номер провадження справи 30/167/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 Справа № 908/5406/15

за позовом: Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50)

до відповідача: Семенівської сільської ради (72355, с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Першотравнева, 57)

про стягнення 62270,27 грн.

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №1048 від 05.01.2015 р.;

від відповідача не зявився;

Державне підприємство Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Семенівської сільської ради області про стягнення заборгованості в сумі 62 270,27 грн. за договором на виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради № 266 від 09.07.2012 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст. 1, 2, 5, 6 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. ч. 1 ст. 889, ч. 1 ст. 854, ч. 2 ст. 530, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 216, 222 Господарського кодексу України та умови укладеного між сторонами договору. При цьому вказує, що позивачем на виконання умов Договору №266 від 09.07.2012 р. проведено весь комплекс робіт з розробки технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради, зобовязання щодо оплати якого відповідачем не виконано. Станом на дату подання позовної заяви до суду за відповідачем існує заборгованість в розмірі 62 270,27 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. порушено провадження у справі № 908/5406/15, присвоєно справі номер провадження № 30/167/15, розгляд якої призначено на 18.11.2015 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

11.11.2015 р. господарський суд Запорізької області повідомив учасників процесу про неможливість проведення судового засідання по справі №908/5406/15 призначеного на 18.11.2015 р. у звязку з перебуванням судді Кагітіної Л.П. на лікарняному, розгляд справи відкладено на 07.12.2015 р.

В судовому засіданні 07.12.2015 р. представником позивача подано уточнену позовну заяву за вих. №1422, щодо зміни назви відповідача згідно витягу з ЄДРПОУ на Семенівську сільську раду (72355, с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Першотравнева, 57). Також у заяві позивач вказує на часткову оплату відповідачем суми заборгованості в розмірі 21482,98 грн. та просить стягнути з відповідача 40787,29 грн. боргу.

Ухвалою суду від 07.12.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 21.12.2015 р.

За письмовим клопотанням представника позивача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав довідку заборгованості за вих. №1739, відповідно до якої заборгованість відповідача станом на 21.12.2015 р. становить 40787,29 грн.

Проте, подана раніше заява позивача про уточнення позовних вимог № 88 від 07.12.2015 р. за своєю формою не відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, оскільки в заяві відсутні жодні посилання на норми процесуального кодексу, тому в якості заяви про зменшення розміру позовних вимог судом не приймається. Зазначена заява скоріше має інформаційний характер та повідомляє, що частина боргу сплачена відповідачем до подачі позову. Інших клопотань або заяв від позивача не надходило.

В пункті 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Отже, заява позивача від 07.12.2015 р. про уточнення позовних вимог судом в якості заяви про зменшення розміру позовних вимог не приймається. Судом розглядаються первісно заявлені позовні вимоги в сумі 62270,27 грн., викладені у позовній заяві.

Відповідач вимоги ухвал суду від 20.10.2015 р., від 07.12.2015 р. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, представника у судове засідання не направив. Про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У відповідності до вказаних вимог, відповідач про час та місце слухання даної справи був повідомлений належним чином.

Як свідчать матеріали справи, ухвали господарського суду було надіслано на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та Витягу з ЄДРПОУ: 72355, с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Першотравнева, 57, - і в строки, визначені ст. 87 ГПК України.

Направлена на адресу відповідача кореспонденція до канцелярії господарського суду не поверталася. Отже, про час та місце слухання даної справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 21.12.2015 р. справу розглянуто за наявними матеріалами в межах встановленого строку, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.07.2012 р. між Державним підприємством Запорізький інститут землеустрою (виконавцем) та Семенівською сільською радою (замовником), було укладено Договір № 266 на виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради, терміном дії до 31 грудня 2012 року.

Згідно із п. 1.1. Договору, позивач зобов'язався провести проектно-вишукувальні роботи з розробки технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради, а відповідач прийняти та оплатити їх виконання.

Термін виконання роботи згідно п. 1.3. Договору, до 31.12.2012 р.

У відповідності до п. 2.1. Договору та Кошторису №1, вартість робіт складає 62270,27грн., у т.ч. ПДВ 10378,38 грн.

Розрахунки між сторонами проводяться після підписання акту здачі та приймання виконаних робіт на підставі рахунку наданого виконавцем (п. 2.2 Договору).

Про закінчення виконання роботи, виконавець повинен повідомити замовника після чого сторони складають двосторонні акт здачі та приймання виконаних робіт в двох примірниках, в разі відсутності зауважень (п. 3.1. Договору).

За порушення взятих за договором зобовязань сторони несуть майнову відповідальність у відповідності з чинним законодавством (п. 4.1. Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2012 року. Закінчення дії договору не звільняє сторони від виконання обовязків покладених на них договором (п.6.1. Договору).

Обставини справи свідчать, що на виконання умов Договору, починаючи з листопада по грудень 2012 року, позивачем було проведено весь комплекс робіт з розробки технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради, в порядку та на умовах визначених Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2012 року замовнику виставлено рахунок №744 на оплату виконаних робіт за договором на суму 62270,27 грн.

Рішенням Семенівської сільської ради №10 від 20.12.2012 р. було затверджено технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради розроблену Державним підприємством Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою.

Однак оплати вартості виконаних робіт, в порушення умов договору відповідач в повному обсязі не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 62270,27 грн.

Позовні вимоги Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою до Семенівської сільської ради про стягнення 62270,27грн. за договором №266 від 09.07.2012 р., є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком позивача провести проектно-вишукувальні роботи з розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради, а обовязком відповідача прийняти та оплатити їх виконання на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору, за виконані роботи, зазначені в п.1 договору, замовник сплачує виконавцю 62270,27 грн. у т.ч. ПДВ 10378,38 грн., згідно з кошторисними розрахунками, що додаються до договору. Розрахунки між сторонами провадяться після підписання акту здачі та приймання виконаних робіт на підставі рахунку наданого виконавцем.

З урахуванням сплати 28.08.2014 р. відповідачем частини заборгованості за договором №266 від 09.07.2012 р. в розмірі 21482,98 грн., згідно акту здачі та приймання виконаних робіт (послуг) заборгованість відповідача становить 40787,29 грн.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

В даному випадку позивач належним чином та в повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання, в строк та в порядку, передбаченому Договором. За результатами виконаних робіт сторонами підписано Акт здачі та приймання виконаних робіт (послуг).

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України за невиконання або неналежне виконання господарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до статті 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання однією зі сторін договору настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Факт порушення відповідачем умов договору на виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради № 266 від 09.07.2012 р., а також факт заборгованості за договором, підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості суду не надав.

Разом з тим, суд приймає до уваги наданий позивачем до матеріалів справи лист Семенівської сільської ради до Голови Запорізької обласної ради за вих. №1012 від 28.10.2014 р. про виділ коштів на оплату технічної документації з нормативно грошової оцінки населених пунктів за 2012 рік в розмірі 40788,00 грн. Також, позивач у своїй заяві від 07.12.2015 р. вказує на часткову оплату відповідачем заборгованості 28.08.2014 р. на суму 21482,98 грн.

Оскільки, 28.08.2014 р., тобто до подачі позову до суду, відповідачем було сплачено частину коштів за договором №266 від 09.07.2012 р. в розмірі 21 482,98 грн., суд знаходить позовні вимоги про стягнення 62270,27 грн. заборгованості за Договором № 266 від 09.07.2012 р. на виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Семенівської сільської ради такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме, в сумі 40787,29 грн. В решті заявлених позовних вимог суд відмовляє з огляду на їх необґрунтованість.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (м. Запоріжжя) до Семенівської сільської ради (с.Семенівка Мелітопольського району Запорізької області) задовольнити частково.

Стягнути з Семенівської сільської ради (72355, с. Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Першотравнева, 57, ) на користь Державного підприємства Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ) 40787 (сорок тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 29 коп. та 797 (сімсот девяносто сім) грн. 80 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 23.12.2015 р.