ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2015 Справа № 905/1041/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод»
простягнення 237 374,28 грн
за участю представників:

від позивачане зявились
від відповідачаОСОБА_1 представник за довіреністю
від третьої особине зявились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод» заборгованості у розмірі 159198,90 грн, інфляційних втрат у розмірі 74982,68 грн та 3% річних у розмірі 3192,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості позивач посилається на неналежне невиконання відповідачем зобов'язань за Договором № 28/61 від 20.10.2014 про переведення боргу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.09.2015 зупинено провадження у справі № 905/1041/15 до остаточного вирішення справи №905/1519/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» про визнання договору недійсним та набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.10.2015 у справі №905/1519/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» про визнання недійсним договору про переведення боргу №28/61 від 20.10.2014 у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.12.2015 поновлено провадження у справі № 905/1041/15 та призначено розгляд справи на 15.12.2015.

16.11.2015 до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу, у звязку з його сплатою відповідачем, та стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати.

14.12.2015 до суду від відповідача надійшло клопотання, до якого додані докази сплати основного боргу.

15.12.2015 до суду надійшли клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.

Клопотання судом відхилені, оскільки неявка представника позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач відзиву на позов не подав, своїм процесуальним правом не скористався.

За таких обставин, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, спір розглядається за наявними в справі документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

12.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНБАС ПРОМ ОІЛ», яке в подальшому перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП», (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Горлівський машинобудівник», яке перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод», (покупець, третя особа) підписано договір поставки № 59/160 (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору постачальник зобовязується передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар (далі - товар), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму. Кількість, ціна та асортимент товару визначається в специфікаціями. які є складовими і невідємними частинами цього Договору.

Постачальником та покупцем підписані та скріплені печатками підприємств Специфікації №5 від 21.02.2014 та №6 від 29.04.2014 до Договору, в яких сторони погодили найменування, кількість, ціну та загальну вартість товару.

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна товару за одиницю та за позиціями вказана в специфікаціях до договору. Загальна сума цього договору визначається загальна сума всіх специфікацій, які є складовими і невідємними частинами цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині виконання зобовязання - до повного і належного виконання цих зобовязань (п. 8.2 Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив третій особі товар на загальну суму 173927,53 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №ПРН+У561570 від 23.04.2014 на суму 17045,65 грн та видатковою накладною №ПРН+У558877 від 06.06.2014 на суму 156881,88 грн.

Отримання третьою особою товару, зазначеного у видаткових накладних, підтверджується підписом його представника на зазначених накладних.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобовязання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обовязки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.3 Договору порядок оплати: обумовлено в кожній узгодженій в специфікації партії товару.

У п. 3 Специфікацій до Договору поставки погоджені умови оплати: 30 календарних днів з дати поставки товару.

У звязку з порушенням третьою особою (покупець) своїх зобовязань по оплаті, за отриманий товар по Договору, у третьої особи перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 159198,90 грн.

20.10.2014 між Товариством «Корум Горлівський машинобудівний завод» (первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНБАС ПРОМ ОІЛ», яке в подальшому перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП» (кредитор) підписано договір №28/61 про переведення боргу (далі Договір переведення боргу).

За умовами вказаного Договору сторони врегулювали відносини, повязані із зміною зобовязаної сторони (первісного боржника) у зобовязанні, що виникає із Договору поставки №59/160 від 12.08.2013 (основний договір) укладеного між первісним боржником та кредитором.

Згідно з п. 2 Договору переведення боргу первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобовязання) перед кредитором у розмірі 159198,90 грн, який виник на підставі основного договору та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 10.10.2014, підписаним між первісним боржником та кредитором (додається до даного Договору і є його невідємною частиною), первісний боржник зобовязується погасити вказану суму боргу перед новим боржником до 31.12.2014.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.10.2015 у справі №905/1519/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» про визнання недійсним договору про переведення боргу №28/61 від 20.10.2014 у задоволені позову відмовлено.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 4 Договору переведення боргу кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу та на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3 Договору переведення боргу новий боржник повинен оплатити кредитору загальну суму заборгованості, зазначену в п. 2 цього Договору протягом 3 робочих днів після підписання цього договору.

Як свідчать матеріали справи, у строки, визначені Договором переведення боргу, відповідач позивачу кошти в сумі 159198,90 грн не перерахував.

16.11.2015 до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу, у звязку з його сплатою відповідачем. До заяви додані банківські виписки.

14.12.2015 до суду від відповідача надійшло клопотання, до якого додані докази сплати основного боргу.

З наданих платіжних доручень та банківських виписок вбачається, що платежами 02.10.2015, 06.10.2015 та 05.11.2015 відповідачем у повному обсязі перераховано позивачу заборгованість у розмірі 159198,90 грн. Платіжні доручення в графі «призначення платежу» містять посилання на договір переведення боргу №28/61 від 20.10.2014.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 159198,90 грн підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з відсутністю предмету спору.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 74982,68 грн та 3 % річних у розмірі 3192,70 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання за Договором переведення боргу встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Судом перевірена вірність зробленого позивачем розрахунку 3% та встановлено, що він є вірним, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 3192,70 грн є такими, що підлягають задоволенню.

Перевіривши, здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд визнає його невірним, у зв'язку з наявністю арифметичних помилок.

За здійсненим судом перерахунком інфляційних втрат, в межах періоду (з листопада 2014 року по травень 2015 року, визначеного позивачем), розмір інфляційних втрат становить 74972,59 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягають, у звязку їх з безпідставністю.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У звязку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, зважаючи на те, що відповідач сплатив суму основного боргу після звернення позивача до суду з позовом, судовий збір в цій частині також покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Леніна, 7, ідентифікаційний код 37696092) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕНТ ГРУП» (87514, Донецька область, м. Маріуполь, Володарське шосе, 1, ідентифікаційний код 33320092) 3% річних у розмірі 3192 (три тисячі сто девяносто дві) грн 70 коп., інфляційні втрати у розмірі 74972 (сімдесят чотири тисячі девятсот сімдесят дві) грн 59 коп. та судовий збір у розмірі 4747 (чотири тисячі сімсот сорок сім) грн 02 коп.

3. Провадження у справі № 905/1041/15 в частині вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 159198,90 грн припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з відсутністю предмету спору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 21.12.2015

Суддя М.В. Сажнева