РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015Справа №910/28501/15

За позовомФізичної особи-підприємця Недашківської особи-підприємця ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
простягнення 24 492,30 грн.
Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 21.12.2015 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулась з позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 24492,30 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення його права , у зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою суду від 06.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28501/15, розгляд останньої призначено на 30.11.2015.

На виконання ухвали суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 06.11.2015 про порушення провадження у справі не виконав, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № 01 3.

Ухвалою від 30.11.2015, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 21.12.2015.

В судовому засіданні 21.12.2015 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про доручення до матеріалів додаткових доказів.

Представники відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

У відзиві на позов, який надійшов до суду 08.12.2015, відповідач не заперечив проти заявлених позовних вимог.

Крім цього, у відзиві на позов відповідач просив розглядати справу без участі представника.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2013 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" (страховик за договором) та ОСОБА_4 (страхувальник за договором) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №880/50/5802602 (далі - договір), предметом якого є страхування транспортного засобу марки BMW, д.р.н. НОМЕР_2, на випадок настання страхових випадків, в тому числі внаслідок ДТП.

28.08.2013 в м. Дніпропетровськ по вул. Барикадна, 22 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу BMW, д.р.н. НОМЕР_2, належного ОСОБА_5 (водій ОСОБА_4), транспортного засобу ГАЗ 3302, д.р.н. НОМЕР_3, що належить ТОВ "Інтер Мол" (водій ОСОБА_6) та транспортного засобу Toyota, д.р.н. НОМЕР_4, що належить ПАТ "Нікопольський завод Феросплавів" (водій ОСОБА_7).

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_6 п. 15.12 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2013 (справа №195/514/13-п), відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно калькуляції №75/2013 від 10.09.2013 складеної за допомогою системи Audatex, звіту авто товарознавчого дослідження №75/2013 від 10.09.2013, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу BMW, д.р.н. НОМЕР_2 становить 24 635,75 грн., а згідно рахунку-фактури №33090 від 30.08.2013 ПрАт "АВТ Баварія-Дніпропетровськ" - 25 539,90 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт ПрАТ "АВТ Баварія-Дніпропетровськ" №242140 від 25.10.2013, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу BMW, д.р.н. НОМЕР_2 склала 25 002, 30 грн.

Власник автомобіля BMW, д.р.н. НОМЕР_2 звернулась до ТДВ "СК "Провіта" з заявою про виплату страхового відшкодування вх. №1-2/30455 від 13.09.2013 р.

На підставі страхового акта № 50-12350/1 та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування ТДВ "СК "Провіта", виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 25 091,35 грн. (25 002, 30 грн. сума страхового відшкодування + 89,05 грн. пеня за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування) на рахунок, вказаний страхувальником, що підтверджується платіжним дорученням № 2481 від 24.01.2014.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провідна" перейшло в межах суми 25 002,30 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 01.10.2013 №195/514/13-п (набрала законної сили 11.10.2013) вбачається, що транспортний засіб - автомобіль ГАЗ 3302, д.р.н. НОМЕР_3, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю BMW, д.р.н. НОМЕР_2, знаходився під керуванням ОСОБА_6, працюючого на посаді водія ТОВ "Інтер Мол".

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ГАЗ 3302, д.р.н. НОМЕР_3, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ГАЗ 3302, д.р.н. НОМЕР_3 Т, на момент ДТП була застрахована Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1107623.

Договором (полісом) № АС/1107623 передбачено, що франшиза становить 510,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

При цьому, необхідно враховувати, що відповідно до ст. 12.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Крім того, судом встановлено, що 10.09.2014 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провідна" (продавець за договором) та Фізичною особою-підприємців ОСОБА_1 (покупець за договором) укладений договір купівлі-продажу прав на регресні вимоги (далі - договір купівлі-продажу), за умовами якого, продавець продає (переуступає) покупцю права на регресні вимоги, які включають в себе регресні справи (перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такі регресні вимоги та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду.

На підтвердження факту передачі регресних вимог в день укладення та підписання цього договору продавець зобов'язується передати покупцю регресні справи (з усіма документами) за актом прийому-передачі регресних справ, згідно п. 4.1 договору.

Згідно п. 5.1 договору купівлі-продажу, винагорода, в якості вартості прав на регресні вимоги сплачується у національній валюті України та складає 93 880, 00 грн. без ПДВ, яку покупець сплачує винагороду протягом 10 банківських днів з дня укладення та підписання сторонами цього договору шляхом внесення коштів на рахунок продавця вказаний у цьому договорі, згідно п. 5.2.

Додатковою угодою від 12.09.2014 до договору купівлі-продажу, сторони погодили внести зміни до ч. 1.4 ст. 1 "Визначення" та викласти її в наступній редакції: "1.4. "Регресні вимоги - права вимоги до боржників та відповідальних осіб щодо сплати суми заборгованості за заподіяння шкоди страхувальником/потерпілим/страховику як в порядку "регресу", "суброгації", так і в порядку відповідно до чинного законодавства".

В 109 рядку додатку №1 до договору купівлі-продажу, зазначена регресна вимога, яка перейшла до позивача від ТДВ "СК "Провіта".

Так, на виконання умов зазначеного вище договору, позивач перерахував на розрахунковий рахунок Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" 93 880, 00 грн. винагороду в якості вартості прав на регресні вимоги, що підтверджується квитанціями № ПН 17066 від 10.09.2014, № 12502639 від 11.09.2014, № 12509201 від 12.09.2014, № 12518504 від 15.09.2014, № ПН 26431 від 16.09.2014, № ПН 29317 від 17.09.2014, № ПН 31829 від 18.09.2014, № ПН 34078 від 19.09.2014, № ПН 38370 від 23.09.2014, № 12571745 від 25.09.2014, на загальну суму 93 880, 00 грн. В силу вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, при цьому, відповідно до ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, за приписами зазначених норм, уступка первісним кредитором права вимоги до його боржника новому кредиторові здійснюється у тій самій формі, на тих самих умовах і у тому саме обсязі, що і основне зобов'язання, яке існувало на момент переходу прав, і такі права мають бути підтверджені належними документами.

Як зазначалось вище, на підставі Договору від 10.09.2014 позивач набув право вимоги за договором добровільного страхування автотранспорту, укладеним між ТДВ "Страхова компанія "Провіта" (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник), відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки BMW, д.р.н. НОМЕР_2.

Згідно зі ст. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Проте, на взаємовідносини, які склались між сторонами у справі, положення ст. 515 ЦК України не розповсюджується, вимоги, які передаються в даному випадку не носять особистого характеру, зважаючи на приписи ст. 515 ЦК України, а умовами договору передбачено, що боржниками є - особи, які винні/відповідальні за завдання матеріальних збитків. В силу норм закону, враховуючи, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим, тому враховуючи положення ст. 1194 ЦК України та ст. 12.1, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (винуватець несе відповідальність за шкоду, яка не покривається відповідним полісом), відповідальними особами за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю застрахованого автомобіля є саме страховики боржників, то обов'язок з відшкодування збитків у межах лімітів покладається на таких страховиків.

Частиною 2 ст. 516 ЦК України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ч. 2 ст. 517 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

З правових конструкції відповідних правових норм випливають як обов'язки нового кредитора у зобов'язанні, зокрема, на нового кредитора покладається обов'язок повідомити боржника про перехід прав у зобов'язанні, оскільки в протилежному випадку новий кредитор несе ризик настання для себе різного роду несприятливих правових наслідків, так і права боржника у такому зобов'язанні, за якими, боржник має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором, не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні або виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові.

Доказів визнання недійсним договору купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 суду надано не було.

Таким чином, на підставі зазначеного слід дійти висновку, що позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача 24 492,30 грн. (25 091, 35 грн. сплачена сума страхового відшкодування - 89, 05 грн. сплаченої пені - 510,00 грн. франшизи).

Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в силу їх доведеності та обґрунтованості.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, код 00034186) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) страхове відшкодування у розмірі 24 492, 30 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста дев'яносто дві гривні 30 коп.) та 1 218, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) судового збору.

3.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.12.2015

Суддя І.В. Усатенко