КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Справа№ 911/2449/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_2 - паспорт серії НОМЕР_2, виданий Богуславським

РВ ГУ МВС України в Київській області 17.12.2015р.

від позивача: ОСОБА_3 - договір про надання адвокатом правової

допомоги б/н від 29.05.2015р.

від відповідача: Кордюкова Я.О. - дов. № 1370 від 23.06.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу Богуславської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 01.09.2015р.

у справі № 911/2449/15 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Богуславської міської ради Київської області

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди

земельної ділянки

В судовому засіданні 02.12.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Богуславської міської ради Київської області, в якому згідно заяви про зміну частини позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, просив визнати укладеною з дня набрання чинності рішенням суду додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008р. між Богуславською міською радою Київської області та ФОП ОСОБА_2, на такий самий строк, а саме до 21.01.2020 року, і на тих самих умовах згідно рішення 31 сесії 5 скликання Богуславської міської ради Київської області №449-31-V від 20.05.2008, яким Богуславська міська рада Київської області передала в строкове платне володіння і користування земельну ділянку загальною площею 0,0022 га, що розташована на території Богуславської міської ради АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, у такій редакції:

«п. 1 Предметом додаткової угоди є внесення змін до договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 21.01.2010 щодо поновлення строку дії договору на 5 років, до 21.01.2020 року.

п. 2 Орендодавець та Орендар вирішили внести зміни до Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 21.01.2010, а саме: п. 8 Договору викласти у наступній редакції: «Договір оренди укладено строком на 5 років, до 21.01.2020. Після закінчення строку договору «Орендар» повинен не пізніше ніж за 90 (дев'яносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

п. 3 Інші умови Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 21.01.2010 залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

п. 4 Ця Додаткова угода є невід'ємним додатком до Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 21.01.2010».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що у період дії договору оренди він належним чином виконував взяті на себе обов'язки орендаря та має переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, однак, відповідач ухиляється та зволікає з поновленням відповідного договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.09.2015р. у справі № 911/2449/15 позов задоволено повністю.

Визнано укладеною з дня набрання чинності рішення суду додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008р., укладеного між Богуславською міською радою Київської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (зареєстрована 21.01.2008 за НОМЕР_4), на такий самий строк, а саме до 21.01.2020р., і на тих самих умовах (розташована у АДРЕСА_1; кадастровий номер НОМЕР_3), у редакції п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Київської області від 01.09.2015р.

Стягнуто з Богуславської міської ради на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 1 218, 00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального та матеріального права, рішення прийнято з неправильним з'ясуванням фактичних обставин справи, оскільки вимоги позивача щодо зобов'язання Богуславської міської ради укласти додаткову угоду суперечать загальним правовим принципам. Також відповідач вказує на відсутність зволікання з його сторони щодо укладення додаткової угоди до договору, оскільки відповідні заяви позивача розглядались на сесії, однак, за результатами їх розгляду рішення не прийнято. Також звертає увагу на те, що за 90 днів до закінчення дії договору позивач не звертався до відповідача з заявою про продовження терміну дії договору та не подавав вчасно проект додаткової угоди.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Богуславської міської ради Київської області 21.09.2015р. передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Самсін Р.І.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 15.10.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2015р. у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 18.11.2015р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 18.11.2015р. у відповідності до ст. 77 ГПК України оголошено перерву у справі на 02.12.2015р., ухвалою суду від 18.11.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

26.11.2015р. від відповідача надішли письмові пояснення, а 30.11.2015р. письмові пояснення надійшли від позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 02.12.2015р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції 02.12.2015р. заперечували проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просили її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням тридцять першої сесії Богуславської міської ради п'ятого скликання №449-31-У від 20.05.2008р. вирішено продовжити ОСОБА_2, починаючи з 13.09.2008р., на 5 років строк оренди земельної ділянки 0,0022 га, яку орендує підприємець по АДРЕСА_1 та зобов'язано землекористувача протягом місяця з дня отримання виписки з рішення укласти договір оренди земельної ділянки у установленому законом порядку; встановлено розмір річної орендної плати - 10% від нормативної грошової оцінки.

15.09.2008р. між Богуславською міською радою (відповідач, орендодавець за договором) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позивач, орендар за договором) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1 якого орендодавець, відповідно до рішення тридцять першої сесії Богуславської міської ради п'ятого скликання №449-31-У від 20.05.2008 року, продовжує строк оренди земельної ділянки для комерційного використання, яку орендує орендар, без зміни її цільового використання, тобто для обслуговування та експлуатації існуючої стаціонарної малої архітектурної форми - павільйону для здійснення роздрібної торгівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0022 га, у т.ч. забудованих земель для комерційного використання - 0,0022 га.

Договір, згідно п. 8, укладений строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем виключно в грошовій формі на відповідний рахунок Богуславської міської ради в розмірі 10% за рік від її нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 20 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у семиденний строк після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі.

Цей договір, згідно п. 41, набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вказаний договір зареєстрований у Богуславському районному відділі Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.01.2010р. за НОМЕР_4.

Додатковою угодою від 10.02.2012р. про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 21.01.2010р. сторонами змінено умови користування земельною ділянкою, а саме: об'єктом оренди є земельна ділянка НОМЕР_3; зазначено новий розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 5 договору); визначено розмір орендної плати за рік, що вноситься орендарем (п. 9 договору); цільове призначення земельної ділянки - землі громадської забудови (п. 16 договору); п. 17 договору, який визначає умови збереження об'єкта оренди, викладено у новій редакції, відповідно до якої земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обмежень, встановлених класифікатором цільового використання, а саме (код згідно з КВЦПЗ - 03.07. - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) без зміни цільового призначення і дотримання вимог екологічного зонування.

Зазначена додаткова угода зареєстрована в Управлінні Держкомзему у Богуславському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 23.02.2012р. за НОМЕР_5.

Задовольняючи позов в повному обсязі, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки після закінчення строку, на який було укладено спірний договір оренди - до 21.01.2015р., протягом одного місяця - у строк до 21.02.2015р. відповідач не повідомив позивача про відмову в поновленні договору оренди, а позивач, після закінчення строку дії договору, продовжував користуватися спірною земельною ділянкою, належним чином виконував свої обов'язки за договором, а відповідач протягом місяця з дня закінчення строку дії договору оренди не направив йому письмове повідомлення про відмову у поновленні договору, тому в силу ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» такий договір вважається поновленим автоматично на той самий строк і на тих самих умовах, а укладання відповідної додаткової угоди згідно ч.ч.6,8 Закону України «Про оренду землі» є обов'язковим і здійснюється без прийняття відповідного рішення про поновлення договору.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими та необґрунтованими виходячи з наступного.

Правовідносини щодо укладення, зміни, припинення та поновлення оренди земельної ділянки регулюються спеціальним законом - Законом України «Про оренду землі», а правовідносини щодо розпорядження земельною ділянкою регулюються іншими нормами Закону, в тому числі Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Згідно ч. 1 ст. 124 ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

В силу ч.2 ст.125 ЗК України (в редакції, чинній на момент реєстрації вказаного договору - 21.01.2010), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи, що договір оренди зареєстровано у Богуславському районному відділі Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, у позивача з моменту реєстрації вказаного договору з 21.01.2010р. виникло право оренди.

Оскільки строк дії договору оренди - 5 років, строк оренди за відповідним договором закінчився 21.01.2015р.

Як визначено ч.6 ст.93 ЗК України, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі», який є спеціальним, визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (надалі - Закон) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - 21.01.2015р.), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Як визначено частинами 2, 3 статті 33 Закону, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Пунктом 8 укладеного між сторонами договору, сторони визначили, що таке повідомлення надсилається не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору.

Як зазначає позивач, він звертався до відповідача щодо поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки з заявами від 20.10.2014р. (а.с.26, 128), 20.01.2015р. (а.с.127) та 07.05.2015р. (а.с. 126).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, лише заяви позивача від 20.01.2015р. (а.с.127) та 07.05.2015р. (а.с. 126) зареєстровані відповідачем, про що свідчать відбитки реєстраційних штампів останнього з відміткою про їх прийняття та відповідною датою подачі.

При цьому, з тексту вказаних заяв не вбачається подання позивачем в додатку до них проекту додаткової угоди.

Надана позивачем копія заяви від 20.10.2014р. (а.с. 26, 128), якою на думку позивача ним було повідомлено відповідача про свій намір поновити спірний договір на новий строк на тих же умовах та додано проект додаткової угоди, не приймається апеляційним судом як належний доказ повідомлення орендарем не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору (згідно п.8 договору) орендодавця про такий намір та надіслання проекту додаткової угоди, оскільки вказана заява не містить даних про її реєстрацію відповідачем, а належних та допустимих доказів надіслання такої заяви поштою позивачем не надано.

Відповідно до витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції відповідача за 2014 рік (а.с.153-176) вбачається, що заява позивача від 20.10.2014р. на адресу відповідача не надходила.

За спірний період була зареєстрована лише заява ОСОБА_6, адреса АДРЕСА_2, за результатами розгляду якої було прийнято рішення про її задоволення, про що свідчить відмітка у відповідній графі журналу (а.с.154).

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивач не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору, тобто до 21.10.2014р. не звертався з відповідною заявою до відповідача.

Лише 20.01.2015р., за один день до закінчення строку дії договору, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак навіть до неї не долучив проект додаткової угоди (а.с. 127).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно з частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Однак, як визначено ч.6 ст.33 Закону, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором; у цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

В силу ч.10 ст.33 Закону, у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

Відповідна правова позиція викладена у постанові постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі №6-219цс14.

Відповідно до п. 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011).

Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

При цьому, якщо відповідні правовідносини виникли між сторонами до внесення змін Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (набрав чинності з 12.03.2011) до статті 33 Закону України "Про оренду землі", судам слід брати до уваги, що попередня редакція зазначеної статті Закону України "Про оренду землі" не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності пов'язувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів:

продовження користування виділеною земельною ділянкою;

належне виконання своїх обов'язків за договором;

відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновлені договору оренди;

укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди.

Отже, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України, буде передусім при укладанні договору оренди: з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у разі укладання договору з новим орендарем на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; у разі укладання договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використання об'єкту оренди для власних потреб.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.10.2013р. № 21-345а13, від 25.02.2015р. № 6-10цс15, від 10.06.2015р. № 6-6-70цс15, від 18.03.2015р. № 6-4 цс15.

Натомість, місцевий господарський суд, вказав не всі правові підстави, необхідні для поновлення спірного договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», зокрема не вказав про необхідність укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди між орендодавцем та орендарем, яка виражена в першу чергу у волі сторін на укладення цієї угоди.

Розгляд заяв позивача від 20.01.2015р. та від 07.05.2015р. щодо продовження договору оренди земельної ділянки відповідачем виносилось на розгляд п'ятдесят четвертої сесії 24.07.2015р. та на розгляд п'ятдесят шостої сесії 15.05.2015р. Богуславської міської ради шостого скликання 24.02.2015р. Рішення прийнято на сесіях не було у зв'язку з відсутністю більшості голосів.

При цьому з витягу з протоколу 54 сесії Богуславської міської ради шостого скликання вбачається, що у виступі начальника відділу землеустрою та архітектури Коваленка М.М. міститься інформація, що відповідно до законодавства з 2013 року землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими. Земельна ділянка, на якій знаходиться торгівельний кіоск, розташована в прибрежно-захисній зоні р.Рось на землях водного фонду. Дані землі належать до земель державної власності. Міська рада може розпоряджатись лише землями комунальної власності територіальної громади міста» (а.с.29-30).

З огляду на викладене, доводи позивача щодо зволікання відповідача в укладенні відповідної додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, не заслуговують на увагу, оскільки Богуславською міською радою Київської області заяви відповідача про укладення на новий строк договору оренди спірної ділянки виносились на розгляд сесії та розглядались, однак за результатами їх розгляду рішення прийнято не було (ні за, ні проти через недостатність голосів).

З листа Державного агентства водних ресурсів України басейнового управління водних ресурсів річки Рось від 13.07.2015р. вбачається, що тимчасова споруда (МАФ) позивача знаходиться в прибережній захисній смузі р.Рось (підвідного каналу, який входить в склад гідротехнічних споруд гідровузла Богуславської ГЕС) (а.с.114).

Наявний у матеріалах справи проект додаткової угоди, яку позивач просить суд визнати укладеною, але який не надавався на розгляд відповідачеві, містить суттєві недоліки, а саме:

- зазначено про те, що предметом додаткової угоди є внесення змін до Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 21.01.2010р., інші умови договору НОМЕР_4 від 21.01.2010р. залишаються незмінними, в той час як між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки від 15.09.2008р.

- викладено п.8 договору в редакції, яка не містить логічного викладення, а саме: «Після закінчення строку договору «Орендар» повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Позивачем не надано, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди від 15.09.2008р., а відповідач оспорює цей факт.

Враховуючи відсутність рішення Богуславської міської ради Київської області про продовження (поновлення) договору оренди земельної ділянки та укладення додаткової угоди щодо цієї земельної ділянки, відсутність письмового повідомлення орендаря (позивача) до орендодавця (відповідача) не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, відсутність доказів того, що позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди від 15.09.2008р., а відповідач оспорює цей факт, між сторонами протягом одного місяця з моменту припинення договору оренди землі не укладена угода (договір) про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки з уповноваженим керівником органу місцевого самоврядування, відсутнє рішення сесії Богуславської міської ради Київської області про визначення керівника органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки, відсутня відмова, а також відсутнє зволікання відповідача в укладенні додаткової угоди до договору оренди спірної земельної ділянки, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15.09.2008р., яка на розгляд відповідача не подавалась, а долучена позивачем лише до позовної заяви.

Місцевий господарський суд не звернув увагу на вказані обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Богуславської міської ради Київської області з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 01.09.2015р. у справі № 911/2449/15, прийняте із невірним застосуванням норм матеріального права, без з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, підлягає скасуванню, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Богуславської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 01.09.2015р. у справі №911/2449/15 задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 01.09.2015р. у справі № 911/2449/15 скасувати.

3.Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відмовити повністю.

4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Богуславської міської ради Київської області (09700, Київська обл., м. Богуслав, вул. Шевченка, 40, ) 1 339, 80 грн. судового збору за подання відповідачем апеляційної скарги.

5.Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

6.Матеріали справи № 911/2449/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала