ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.15р. Справа № 904/8732/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунівка", с. Нова Гребля, Чернігівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український агрохімічний союз", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 143 357,61 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 23.10.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Яблунівка" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український агрохімічний союз» про стягнення заборгованості у сумі 143 357,61 грн., з яких: 131 769,78 грн. - основна сума боргу, 5 115, 56 грн. пеня, 6 472,27 грн. - 3% річних.

Судовий збір у сумі 2 867,16 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Український агрохімічний союз» договору поставки № 251213/1 від 25.12.2013 року в частині своєчасної оплати поставленого товару, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у сумі 131 769,78 грн., на яку позивач і нарахував на 3% річних у сумі 6 472,27 грн. за період з 29.12.2013 року по 19.08.2015 року та пеню у сумі 5115,56 грн. за загальний період з 29.12.2013 року по 01.07.2014 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу за адресою, зазначеною у позовній заяві, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 02.10.2015 року (а.с. 34-36).

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Український агрохімічний союз» суду не надало. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 14.12.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Яблунівка" (далі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український агрохімічний союз» (далі - Покупець, Відповідач) укладено договір поставки № 251213/1 (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2. договору постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2013 року (далі - Товар) на умовах, зазначених у цьому договорі, а саме: кукурудза 3 класу, кількість товару - 369,034 тн. за ціною 1170,00 грн. з ПДВ за 1 тн. товару, загальна вартість товару з ПДВ - 431769,78 грн.

Згідно з умовами пункту 2.1. договору строк поставки товару - до 25.12.2013 року. Товар може передаватися покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у термін, встановлений пунктом 2.1. договору.

Пунктом 2.2. договору передбачені умови поставки: EXW Філія ОСОБА_2 "Пирятинський КХП" (37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Фабрична, будинок 17) відповідно до правил "Інкотермс-2010". У випадку розбіжностей умов цього договору з правилами "Інкотермс-2010" пріоритет мають умови договору.

Відповідно до пункту 2.4. договору при поставці товару продавець зобов'язується надати Покупцю:

- рахунок - фактуру ;

- податкову накладну;

- товарну накладну, виписану в день поставки;

- копію свідоцтва платника ПДВ постачальника;

- для фізичних осіб-суб'єктів підприємництва - копію документа, що підтверджує сплату авансових платежів з податку з доходів фізичних осіб (платіжне доручення, квитанція, патент, свідоцтво про реєстрацію у якості платника єдиного податку).

Згідно з пунктом 3.1. договору оплата товару здійснюється покупцем у грошовій формі впродовж 3-х банківських днів після надання постачальником покупцю документів, зазначених у пункті 2.4. цього договору. Датою оплати за Товар вважати дати списання грошових коштів із рахункового рахунку покупця. У разі ненадання зазначених документів, неповного або несвоєчасного надання покупець має право затримати оплату товару.

Відповідно до пункту 5.1. договору строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і до 31.12.2013 року, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов'язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов'язань.

На підставі договору позивач поставив відповідачеві кукурудзу 3 класу у кількості 369,034 тонн на загальну суму 431 769,78 грн., що підтверджується видатковою накладною №ОР-12-0000002 від 25.12.2013 року (а.с. 12 том 1).

Товар отриманий керівником відповідача ОСОБА_3 на підставі довіреності № 251213/01 від 25.12.2013 року (а.с. 13 том 1).

Оплата отриманого товару здійснена відповідачем частково у загальній сумі 300 000,00 грн., з яких: 200 000,00 грн. - 08.01.2014року та 100 000,00 грн. - 09.01.2014року, що підтверджується відповідними банківськими виписками (а.с. 14 том 1).

За вказаних обставин несплачений залишок грошових коштів за отриманий відповідачем товар складає 131 769,78 грн. (431769,78 - 300000,00 = 131769,78), що і є причиною спору.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами пункту 3.1. договору оплата товару за видатковою накладною №ОР-12-0000002 від 25.12.2013 року мала бути здійснена до 31.12.2013 року.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Доказів повної оплати товару за вказаною накладною відповідач суду не надав, хоча з огляду на свої процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 22, 33 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість мав.

Таким чином, заявлена позивачем до стягнення заборгованість у сумі 131 769,78 грн. розрахована правильно та підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.2. договору за прострочення оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Заявлена позивачем до стягнення з відповідача пеня у загальній сумі 5 115,56 грн. розрахована за період з 29.12.2013 року по 01.07.2014 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що розрахунок здійснено невірно, оскільки позивачем невірно визначено дату початку нарахування, якою слід вважати 31.12.2013 року. Крім того, невірно визначено і дату закінчення можливого за частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку нарахування пені, якою слід вважати 30.06.2014 року, оскільки відповідно до частини третьої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця.

За результатом перерахунку пеня із заборгованості у сумі 131 769,78 грн. за період з 31.12.2013 року по 30.06.2014 року, урахуванням облікової ставки НБУ, буде складати 5104,73 грн., яка й підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у загальній сумі 6 472,27 грн. нараховані із заборгованості у сумі 131 769,78 грн. за період з 29.12.2013 року по 19.08.2015 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних встановлено, що розрахунок здійснено невірно, оскільки позивачем невірно визначено дату початку нарахування, якою є 31.12.2013 року, а тому заявлені до стягнення 3% річних підлягають перерахунку.

За результатом перерахунку 3% річних із заборгованості 131 769,78 грн. за період з 31.12.2013 року по 19.08.2015 року будуть складати 6 465,74 грн., які й підлягають стягненню на користь позивача.

З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 143340,25 грн., з яких: основний борг у сумі 131 769,78грн., пеня у сумі 5 104,73 грн. та 3% річних у сумі 6 465,74 грн.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1218 грн.; у погодинному розмірі - 7,29 грн.

З урахуванням ціни позову судовий збір повинен складати 2 150,36 грн. (143 357,61 х 1,5% = 2 150,36). Під час звернення з позовом до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2867,16 грн. за платіжним дорученням № 339 від 19.08.2015 року (а.с. 9 том 1).

Отже, надмірно сплачена позивачем сума судового збору складає 716,80 грн. (2867,16 2150,36 = 716,80).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На час вирішення спору зазначеного клопотання від позивача до суду не надходило.

За статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у сумі 2 105,10 грн. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український агрохімічний союз» (51900, Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, провулок Більшовицький, будинок 3, офіс 40, ідентифікаційний код 36826185) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунівка" (17586, Чернігівська область, Прилуцький район, село Нова Гребля, вулиця Канакіна, будинок 27, ідентифікаційний код 35583912) основний борг у сумі 131769,78 грн., пеню у сумі 5104,73 грн., 3% річних у сумі 6465,74 грн., судовий збір у сумі 2105,10 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2015 року.

Суддя ОСОБА_4