РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015Справа №910/10186/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке Обєднання Азот»

до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про визнання недійсним правочину

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

Від позивача - Вєдєрнікова О.С., представник за довіреністю;

Від відповідача - Бєлячкова О.В., представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання недійсним правочину про відбір в односторонньому порядку (без письмового погодження) відповідачем природного газу позивача в обсязі 132 527,147 тис. куб. м., із ПСГ та передачі його позивачу для покриття негативного дисбалансу (дефіциту) природного газу за січень 2013 року, оформлений актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014 та зобов'язання відповідача поновити в обліку в підземному сховищі газу відповідача природний газ позивача в об'ємі 132 527,147 тис. куб. м., про відбір якого було складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем в односторонньому порядку здійснено відбір природного газу ПАТ "Азот" із ПГС та передано його ПАТ "Азот" для покриття негативного дисбалансу (дефіциту) природного газу у ПАТ "Азот" за січень 2013 року в об'ємі 132 527,147 тис.куб.м., однак позивач вказує, що такий природний газ не піднімався з ПГС та не передавався позивачу. Дії відповідача, оформлені актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014, є правочином, оскільки вони мають наслідком обмеження можливості розпорядження позивачем природним газом в обсязі 132 527,147 тис. куб. м., що є його власністю. За твердженням позивача дії відповідача, оформлені актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014, суперечать вимогам актів цивільного законодавства та є всі підстави для визнання їх недійсними. Позивач зазначає про те, що у січні 2013 року не здійснював відбір природного газу в обсязі 132 527,147 тис. куб. м. з ПСГ Відповідача, вказуючи про те, що природний газ в об'ємі 132 527,147 тис. куб. м. про відбір якого складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-15 від 25.12.2014, був придбаний позивачем у 2013 році у нерезидента по зовнішньоекономічному контракту, і відповідно, позивач є власником зазначеного обсягу природного газу.

У відзиві на позовну заяву Відповідач проти позову заперечив, зокрема вказав, що ним було складено спірний акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ від 25.12.2014 на підставі п. 2.4 Договору № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 16.04.2014 без письмового погодження з Публічним акціонерним товариством "Азот" у зв'язку з виникненням у позивача дефіциту природного газу у січні 2013 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.07.2015 у справі №910/10186/15 зупинено провадження до вирішення спору у справі №5011-74/9393-2012.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.2015 у справі №910/10186/15 поновлено провадження у справі.

24.11.2015 до суду від позивача надійшли пояснення по справі, які долучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке Обєднання Азот» (замовник) укладено Договір на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу № (надалі - Договір), відповідно до п.п. 1, 2.1 якого виконавець зобов'язується протягом строку, визначеного Договором, зберігати в підземному сховищі газу (ПСГ) природний газ у обсязі 467 052,208 тис.куб.м., який залишився в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16 квітня 2012 року по 15 квітня 2013 року), у тому числі страховий запас газу, переданий йому замовником, та повернути замовнику газ у кількості, визначеній у Договорі, а замовник зобов'язується внести плату за послуги із зберігання (закачування, зберігання, відбору) у встановлені Договором строки.

Згідно пункту 2.3 Договору при прийнятті газу замовника відповідно до Договору на зберігання та/або створення страхового запасу газу виконавець не набуває право власності на прийнятий газ замовника. Виконавець не має права здійснювати відбір газу, переданого замовником на зберігання та/або створення страхового запасу газу відповідно до Договору, без письмової згоди замовника, крім випадків, передбачених у пункті 2.4 Договору.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що виконавець має право відбирати страховий запас газу із ПСГ та передавати його замовнику без письмового погодження замовника у разі використання споживачами замовника газу в обсягах, які перевищують установлені договорами на постачання газу із замовником, та/або виникнення дефіциту природного газу в замовника при здійсненні постачання природного газу.

У пункті 2.9 Договору сторони погодили, що для здійснення закачування або відбору газу в/із ПСГ замовник за п'ять робочих днів до початку місяця закачування або відбору газу в/із ПСГ надає виконавцю заявку в письмовій формі щодо здійснення закачування або відбору місячних обсягів газу в/із ПСГ, у тому числі страхового запасу газу, та додає до неї три примірники акта приймання-передачі газу, підписані уповноваженим представником замовника та скріплені печаткою (за наявності) замовника, у яких замовник зазначає місячний обсяг газу, що планується закачати або відібрати в/із ПСГ, у тому числі страхового запасу газу.

Пунктом 2.15 Договору встановлено, що у випадку, якщо на кінець минулого сезону зберігання (15.04.2013) в ПСГ залишилась не використана частина (залишок) обсягу газу замовника, останній залишає його в ПСГ виконавця на зберігання в поточному сезоні.

Відповідно до розділу 9 Договору, договір набирає чинності з дати підписання і діє в частині зберігання газу до 15.04.2014 року.

16.04.2014 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке Обєднання Азот» (замовник) укладено Договір на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу № (надалі - Договір від 16.04.2014), відповідно до п.п. 1, 2.1 якого виконавець зобов'язується протягом строку, визначеного Договором, зберігати в підземному сховищі газу (ПСГ) природний газ у обсязі 2 000 000,000 тис.- обсяг газу Замовника, що планується закачати в ПСГ у поточному сезоні зберігання (за період з 16 квітня 2014 року по 15 квітня 2015 року); 1 200 000,000 тис.куб.м. - обсяг гагу в ПСГ, на який Замовник планує набувати право власності в ПСГ, а також обсяг газу замовника, який залишається в ПСГ з минулого сезону зберігання), у тому числі страховий запас газу, переданий йому замовником, та повернути замовнику газ у кількості, визначеній у Договорі, а замовник зобов'язується внести плату за послуги із зберігання (закачування, зберігання, відбору) у встановлені Договором строки.

Згідно пункту 2.3 Договору від 16.04.2014 при прийнятті газу замовника відповідно до Договору на зберігання та/або створення страхового запасу газу виконавець не набуває право власності на прийнятий газ замовника. Виконавець не має права здійснювати відбір газу, переданого замовником на зберігання та/або створення страхового запасу газу відповідно до Договору, без письмової згоди замовника, крім випадків, передбачених у пункті 2.4 Договору.

Пунктом 2.4 Договору від 16.04.2014 передбачено, що виконавець має право відбирати страховий запас газу із ПСГ та передавати його замовнику без письмового погодження замовника у разі використання споживачами замовника газу в обсягах, які перевищують установлені договорами на постачання газу із замовником, та/або виникнення дефіциту природного газу в замовника при здійсненні постачання природного газу.

У пункті 2.9 Договору від 16.04.2014 сторони погодили, що для здійснення закачування або відбору газу в/із ПСГ замовник за п'ять робочих днів до початку місяця закачування або відбору газу в/із ПСГ надає виконавцю заявку в письмовій формі щодо здійснення закачування або відбору місячних обсягів газу в/із ПСГ, у тому числі страхового запасу газу, та додає до неї три примірники акта приймання-передачі газу, підписані уповноваженим представником замовника та скріплені печаткою (за наявності) замовника, у яких замовник зазначає місячний обсяг газу, що планується закачати або відібрати в/із ПСГ, у тому числі страхового запасу газу.

Пунктом 2.15 Договору від 16.04.2014 встановлено, що у випадку, якщо на кінець минулого сезону зберігання (15.04.2014) в ПСГ залишилась не використана частина (залишок) обсягу газу замовника, останній залишає його в ПСГ виконавця на зберігання в поточному сезоні.

Відповідно до розділу 9 Договору від 16.04.2014 договір набирає чинності з дати підписання і діє в частині зберігання газу до 15.04.2015.

Як вбачається з матеріалів справи у період з квітня 2013 року до кінця лютого 2015 року позивачем на підставі Договорів від 15.04.2013р. № та від 16.04.2014р. № згідно актів приймання передачі природного газу при закачуванні в ПСГ здійснювався відбір та закачування природного газу з/в ПСГ, про що свідчать акти, що підтверджують здійснення відбору/закачування газу Позивача, які наявні в матеріали справи (а.с.28-50 т.1).

Згідно з п. 2.1 Договору від 15.04.2013р. позивачем підтверджено наявність у нього залишку природного газу в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16.04.2012 по 15.04.2013) у розмірі 467 052 208 тис. куб. м.

Таким чином, вищезазначеними первісними документами підтверджується, що станом на 01.03.2015р. у власності Позивача знаходиться 641 381,830 тис.куб.м. природного газу, що знаходиться на зберіганні в ПСГ (з яких 467 052 208 тис.куб.м. залишок з минулого сезону зберігання з 16 квітня 2012 року по 15 квітня 2013 року).

25.12.2014 року відповідачем було складено акт №163/02-14, відповідно до якого виконавець на підставі п. 2.4 Договору від 16.04.2014 в односторонньому порядку здійснив відбір природного газу ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" із ПСГ для покриття негативного балансу (дефіциту) природного газу у замовника, який виник у січні 2013 року в обсязі 132 527,147 тис. куб. м.

Позивач вказує, що відповідачем складено цей акт в порушення умов Договору від 16.04.2014р., норм чинного законодавства та правил ділового обороту, у зв'язку з чим його неправомірно позбавили права розпоряджатись власним природним газом, а тому просить визнати його недійсним та поновити облік природного газу за ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання Азот", який був відібраний згідно акту приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014р.

В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що доказів які б підтверджували твердження позивача щодо отримання ним природного газу у січні 2013 року у обсязі 132 527,147 тис.куб.м відсутні. Також Відповідач вказує, що Позивачем в січні 2013 року з Єдиної газотранспортної системи України (далі - ЄГТСУ) було відібрано 149940,006 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується Переліком споживачів, які отримували природний газ безпосередньо з магістральних газопроводів філії Позивача - МГ «Донбастрансгаз» у січні 2013 року та актом прийому-передачі послуг з транспортування природного газу від 31.01.2013. Із спожитих Позивачем в січні 2013 року 149940,006 тис. куб. м. природного газу, 7412,859 тис. куб. м. були отримані від Ostchem Holding Limited, про що свідчить акт приймання-передачі природного газу згідно Контракту купівлі-продажу природного газу №11/1002 від 10.03.2011 за наслідками поставки в січні 2013 року, підписаний та скріплений печатками Ostchem Holding Limited, Відповідача та Позивача.

Отже, за твердженням Відповідача ПрАТ "СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБЄДНАННЯ АЗОТ" при використанні в січні 2013 року 132 527,147 тис. куб. м. природного газу є і постачальником природного газу, і споживачем одночасно, враховуючи, що вказані обсяги природного газу були використані Позивачем на власні потреби. Оскільки, інших ресурсів, окрім тих, що знаходились в ПСГ Відповідача, у Позивача не було Відповідачем правомірно, у відповідності до положень п.п.2.9.2.3 п.2.9 Порядку та п.2.4 Договору, було оформлено односторонній акт відбору природного газу Позивача на обсяг, що складає 132 527,147 тис. куб. м. природного газу для покриття дефіциту природного газу, що виник у Позивача в січні 2013 року та з метою ліквідації негативного дисбалансу, що виник у Позивача у вказаному місяці 2013 року.

Такі твердження Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" спростовуються пунктом 2.1 Договору від 15.04.2013, в якому сторони визначили обсяг газу Публічного акціонерного товариства "Азот", який залишився в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16.04.2012 по 15.04.2013), - 467 052,208 тис. куб. м.

Тобто, відповідач станом на дату підписання договору № - 15.04.2013 визнав, що у позивача наявний залишок природного газу за попередній період (в тому числі, з урахуванням відбору природного газу у січні 2013 року) у обсязі 467 052,208 тис. куб. м.

Отже, керуючись наведеним суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено наявність у нього залишку природного газу в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16.04.2012 по 15.04.2013) у розмірі 467 052 208 тис. куб. м.

Відповідно до п. 5.1. Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №420 від 19.04.2012 року, зберігання газу здійснюється на підставі договору на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу. Пунктом 5.8. вищевказаного Порядку визначено, що порядок приймання-передачі газу при відборі із ПСГ визначається договором на зберігання (закачування, зберігання, відбір).

Пунктом 2.4. Договору № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 16.04.2014 року (який був чинний на момент вчинення оспорюваного правочину) Виконавець-Відповідач має право без письмового погодження Замовником відбирати страховий запас газу із ПСГ та передавати його Замовнику.

Тобто сторони в зазначеному договорі взаємно погодили, що Відповідач в односторонньому порядку має право відбирати газ із ПСГ лише із страхового запасу Позивача.

Разом з тим страховий запас газу за договорами зберігання № та № не передавався, що унеможливлює односторонні дії Відповідача з відбору природного газу.

Більш того, відповідно до п. 2.2 Договору від 16.04.2014р. із зазначених у пункті 2.1 Договору обсягів газу страховий запас складає 0,0 (нуль) тис.куб.м.

Відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факту формування страхового запасу Позивача в рамках договорів № від 15.04.2013 року та № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 16.04.2014 року.

Відповідно до приписів 4.2 статті 21 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" газотранспортне підприємство зобов'язане забезпечувати відбір природного газу, у тому числі страхового запасу природного газу, відповідно до укладених договорів.

Згідно з п.2.4 договору № від 16.04.2014 р. на зберігання закачування, зберігання, відбір) природного газу, на який посилається Відповідач у акті-приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014 р., виконавець (Відповідач) має право відбирати страховий запас газу із ПСГ та передавати його Замовнику (Позивачеві) без письмового погодження Замовником у разі використання споживачами Замовника газу в обсягах, які перевищують установлені договорами постачання із Замовником, та/або виникнення дефіциту природного газу в Замовника при здійсненні постачання природного газу.

Таким чином, Відповідачем вчинено незаконні дії з одностороннього відбору природного Позивача обсязі 132 527,147 тис.куб.м., який не належить до страхового запасу газу.

Обсяг природного газу, який погодив Відповідач як залишок з минулого сезону зберігання, становить 467 052,208 тис.куб.м. Закачування та відбір обсягів природного газу за вищевказаний період підтверджується наданими актами, копії яких є в матеріалах справи. Так, станом на 01.03.2015 року на обліку ПАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБЄДНАННЯ АЗОТ» має перебувати 641 381,830 тис.куб.м. природного газу.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем інших доказів, які б спростовували викладені судом обставини не надано, відтак твердження відповідача про виникнення у позивача негативного балансу (дефіциту) природного газу є необґрунтованими та не відповідають дійсності.

Відповідно до частини 1, 2, 3, 5 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" вчинено односторонній правочин - відбір природного газу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке Обєднання Азот», який оформлений актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014.

Статтею 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Таким чином, Публічним акціонерним товариством "Укратрансгаз" в супереч п. 2.4 Договору від 16.04.2014 та п. 2.9.2.3 Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісій, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, №420 від 19.04.2012, безпідставно вчинено правочин - відбір природного газу позивача, про що складено в односторонньому порядку акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014, оскільки як Договором від 16.04.2014, так і наведеним Положенням передбачено таке право відповідача лише за наявності негативного дисбалансу у замовника, а можливість вчинення таких дій обмежується правом Виконавця відбирати газ із ПСГ лише із страхового запасу.

Відповідач, вчинивши спірний односторонній правочин шляхом складення акту приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014, фактично позбавив позивача можливості розпоряджатись належним йому природнім газом.

Приймаючи до уваги що даний односторонній правочин вчинений в супереч положенням Договору від 16.04.2014 та Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісій, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 19.04.2012 №420, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача щодо визнання його недійсним та необхідність задоволення даної вимоги.

Щодо другої позовної вимоги про зобов'язання відповідача поновити в обліку в підземному сховищі газу природній газ Позивача в об'ємі 132 527,147 тис. куб. м., про відбір якого було складено спірний акт, суд зазначає наступне.

Абзацом 22 пункту 1.3 Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісій, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 19.04.2012 №420 визначено, що комерційний облік газу - це визначення в точці комерційного обліку газу обсягу переданого (прийнятого) газу для оформлення сторонами договору (технічної угоди), актів приймання-передачі (надання послуг, звітності) для проведення комерційних взаєморозрахунків.

У пункті 3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №618 від 27.12.2005, визначено, що комерційним обліком газу є визначення кількості протранспортованого газу розподільними мережами та обсягів його реалізації за актами звітності, підготовлених на підставі даних комерційних вузлів обліку газу.

З наведених положень законодавства вбачається, що на підставі спірного акту приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ, до системи обліку газу було внесено зміни до кількісних показників обсягу газу позивача, який знаходиться на зберіганні у Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз".

Оскільки, суд встановив недійсність даного правочину, оформленого спірним актом, та приймаючи до уваги правові наслідки визнання недійсним правочину, передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України, то відповідні зміни в обліку природного газу позивача у ПСГ відповідача є безпідставними, а вимога Позивача щодо поновлення в обліку природного газу в обсязі 132 527,147 тис. куб. м., про відбір якого було складено акт №163/02-14 від 25.12.2014 є способом захисту, який забезпечує реальний захист прав позивача.

За таких обставин, позовні вимоги Позивача до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про скасування акту приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014 та зобов'язання відповідача поновити в обліку природній газ, відбір якого був оформлений спірним актом, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати правочин про відбір в односторонньому порядку Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) природного газу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке Обєднання Азот» (93403, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5; ідентифікаційний код 33270581) в обсязі 132 527,147 тис. куб. м., оформлений актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014р., - недійсним.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) поновити в обліку в підземному сховищі газу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) природний газ Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке Обєднання Азот» (93403, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5; ідентифікаційний код 33270581) в об'ємі 132 527,147 тис.куб.м., про відбір якого було складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №163/02-14 від 25.12.2014.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) на користь Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке Обєднання Азот» (93403, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5; ідентифікаційний код 33270581) судовий збір у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.12.2015

Суддя І.І. Борисенко