванням чого та враховуючи приписи ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, просить суд стягнути на свою користь суму основного боргу в розмірі 28848 грн. 54 коп., 3% річних 1384 грн. 72 коп., інфляційні нарахування 21670 грн. 32 коп. Крім того, до стягнення з відповідача заявлені судові витрати.

Пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначено одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.10.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 08.12.2015 року на 14:30 год.

Під час порушення провадження у справі, ухвалою від 20.10.2015 року, суд зобов'язував позивача надати документи, необхідні для повного та всебічного розгляду даної справи, а саме: провести за своєю ініціативою звірку розрахунків з відповідачем на день розгляду справи, за результатами звірки скласти акт, в якому вказати суму заявлену до стягнення, підписаний повноважними представниками сторін (керівником та бухгалтером) акт звірки у належній формі подати господарському суду; подати письмові пояснення на відзив відповідача, документальне підтвердження і нормативне обґрунтування доводів викладених у поясненнях; оригінали документів, які додані до позову в копіях - для огляду в засіданні; документи у підтвердження правого статусу (оригінали до огляду у судовому засіданні, належним чином посвідчені копії до справи); надати товаро-транспортні накладні та видаткові накладні, розрахунок ціни позову із зазначенням календарного періоду створення заборгованості.

Крім того вказаною ухвалою суду було визнано участь повноважних представників сторін у судовому засіданні обовязковою.

Втім, а ні представник позивача, а ні представник відповідача в призначене судове засідання 08.12.2015 року, не з'явились.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.12.2015 року було розгляд справи відкладено на 21.12.2015 року.

Крім того, вказаною ухвалою суду було зобов'язано позивача надати: оригінали документів, що є додатками до позовної заяви (для огляду у судовому засіданні); докази повного виконання позивачем обов'язків по спірному договору №227/01-12 від 31.01.2012 року (усі видаткові накладні, акти-приймання-передачі товару тощо); податкові накладні за господарськими операціями здійснених в межах договору №227/01-12 від 31.01.2012 року; банківську виписку по рахунку щодо руху коштів за господарськими операціями здійснених в межах договору №227/01-12 від 31.01.2012 року станом на час розгляду справи; при наявності надати докази часткового/повного/ погашення заявленої до стягнення суми позову (банківські виписки), належним чином засвідчені копії - до справи, оригінали - для огляду у судове засідання.

В призначене судове засідання 21.12.2015 року представник позивача знову не з'явився, жодного витребуваного судом документу не надав.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.12.2015 року заяву представника позивача (вх. № 6453/15) про продовження строку розгляду справи на 15 днів - задоволено, продовжено строк розгляду справи №913/947/15 на п'ятнадцять днів до 04.01.2016 року та розгляд справи № 913/947/15 відкладено на 25.12.2015 о 11:00 год.

Крім того, вказаною ухвалою суду було повторно зобов'язано позивача надати до суду: оригінали документів, що є додатками до позовної заяви (для огляду у судовому засіданні); докази повного виконання позивачем обов'язків по спірному договору №227/01-12 від 31.01.2012 року (усі видаткові накладні, акти-приймання-передачі товару тощо); податкові накладні за господарськими операціями здійснених в межах договору №227/01-12 від 31.01.2012 року; банківську виписку по рахунку щодо руху коштів за господарськими операціями здійснених в межах договору №227/01-12 від 31.01.2012 року станом на час розгляду справи; при наявності надати докази часткового/повного/ погашення заявленої до стягнення суми позову (банківські виписки), належним чином засвідчені копії - до справи, оригінали - для огляду у судове засідання.

Представник позивача в призначене судове засідання 25.12.2015 року не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить телефонограма, яка долучена судом до матеріалів справи.

Представник відповідача в призначене судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО, то відповідно до приписів пп. 4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду.

Так, суд зазначає, що відповідно до абзацу першого п.п. 4.8. п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

В п. 4.9. цієї ж постанови зазначено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (ст.81 Господарського процесуального кодексу України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування п.5 ч.1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (ст.65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку ст.38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Позивачем не надано витребуваних доказів. Вказані докази мають істотне значення для вирішення спору по суті.

Так, судом витребувано докази повного виконання позивачем обов'язків по спірному договору №227/01-12 від 31.01.2012 року (усі видаткові накладні, акти-приймання-передачі товару тощо); податкові накладні за господарськими операціями здійснених в межах договору №227/01-12 від 31.01.2012 року.

У заяві від 23.11.2015 року та у поясненнях надісланих на електронну адресу суду, представник позивача зазначає, що він позбавлений можливості надати вказані докази, оскільки накладні щодо отримання товару та накладні щодо повернення товару знаходяться у м. Донецьку та доступ до приміщення відсутній.

Втім, будь-яких доказів на підтвердження факту знаходження видаткових та товарно-транспортних накладних в офісному приміщенні ТРЦ "Білий лебідь" в м. Донецьку суду надано не було. Крім того, позивач не довів суду права оренди офісного приміщення ТРЦ "Білий лебідь" за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 143. Також, позивачем документально не підтверджено відсутність доступу до вказаного офісного приміщення з боку орендарів.

Враховуючи викладене, неможливо встановити факт поставки товару за договором поставки №227/01-12 від 31.01.2012 року.

В той же час , позивач у позовній заяві та у наданих електронною поштою поясненнях посилається на акт звірення за відсутності видаткових, товарно-транспортних накладних.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення таких операцій та які повинні мати обовязкові реквізити, зокрема посаду осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції.

Питання щодо повноважень особи має істотне значення при оцінці акту звірення як документу, яким юридична особа виражає свою волю щодо визнання боргу.

Акт звірення розрахунків містить підпис з боку відповідача у справі, проте, відсутня печатка фізичної особи-підприємця та відсутня інформація, за яким саме договором відображені відомості щодо правовідносин, за якими утворився борг.

Отже, проведення звірення розрахунків сторін та поданий суду належним чином оформлений акт звірення, або письмові відомості щодо здійснених оплат як до подачі позову до суду, так і після є вкрай важливим для ухвалення рішення по суті спору. Відсутність достовірної інформації з цього приводу протягом часу вирішення спору в суді може призвести до ухвалення неправильного рішення у разі розгляду позовних вимог по суті.

Доказів поважності неможливості надання витребуваних доказів суду не надано та в матеріалах справи вони відсутні, а також документально не доведено, які були вжиті позивачем заходи для усунення обставин, які перешкоджали виконанню ухвали.

Відповідно до ст.ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ненадання позивачем витребуваних доказів унеможливлює всебічний, повний та обєктивний розгляд всіх обставин судової справи та прийняття правильного, мотивованого рішення, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності підтверджених належними доказами.

При цьому, ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову через недоведеність обґрунтованості заявлених вимог теж буде передчасним.

У звязку з тим, що позивач не надав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору, суд дійшов до висновку про залишення даного позову без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пунктів 4 і 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" припинення провадження у справі і залишення позову без розгляду тягнуть за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке нез'явлення перешкоджало вирішенню спору).

Відповідно до положень п.4. ч.1. ст. 7 Закону України "Про судовий збір", залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, судові витрати у даній справі, а саме сплачений позивачем (платіжним дорученням № 247 від 10.10.2015 року) судовий збір у розмірі 1218,00 грн.., не повертається.

Враховуючи вищевикладене, та, керуючись Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 32, 33, 43, п. 4 ст. 65, п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Екватор ЛД до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 51903 грн. 58 коп. - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку.

Суддя А.В.Іванов

надруковано 2 примірники:

1- до справи;

2- - представнику позивача - ОСОБА_2 (18008, м.Черкаси, провулок Ч апаєва, 16) - рекомендованою з повідомленням;

3 - позивачу (83082, м. Донецьк, вул. Артема, 143) - не направляється, повідомлення здійснюється на сайті суду.

4 - відповідачу (91034, м. Луганськ, вул. Заречна, 5) - не направляється, повідомлення здійснюється на сайті суду.