ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 грудня 2015 року Справа № 5016/442/2011(8/27)

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від стягувача: не зявився,

від боржника: ОСОБА_1, голові сільради;

ОСОБА_2, дов. №466/04-04 від 24.12.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області,

про розстрочку виконання рішення господарського суду від 14.04.2011 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 у справі №5016/442/2011(8/27)

за позовом Фізичної особипідприємця ОСОБА_3,

57156, м. Миколаїв, ОСОБА_4, вул. Радянська, 26,

поштова адреса: АДРЕСА_1,

до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області,

57160, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вул. Миру, 5,

про стягнення 336479 грн.,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2011 Фізична особа-підприємець (ФОП) ОСОБА_3 (далі стягувач) звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (далі боржник) грошових коштів у сумі 336479 грн., які є міжтарифною різницею між встановленим відповідачем розміром тарифів на житлово-комунальні послуги та економічно обґрунтованими витратами позивача на виробництво цих послуг.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 з Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на користь ФОП ОСОБА_3 стягнуто грошові кошти у сумі 336479 грн. міжтарифної різниці; 3364 грн. 79 коп. державного мита; 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 залишено без змін та зобовязано Радсадівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області сплатити на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 6753 грн. 60 коп. витрат по сплаті судово-економічної експертизи.

23.08.2013 на виконання зазначених рішення та постанови видано два накази.

Ухвалою від 04.11.2013, за заявою боржника від 22.10.2013, суд розстрочив виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 у справі № 5016/442/2011(8/27) строком на 7 місяців, з погашенням боргу за таким графіком: до 15 грудня 2013 року 36000 грн., з січня по травень 2014 року рівними частинами, по 6000 грн. у місяць; та з остаточною датою погашення до 15 червня 2014 року в сумі 280833 грн. 39 коп.

Ухвалою від 17.07.2014 суд задовольнив заяву боржника про розстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 у справі №5016/442/2011(8/27) та розстрочив виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 строком на 18 місяців з датою останнього платежу до 15 січня 2016.

При цьому в ухвалі суд зазначив, що за умови реального виконання рішення зі спливом 18 місяців, на які надано розстрочку, боржник може знову звернутися до суду із заявою про надання розстрочки.

16.12.2015 Радсадівська сільська рада звернулась до суду з заявою б/н від 15.12.2015 про розстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 у справі №5016/442/2011(8/27) строком на 29 місяців по 6000 грн. на місяць.

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на існування обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, зокрема важкий фінансовий стан та неможливість одноразово погасити заборгованість. Так боржник зазначає, що його заборгованість перед стягувачем в сумі 174000 грн. становить майже четверту частину річного бюджету сільської ради (з урахуванням офіційних трансфертів) і погашення вказаного боргу може унеможливити здійснення сільською радою господарської діяльності відповідно до покладених на неї законом повноважень, незабезпечення надання населенню послуг на належному рівні, що в свою чергу призведе до порушення прав членів територіальної громади.

Від стягувача до суду надійшла заява б/н від 24.12.2015, в якій він проти заяви боржника про надання розстрочки заперечує, посилаючись на скрутний фінансовий стан, на тяжке захворювання стягувача, а також зазначив, що за 2014 рік індекс інфляції становив 124,9%, а за 2015 рік 142,3%. Просить суд відмовити боржнику у розстрочці або розстрочити суму боргу з щомісячним погашенням не менш ніж 10000 грн. на місяць.

Заслухавши пояснення представників боржника, вивчивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви боржника про розстрочку виконання рішення та постанови, виходячи з такого:

Як свідчать матеріали заяви, на виконання ухвали суду від 17.07.2014 про розстрочку виконання рішення, з 14.08.2014 по 01.12.2015 Радсадівська сільська рада надала управлінню Державної казначейської служби у Миколаївському районі Миколаївської області (далі орган ГУДКСУ) платіжні доручення на перерахування ФОП ОСОБА_3Д в рахунок боргу на суму 106834 грн., факт прийняття платіжних доручень до оплати органом ГУДКСУ підтверджується відміткою про реєстрацію та взяття на облік на реєстрах бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів та Розпорядженнями про виділення коштів загального фонду місцевих бюджетів з рахунка №0243 (т. 3, а.с. 7-63).

Таким чином, станом на 01.12.2015, боржником було надано до органу ГУДКСУ платіжних доручень на загальну суму - 106834 грн. в рахунок сплати боргу ФОП ОСОБА_3

З вищенаведеного вбачається, що боржник вжив усіх необхідних заходів для належного виконання ухвали господарського суду Миколаївської області від 17.07.2014 і в подальшому намагається сумлінно виконувати рішення суду, однак для цього йому потрібна розстрочка на 18 місяців.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.п. 7.1, 7.1.2, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 із подальшими змінами).

Суд вважає, що наведені боржником обставини (важкий фінансовий стан та неможливість одноразово погасити заборгованість) ускладнюють виконання рішення.

При цьому також заслуговують на увагу і заперечення стягувача, в обґрунтування яких останній посилається на скрутний фінансовий стан та тяжке захворювання.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення та постанови у даній справі, господарський суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, а також тяжке захворювання стягувача, і вважає, що розстрочка виконання рішення та постанови частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, надасть можливість боржнику виконати рішення суду, а стягувачу - отримати виконання.

Оцінивши вказані обставини та врахувавши позицію стягувача, суд вважає, що заява боржника від 15.12.2015 про розстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 у справі №5016/442/2011(8/27) підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву боржника від 15.12.2015 про розстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 у справі № 5016/442/2011(8/27) задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.2011 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.08.2012 у справі № 5016/442/2011(8/27) на 18 місяців відповідно до такого графіку:

- до 30 січня 2016 року 10000 грн.;

- до 29 лютого 2016 року 10000 грн.;

- до 30 березня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 квітня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 травня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 червня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 липня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 серпня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 вересня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 жовтня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 листопада 2016 року 10000 грн.;

- до 30 грудня 2016 року 10000 грн.;

- до 30 січня 2017 року 10000 грн.;

- до 28 лютого 2017 року 10000 грн.;

- до 30 березня 2017 року 10000 грн.;

- до 30 квітня 2017 року 10000 грн.;

- до 30 травня 2017 року 10000 грн.;

- до 30 червня 2017 року 4000 грн.

Всього 174000 грн.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя Т.В. Гриньова-Новицька