ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р. Справа № 923/1800/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" м.Херсон

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 43472грн. 17коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа Колганова Ю.М., довір від 31.12.2014 р.

від відповідача - уповноважена особа ОСОБА_3, довір. від 17.11.2015 р.

Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) суму основного боргу в розмірі 15354 грн. 40 коп., 3% річних в розмірі 293 грн. 46 коп., пеню в розмірі 23511 грн. 03 коп., втрати від інфляції в розмірі 4312 грн. 88 коп.

Від представника позивача у порядку ст. 22 ГПК України 11.11.2015 р. було подано заяву про зменшення позовних вимог, за якою позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 15354 грн. 40 коп., 3% річних в розмірі 293 грн. 46 коп., пеню в розмірі 2815 грн. 08 коп., втрати від інфляції в розмірі 4312 грн. 88 коп. Оскільки вищевказана заява не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронювані законом їх права, суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи вищезазначену заяву позивача.

З огляду на викладене, має місце нова ціна позову - 22776грн. 22коп., в межах якої вирішується спір.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим, що платіжним дорученням за № 242 від 10.11.2015 сплатив частину боргу в розмірі 1354 грн. 40 коп.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

Між сторонами 01.10.2011 р. було укладено договір № 245 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі договір), за умовами якого (п.1) позивач зобов'язався надати споживачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач зобов'язався оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2 Договору визначено, що суб'єктом користування послугами виконавця є власник (наймач, орендар) приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 8 Договору передбачено, що оплата за спожиті послуги здійснюється в строк не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 15 Договору Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в строки встановлені Договором.

Відповідно до cт. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вартість послуг з теплопостачання, що застосовувалась ПАТ "Херсонська ТЕЦ" у листопаді 2014 року затверджена постановою № 595 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 23.05.2014, протягом грудня 2014 - лютого 2015 р. постановою № 618 від 28.11.2014 р., протягом березня 2015 р. постановою № 282 від 27.02.2015 р.

Позивач зобов'язання щодо надання послуг з централізованого опалення виконував належним чином, що підтверджується наступними документами: довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за листопад 2014 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за грудень 2014 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за січень 2015 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за лютий 2015 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за березень 2015 р.

В порушення положень Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, Відповідач свої обов'язки виконував не належним чином, не в повному обсязі оплачував послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Розмір заборгованості Споживача за послуги централізованого опалення зазначено в Довідці про рух заборгованості Відповідача за теплову енергію за період з 01.11.2014 р. по 01.09.2015 р. Станом на 01.09.2015 р. заборгованість Відповідача перед ПАТ "Херсонська ТЕЦ" за надані послуги з централізованого опалення складає 15354 грн. 40 коп.

Рахунки за надані послуги з централізованого опалення на оплату вручались відповідачу під розпис, що підтверджується реєстром вручення рахунків відповідний період.

Відповідачеві направлялась вимоги про сплату заборгованості (Вимога № 06-1/1164 від 02.06.2015року, № 06-1/1869 від 22.09.2015р.).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобов'язань за вказаним договором, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення втрат від інфляції в розмірі 4312 грн. 88коп. та 3% річних в розмірі 293грн. 86коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню

У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями п. 12 Договору за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 0,1 відсоток від суми боргу за кожен день прострочки терміну сплати.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

У зв'язку з порушення строків поставки товару за Договором позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 2815 грн. 08 коп.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Здійснивши перевірку правильності зазначених нарахувань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем в частині стягнення пені доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, про те, що ним 10.11.2015 р. за платіжним дорученням за № 242 від 10.11.2015 через ХФ ПАТ КБ "Приватбанк" сплачено частину боргу в розмірі 1354грн. 40 коп., виходячи з наступного.

З урахуванням п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Позивач зазначає, що він не отримав від відповідача коштів за платіжним дорученням за № 242 від 10.11.2015, оскільки в зазначеному платіжному дорученні відповідачем зазначено рахунок позивача № 2029, в той час як зазначений рахунок був закритий позивачем ще 27.11.2014, на підтвердження чого ним надано копію довідки Державного ощадного банку України № 16/2-10-139 від 27.11.2014.

Позивачем на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" № 217 від 18.06.2014р. було відкрито рахунок № НОМЕР_2.

Позивач надсилав відповідачу повідомлення від 26.11.2014 № 06-1/2576 про зміну поточного рахунку для сплати коштів за спожиту теплову енергію.

До того ж, позивач зазначає, що відповідач вже сплачував за отримані послуги за новими реквізитами 10.12.2014р. та 12.01.2015р., що вбачається з банківської виписки та з довідки про рух заборгованості відповідача.

Відповідач не позбавлений права звернутись до банку з метою повернення коштів у зв'язку з невірним зазначенням рахунку позивача.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ):

- на р/р НОМЕР_2 в ХОУ АТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457 - 15354 грн. 42 коп. основного боргу;

- на р/р НОМЕР_3 в ПАТ "Укрсиббанк", МФО 351005, - пеню в розмірі 2815грн. 08 коп., втрати від інфляції в розмірі 4312грн. 88 коп., 3% річних в розмірі 293грн. 86 коп. та 1218грн. 00коп. витрат по сплаті судового збору

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.12.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко