РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015Справа №910/27802/15

За позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення, зобов'язання вчинити дії та стягнення 6 291,06 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Ковтун Т.О. - представник за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5 - представники за довіреністю;

від третьої особи: Костюк О.М. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про виселення, демонтаж тимчасової конструкції та стягнення 6 291,06 грн. з яких: 5 228,51 грн. - заборгованості за договором №695 від 18.09.2012 року, 1 007,70 грн. - пені, 54,85 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2015 року порушено провадження у справі № 910/27802/15 та призначено справу до розгляду на 20.11.2015 року.

У судовому засіданні 20.11.2015 року представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі, а також усні пояснення по справі, в яких підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 20.11.2015 року не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 20.11.2015 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, розгляд справи № 910/27802/15 відкладено на 30.11.2015 року.

У судовому засіданні 30.11.2015 року представник третьої особи подав письмові пояснення у справі.

Представник відповідача в судове засідання 30.11.2015 року не з'явився, проте 27.11.2015 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що жодних заперечень зі сторони орендодавця, а також заяв про припинення чи зміну умов договору після закінчення його дії відповідачу не надходило. Крім того, відповідач зазначив, що орендодавцем не надано доказів направлення відповідачу листів про припинення дії договору оренди.

Ухвалою суду від 30.11.2015 року розгляд справи відкладено на 11.12.2015 року.

В судовому засіданні 11.12.2015 року представник позивача надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з відповідача 6 291,06 грн. з яких: 5 228,51 грн. - заборгованості за договором №695 від 18.09.2012 року, 1 007,70 грн. - пені, 54,85 грн. - 3% річних.

Представники відповідача в судовому засіданні надали усні пояснення відповідно до яких проти задоволення позову заперечували.

Представник третьої особи в судовому засіданні надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні 11.12.2015 року оголошено перерву до 21.12.2015 року.

В судовому засіданні 21.12.2015 року представник позивача надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні надали усні пояснення відповідно до яких проти задоволення позову заперечували.

В судовому засіданні 21.12.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2012 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець, третя особа), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (підприємство, позивач) укладено договір №695 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду .

Відповідно до Рішення Київської міської ради від 15.03.2012 року № 198/7535 "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перейменоване у Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 01.08.2012 № 124 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для торгівлі непродовольчими товарами (фотопослуги та торгівля супутніми товарами).

Згідно з п. 2.1 договору об'єктом оренди є частина вестибюлю, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 3,46 кв.м., та зазначена у викопіюванні з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен".

Згідно п. 4.15 договору орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до п. 7.6 договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Відповідно до п. 8.5.6 договору у разі припинення дії цього Договору орендар звільняє орендовану частину приміщення вестибюлю АДРЕСА_2 у термін, визначений пунктом 4.15 цього договору від своїх огороджуючи конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених у цьому пункті договору умов, підприємство самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Згідно з п. 9.1 договору цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.06.2012 року по 30.05.2015 року. У разі якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація договір є укладеним з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 9.4 договору цей договір припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 9.7 договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

За актом приймання-передачі нерухомого майна від 18.09.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування частину переходу, що перебуває на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен", загальною площею 3,46 кв.м., та розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Вказаний акт приймання-передачі підписаний та скріплений печатками представниками орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

29.04.2015 року Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслав відповідачу лист №062/07/14-4818 про припинення договору оренди в якому зазначав про необхідність повернення об'єкта оренди за актом приймання-передаванні КП «Київський метрополітен», після закінчення строку дії договору оренди (30.05.2015 року).

Зазначений лист отриманий відповідачем 04.05.2015 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листом №460-НДД від 11.06.2015 року КП «Київський метрополітен», адресованому відповідачу, зазначив, що термін дії договору закінчився та на новий термін договір продовжуватись не буде, в зв'язку з чим просив повернути йому об'єкт оренди за актом приймання-передачі.

Проте, відповідач, після закінчення строку дії договору, об'єкт оренди за актом приймання-передачі не повернув.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до пункту 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 року № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як встановлено судом, Комунальне підприємство "Київський метрополітен" належним чином повідомило відповідача про заперечення щодо продовження дії договору № 695 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18.09.2012 року в межах місячного строку після закінчення терміну дії договору оренди. При цьому, позивач вимагав у терміни, визначені у п. 4.15 договору, передати йому за актом приймання-передачі.

У якості доказу направлення вказаного листа відповідачу, позивачем долучено до позовної заяви копію фіскального чеку поштової установи від 16.06.2015 року та опис вкладення у цінний лист від 16.06.2015 року.

Доводи відповідача про те, що відмова щодо продовження строку дії договору оренди можуть бути надані виключно орендодавцем спростовуються викладеним нижче.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Суд зазначає, що норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є спеціальними у даних правовідносинах, оскільки об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Крім того, згідно з п. 9.7 договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Судом встановлено, що договір № 695 від 18.09.2012 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду є трьохстороннім.

Таким чином, враховуючи, що позивач у даній справі - Комунальне підприємство "Київський метрополітен" є стороною договору № 695 від 18.09.2012 року, а саме - балансоутримувачем об'єкту оренди, суд дійшов висновку, що позивачем наділений правом надати орендарю заперечення щодо продовження дії договору оренди.

Разом з тим, судом встановлено, що 29.04.2015 року Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслав відповідачу лист №062/07/14-4818 про припинення договору оренди в якому зазначав про необхідність повернення об'єкта оренди за актом приймання-передаванні КП «Київський метрополітен», після закінчення строку дії договору оренди (30.05.2015 року).

Зазначений лист отриманий відповідачем 04.05.2015 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як орендодавець за договором оренди належним чином повідомив відповідача про припинення дії договору № 695 від 18.09.2012 року та відсутність наміру продовжувати його дію шляхом направлення заперечень на адресу відповідача у межах встановлених законом строків.

З огляду на викладене та враховуючи те, що строк дії договору № 695 від 18.09.2012 року закінчився 30.05.2015 року, а відповідач був належним чином (у межах передбачених законом та договором строків) та уповноваженими на те особами (сторонами договору - орендодавцем та балансоутримувачем) повідомлений про те, що договір не буде продовжуватись, суд дійшов висновку про те, що зазначений договір припинився у зв'язку із закінченням строку його дії та наявністю заперечень орендодавця і балансоутримувача щодо продовження строку його дії, а у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об'єктом оренди.

Проте, відповідач після припинення договору № 695 від 18.09.2012 року за актом приймання-передачі об'єкт оренди позивачу не повернув та продовжує користуватись орендованим приміщенням.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про виселення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд зобов'язати відповідача демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що йому належать та знаходяться в частині переходу за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 3,46 кв.м.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно зі статтею 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Нормами частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Враховуючи встановлений у п.п. 4.15, 8.5.6 договору обов'язок відповідача звільнити орендовану частину приміщення АДРЕСА_2 від своїх огороджуючих конструкцій протягом 30 календарних днів після припинення дії договору оренди та встановлений судом факт припинення договору оренди, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що йому належать та знаходяться в частині переходу за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 3,46 кв.м., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 5 228,41 грн. заборгованості з орендної плати, посилаючись на те, що, в порушення грошових зобов'язань за договором №695 від 18.09.2012 року, відповідач з квітня 2015 року по вересень 2015 року не сплачує орендну плату.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти наявності заборгованості з орендної плати в розмірі 5 228,41 грн. не заперечував.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує підприємству орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 року №34/6250 та на дату підписання Договору становить без ПДВ: 269,67 грн. за 1 кв.м орендованої площі, що в цілому складає 933,06 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції на попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Згідно до п. 3.4 договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.5 договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача), а саме - Комунального підприємства "Київський метрополітен", яке знаходиться за адресою: 03055, м. Київ, просп. Перемоги, 35, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі про повернення об'єкта оренди орендодавцеві.

Пунктом 3.6 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Частиною 1 статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 3 ст. 18, п.п.1, 3 ст. 19 Закону України «Про орендну плату державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач після припинення договору оренди, об'єкт оренди за актом приймання-передачі позивачу не передав, при цьому, доказів сплати орендної сплати за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року суду не надав, згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України та 193 ГК України, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 5 228,41 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків сплати орендних платежів, нарахував та просить стягнути з відповідача 1 007,70 грн. пені.

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання свого обов'язку по своєчасній сплаті орендних платежів за договором №695 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 18.09.2012 року, що є підставами для застосування до відповідача господарських санкцій, обумовлених договором, та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Умовами п. 6.2 договору сторони погодили, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, ст. 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю, а саме, в сумі 1 007,70 грн.

Позивач просить суд також стягнути з відповідача 54,85 грн. три відсотки річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок трьох відсотків річних, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних підлягають задоволенню повністю, в сумі 54,85 грн.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПП НОМЕР_1) з нерухомого майна (частини вестибюлю), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 3,46 кв.м.

3. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПП НОМЕР_1) демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски), що належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 3,46 кв.м.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПП НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 35, ) 5 228 (п'ять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 51 коп. - основного боргу, 1 007 (одну тисячу сім) грн. 70 коп. - пені, 54 (п'ятдесят чотири) грн. 85 коп. - 3% річних, 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Дата підписання рішення

28.12.2015 року

Суддя О.М. Спичак