ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" грудня 2015 р. Справа № 907/953/13

Суддя Ремецькі О.Ф., розглянувши заяву - публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 МКБ, м. Київ від 23.11.2015р. №103 про поновлення пропущеного строку предявлення наказу Господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013р. у справі №907/953/13,

За участі представників:

від заявника ОСОБА_2, представник за довіреністю від 14.01.2015 року №913/юр

від відповідача 1 ОСОБА_3 представник за довіреністю від 19.11.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2013р. у справі №907/953/13 позовні вимоги публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 МКБ, м. Київ до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, с. Загаття Іршавського району та до товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатський завод малих архітектурних форм, м. Мукачево про стягнення заборгованості за Кредитним договором №127 від 30.01.2008р. в сумі 1587656,83 грн., в тому числі: суми основного боргу по кредиту: 950 000,00 грн., суми нарахованих і несплачених відсотків: 593 460,34 грн., суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу: 3 089,92 грн., суми пені за несвоєчасну сплату процентів: 7 780,17 грн., штрафу за прострочення заборгованості понад 60 днів в сумі: 33326,40грн. шляхом звернення стягнення на належний на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Закарпатський завод малих архітектурних форм» Предмет застави по Договору застави обладнання № 127/2008-2 від 30.01.2008 р. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №127 від 30.01.2008р. в сумі 1587656,83 грн., за рахунок реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме: деревообробне обладнання, що перелічене у додатку № 1 до договору застави задоволено повністю.

25.11.2013р. видано накази №907/953/13 на виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2013р. у справі №907/953/13.

23.11.2015р. судом одержано заяву від публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 МКБ, м. Київ про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу Господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013р. про примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2013р. у справі №907/953/13 до виконання, яким присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (Код за ДРФО НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Іршавським РВ УМВСУ у Закарпатській обл. 20.09.2007 р., зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 МКБ» адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, (Рахунок для перерахування стягнутих коштів № 0038, Отримувач: АТ "ОСОБА_1 МКБ", ОСОБА_1 отримувача: АТ "ОСОБА_1 МКБ", МФО 300658) суму 1587656,83 грн. (один мільйон п'ятсот вісімдесят сім тисяч шістсот п'ятдесят шість гривень, 83 коп.) та складається з: суми основного боргу по кредиту: 950 000грн., суми нарахованих і несплачених відсотків: 593 460,34грн., суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу: 3 089,92грн., суми пені за несвоєчасну сплату процентів: 7780,17грн., штрафу за прострочення заборгованості понад 60 днів, що сплачується на 61-й день: 33 326,40 грн., а також суму 31753,14грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 24.11.2015 року розгляд заяви було призначено на 30.11.2015 року на 10:00 год.

Ухвалою суду від 30.11.2015р. розгляд заяви стягувача було повторно відкладено на 08.12.2015р. з підстав, викладених в ній.

Ухвалою суду від 08.12.2015р. розгляд заяву було відкладено на 23.12.2015р.

В засіданні суду 23.12.2015р. судом в порядку вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 28.12.2015р. для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обгрунтування своїх доводів та заперечень.

У судовому засіданні представник стягувача заяву підтримує та просить суд врахувати те, що згідно з п.1.1.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Мінюсті України 02.04.2012 за № 489/20802, основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Відповідно до вимог пункту 3.3. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Мінюсту України № 43/5 від 20.05.2003 року, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Пункт 5.2. Положення зазначає, що право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Водночас, законодавець надає сторонам право доступу до інформації, але не накладає на них обов'язку моніторити дії державного виконавця.

Частина 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Ця норма права носить імперативний характер, та виражається у категоричному розпорядженні держави чітко виконувати позначені дії і не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов'язків суб'єктів.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 стверджує, що пропустив строк для пред'явлення наказу до виконання з вини державного виконавця, який не виконав приписи ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач (боржник) у судове засідання направив уповноваженого представника, заперечує з приводу доводів заявника в повному обсязі з підстав, викладених у поданому суду письмовому поясненні. Зокрема, вказує на те, що відсутність наведення стягувачем поважних причин пропущення строку предявлення наказу до виконання, оскільки стягувач повинен був знати про прийняття відділом ДВС відповідної постанови про закінчення виконавчого провадження. Вважає, щодо недотримання відділом ДВС вимог Закону України „Про виконавче провадження та неповідомлення стягувача про прийняту постанову у визначений даним Законом спосіб не є безумовною підставою для поновлення строку предявлення до виконання. Також просить суд врахувати те, що згідно п. 3.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень до Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення таких

виконавчих дій: про закінчення виконавчого провадження (дата винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, підстава закінчення виконавчого провадження). Згідно п. 3.3 даного положення відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру протягом двох робочих днів після їх проведення або надходження повідомлення про їх проведення.

Крім того згідно п. 13 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 N 74/5 дані стосовно виконавчих документів, що надійшли до відділу державної виконавчої служби, та подальшого виконання відкритих виконавчих проваджень підлягають обов'язковому занесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відповідно до вимог Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Отже, особа могла та мала можливість отримати інформацію про закінчення виконавчого провадження у межах строку предявлення наказу до виконання.

Аналізуючи доводи сторін з приводу клопотання позивача щодо наявності поважних причин пропуску строку предявлення наказу до виконання, суд констатує наступне.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2013р. у справі №907/953/13 позовні вимоги публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 МКБ, м. Київ до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, с. Загаття Іршавського району та до товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатський завод малих архітектурних форм, м. Мукачево про стягнення заборгованості за Кредитним договором №127 від 30.01.2008р. в сумі 1587656,83 грн., в тому числі: суми основного боргу по кредиту: 950 000,00 грн., суми нарахованих і несплачених відсотків: 593 460,34 грн., суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу: 3 089,92 грн., суми пені за несвоєчасну сплату процентів: 7 780,17 грн., штрафу за прострочення заборгованості понад 60 днів в сумі: 33326,40грн. шляхом звернення стягнення на належний на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Закарпатський завод малих архітектурних форм» Предмет застави по Договору застави обладнання № 127/2008-2 від 30.01.2008 р. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №127 від 30.01.2008р. в сумі 1587656,83 грн., за рахунок реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме: деревообробне обладнання, що перелічене у додатку № 1 до договору застави задоволено повністю.

25.11.2013р. видано накази №907/953/13 на виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.10.2013р. у справі №907/953/13.

19.12.2013р. наказ був направлений в районний відділ Державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції для примусового виконання.

15.01.2014р. державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. 02.10.2015р. Банк звернувся до відділу ДВС із запитом щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. Листом від 08.10.2015р. начальником відділу ДВС було повідомлено стягувача про те, що 31.07.2014р. державним виконавцем була прийнята постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та направлена стягувачу разом з наказом тільки 26.12.2014р. простою кореспонденцією. Однак, дане відправлення до Банку не надходило.

Відповідно ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року у справі № 18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною 1 ст.116 ГПК України встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 33 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів заяви вих. №103 від 23.11.15 (вх. № Господарського суду Закарпатської області 02.5.1-14/16736/15 від 23.11.15) про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання, заявник в якості доказів поважності пропущення строку для пред'явлення наказу №907/953/13 від 25.11.2013 до виконання подав лист ДВС від 08.10.2015р., який направлений стягувачу на його звернення щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. Зазначає, що оскільки державним виконавцем у порушення вимог Закону України „Про виконавче провадження постанова про повернення виконавчого документа була направлена стягувачу простою кореспонденцією, а не рекомендованою з повідомленням про вручення у звязку з відсутністю поштово-марочної продукції, наявні підстави для поновлення строку предявлення наказу до виконання. Також просить суд врахувати, що норми Закону не покладають на стягувача обовязок перевіряти дії державного виконавця в ході виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Однак, поважних причин для відновлення пропущеного процесуального строку заявником ПАТ „Піреус Банк не наведено. При цьому, судом надана оцінка доводам заявника, а також те, що позивачем не подано суду жодних доказів неможливості отримати інформацію щодо виконавчого провадження інакше, ніж у спосіб, що передбачений ч.1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження до моменту завершення строку пред'явлення наказу до виконання, який з урахуванням строку перебування його на примусовому виконанні сплинув 01.08.2015р.

Зокрема, відповідно до вимог пункту 3.3. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Мінюсту України № 43/5 від 20.05.2003 року, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Пункт 5.2. Положення зазначає, що право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. згідно п. 3.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень до Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення таких

виконавчих дій: про закінчення виконавчого провадження (дата винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, підстава закінчення виконавчого провадження). Згідно п. 3.3 даного положення відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру протягом двох робочих днів після їх проведення або надходження повідомлення про їх проведення.

Внесення інформації щодо прийняття держаним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві до Єдиного державного реєстру не оспорюється сторонами.

Не надсилання відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції постанови від 31.07.2014 про повернення виконавчого документа та оригіналу наказу господарського суду не свідчить про поважність причини пропуску строку встановленого законодавством для пред'явлення наказу суду до виконання. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Інших доказів поважності причин пропуску процесуального строку пред'явлення наказу до виконання позивачем суду не подано та в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 77, 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 МКБ, м. Київ від 23.11.2015р. №103 про поновлення пропущеного строку предявлення наказу Господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013р. у справі №907/953/13 відмовити.

Суддя О.Ф. Ремецькі