ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року Справа № 904/2320/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 187/1001 від 12.05.2015 р., представник;

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід", смт. Кринички, Дніпропетровська область

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року у справі № 904/2320/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід", смт. Кринички, Дніпропетровська область

про стягнення 72 671 540,76 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015р. (суддя Рудовська І.А.) позов задоволено (з врахуванням збільшених позовних вимог), стягнуто з КП Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" на користь ПАТ "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 71 167 221, 86 грн., заборгованість за реактивну електроенергію - 374 729, 63 грн., 2 543 299,02 грн. - 3 % річних, 13 976 476,35 грн. - інфляційних втрат, 73 080,00 грн. витрат по оплаті судового збору. В клопотанні КП Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" про зупинення провадження відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 10ЦТ1 від 26.02.2013р. про постачання електричної енергії за державні кошти в частині своєчасної оплати придбаної електричної енергії за період квітень-грудень 2013р., 3 % річних та інфляційні втрати стягнуто на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Господарський суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі №200/7670/14ц про визнання недійсним договору № 10ЦТ1 від 26.02.2013р., що знаходиться в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач - КП Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" його оскаржує на предмет невідповідності нормам процесуального права.

Апелянт вважає, що господарський суд повинен був зупинити провадження у справі до вирішення спору у цивільній справі № 200/7670/14ц про визнання недійсним договору № 10ЦТ1 від 26.02.2013р., що розглядається Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, оскільки вказаний договір є єдиною правовою підставою для стягнення заборгованості у даній господарській справі. Господарському суду, зазначає відповідач, була надана копія ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.11.2015р. у справі № 200/7670/14ц, яка є беззаперечною підставою для зупинення провадження у справі, проте господарський суд не дослідив і не оцінив докази, які були надані згідно принципу всебічності, повноти і обєктивності при розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідач зазначає, що в результаті нехтування судовим процесом господарський суд Дніпропетровської області позбавив можливості підприємство надати додаткові докази по справі, які мають вирішальне значення для вирішення спору по суті, а саме зустрічну позовну заяву про зміну договору про постачання електричної енергії за державні кошти № 10ЦТ1 від 26.02.2013р.

Апелянт просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року та прийняти нове, яким відмовити в позові.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03 квітня 2015 року апелянту поновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційна скарга КП Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" прийнята до розгляду, який призначено на 21 травня 2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19 травня 2015 року апеляційне провадження у справі №904/2320/14 зупинено у звязку з надходженням касаційної скарги Громадської органіазції "САЛАНГ "Бабушкінської районної організації ветеранів та інвалідів Афганістану, м. Дніпропетровська" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2015р. у даній справі.

Розпорядженням в.о. голови суду ОСОБА_2 від 09.12.2015р. змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 9.12.2015р. апеляційне провадження у даній справі поновлено, розгляд справи призначено на 24.12.2015р.

23.12.2015р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке обґрунтовано тим, що сторони дійшли попередньої згоди щодо укладання мирової угоди.

Представник позивача заперечує проти задоволення клопотання, пояснив, що ніякі переговори щодо укладання мирової угоди між сторонами не ведуться.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, яке відбулось 24.12.2015р., відповідач не забезпечив явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23, т. 3).

В судовому засіданні 24.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 26.02.2013 р. між ПАТ "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (постачальник) та КП Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" (споживач) укладений Договір № 10ЦТ1 про постачання електричної енергії за державні кошти (далі Договір) пунктом 1.1. якого визначено, що постачальник зобовязується у 2013 році постачати споживачу електричну енергію у точку (точки) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 112 000 кВт (кВА), величини якої по обєктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умов цього Договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невідємною частиною даного договору.

Ціна цього Договору становить 121599744,15 грн., в тому числі ПДВ 20266624,03 грн. з урахуванням вартості активної, реактивної електричної енергії та інших видів нарахувань, визначених умовами Договору (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору прогнозована вартість активної електричної енергії визначається як добуток прогнозованого обсягу споживання активної електричної енергії за даними додатку "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" на тариф, що діяв на дату укладення цього договору.

Вартість фактично спожитої електричної енергії визначається як добуток обсягу електричної енергії, визначеного за фактичними показами розрахункових засобів обліку у розрахунковому періоді та підтверджених Актом прийняття - передавання товарної продукції, на тариф, що діяв протягом цього розрахункового періоду.

Сума прогнозованої плати за перетікання реактивної електроенергії визначається виходячи із фактичної вартості плати за перетікання реактивної електроенергії відповідного розрахункового періоду в році, що передує укладення цього Договору.

Сума фактичної плати за перетікання реактивної електроенергії визначається розрахунковим шляхом згідно додатку до Договору "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії"

Пунктом 4.1. Договору визначено, що розрахунки за придбану електричну енергію проводяться споживачем на підставі рахунка на оплату спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії. Порядок проведення розрахунків наведений у додатку до Договору "Порядок розрахунків"

Згідно до п. 4.2. Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюються такі документи: акт прийняття-передавання товарної продукції; - акт результатів замірів електричної потужності.

В силу вимог п. 6.1.1. Договору споживач зобовязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість придбаної електричної енергії та інші платежі згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків"

Цей Договір набирає чинності з 01.04.2013 р. і діє по 31.12.2013 р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань по Договору (п. 10.1. Договору).

Відповідно до п. 1 Додатку № 3 до Договору розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважати прирівняними.

Згідно п. 2 Додатку № 3 до Договору Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії, заявленого на поточний розрахунковий період, визначеного згідно з додатком до Договору "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу"

Абзацом 4 п. 2 Додатку № 3 до Договору передбачено, що остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, 3 % річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання Споживачу додаткових послуг, суми завданих Споживачем збитків тощо) згідно з умовами цього Договору, здійснюється на рахунки постачальника, вказані у розділі 10 Договору, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом пяти операційних днів з дня їх отримання.

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу електричну енергію за період з квітня 2013 р. по грудень 2013 р., що підтверджується актами про використану електричну енергію (а.с. 42-57, Том № 1).

Також, позивачем виставлялись відповідачу рахунки на оплату активної електроенергії за період з квітня 2013 р. по грудень 2013 р. (а.с. 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73 Том № 1). На оплату реактивної електроенергії позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату у період з квітня 2013 р. по грудень 2013 р., копії вказаних рахунків знаходяться в матеріалах справи (а.с. 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74 Том № 2).

Позивач посилається на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за отриману електроенергію, внаслідок чого за період з квітня 2013р. по грудень 2013р. у нього виникла заборгованість по оплаті активної електроенергії в сумі 71 167 221, 86 грн. та заборгованість по компенсації за перетоки реактивної електроенергії за цей же період в сумі 375 135, 89 грн.

Наявність заборгованості за спожиту електроенергію у відповідача в зазначених розмірах підтверджується висновком №1788/1789-14 судово-економічної експертизи, яка призначалася господарським судом ухвалою від 14.05.2014р.(т. 2, а.с.43-63).

В результаті проведеного між сторонами 31.01.2014р. взаємозаліку в сумі 406, 26грн. розмір заборгованості по компенсації за перетоки реактивної електроенергії зменшився до 374 729,63грн., про що зазначено позивачем в заяві про збільшення позовних вимог від 25.11.2014р. (т. 2, а.с.69-70)

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповіднодо звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння змін його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення п.п. 6.1., 6.1.2., 6.1.6, 6.1.7. п. 6.1. Договору та Додатку № 3 до Договору "Порядок розрахунків", "Порядку розрахунків за перетікання реактивної електроенергії", строк оплати спожитої активної електричної енергії та реактивної електроенергії за спірний період є таким, що настав.

Проте, доказів погашення заборгованості за спожиту електроенергію відповідач не надав ані господарському суду, ані апеляційній інстанції.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що матеріалами справи підтверджена вина відповідача в невиконанні зобовязань по Договору щодо своєчасної та повної оплати спожитої електроенергії, у звязку з чим судом першої інстанції правомірно стягнуто заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 71 167 221, 86 грн. та заборгованість за перетоки реактивної електроенергії в розмірі 374 729, 63 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати активної електричної енергії та реактивної електроенергії позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 21.05.2013 року по 20.11.2014 року в загальній сумі 2 543 299, 02 грн.

Також, за прострочення оплати активної та реактивної електричної енергії позивач нарахував та просить стягнути інфляційні втрати за період з 21.05.2013 року по 20.11.2014 року в загальній сумі 13 976 476, 35 грн.

Дослідивши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, наданий позивачем до заяви про збільшення позовних вимог (т.2, а.с. 74-75) апеляційний господарський суд вважає, що він відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань, не містить арифметичних помилок та підлягає стягненню. Розрахунок інфляційних втрат здійснено позивачем з врахуванням положень листа Верховного суду України від 3.04.1997р. №62-97р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», який може застосовуватися для розрахунку інфляції» (п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України» № 14 від 17 грудня 2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»).

Таким чином, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно стягнуто 3 % річних в розмірі 2 543 299,02 грн. та інфляційних втрат в розмірі 13 976 476, 35 грн.

Апеляційний господарський суд зазначає, що доводи апелянта зводяться до порушення господарським судом норм процесуального права, у звязку з відхиленням клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору у цивільній справі № 200/7670/14ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" та КП Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" про визнання недійсним договору №10ЦТ1 від 26.02.2013р. «про постачання електричної енергії за державні кошти» (т.2 а.с.171-176), яка розглядається Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

Згідно ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави

Згідно ст.204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презумюється, що виключає неможливість розгляду даної справи, а відтак й зупинення провадження у справі.

Слід зазначити, що в разі вирішення спору у цивільній справі № 200/7670/14ц на користь відповідача, він не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст.ст. 112-114 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження апелянта, що суд позбавив його права на подання додаткових доказів, зустрічного позову не відповідає матеріалам справи, нормам процесуального права, оскільки провадження у справі було порушено 11.04.2014р., рішення ухвалено 4.03.2015р., тобто розгляд справи здійснювався майже рік і у відповідача було достатньо часу для надання додаткових доказів або подання клопотань про витребування судом додаткових доказів, проте, додаткові докази відповідачем суду не надавалися.

Згідно ст. 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (ст.65 Господарського процесуального кодексу України), відкриття судового засідання, розяснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обовязків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог.

Розгляд справи по суті розпочався 14.05.2014р., а тому подання зустрічної позовної заяви 3.03.2015р., після початку розгляду справи, не відповідає ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Неодноразові клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зупинення апеляційного провадження у справі, неодноразові подання касаційних скарг на ухвали і постанови господарських судів, подання зустрічного позову після початку розгляду справи свідчить про те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами з метою затягти розгляд справи, на що неодноразово звертали увагу суди касаційної та апеляційної інстанцій (т.2 а.с.239-241, а.с. 249-251, а.с.259-260, т.3 а.с.3-4).

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату не підлягає задоволенню, оскільки спрямоване на свідоме затягування судового процесу, позивачем спростовано твердження апелянта в клопотанні про вжиття заходів щодо мирного врегулювання спору.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року у справі № 904/2320/14 відповідає діючому законодавству, судом повністю досліджено всі обставини справи, у звязку з чим підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року у справі № 904/2320/14 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М.Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 25.12.2015р.)