ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" грудня 2015 р. Справа №925/1231/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від органу ДВС: ОСОБА_1 - за довіреністю;

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" до фізичної особи-суб"єка підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення 32 825,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 18.08.2015 року позовні вимоги були задоволені повністю.

З відповідача на користь позивача стягнуто 13 301,00 основного боргу; 9 329,37 грн. дооцінки вартості неоплаченого товару (курсової різниці); 3 550,05 грн. як 36% річних; 3 985,28 грн. пені та 2660,20 грн. штрафу на підставі договору поставки № ЧС-9/14 від 03 червня 2014 року та 1827,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

На виконання судового рішення видано наказ від 31.08.2015 року.

14.12.2015 року судом зареєстровано скаргу позивача на бездіяльність відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції (а.с. 97), в якій позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції при примусовому виконанні наказу у справі № 925/1231/15 від 31.08.2015 року та зобов'язати відділ ДВС виконати наказ господарського суду Черкаської області у даній справі.

На розгляд скарги з'явився лише представник відділу ДВС. Представник позивача направив клопотання про розгляд скарги без своєї участі та просить її задовольнити.

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України неявка представників сторін та відділу ДВС у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

У скарзі представник позивача вказує, що позивачем не було отримано навіть постанови про відкриття виконавчого провадження за наказом у даній справі, а також органом ДВС не вжито жодних заходів для накладення арешту на майно боржника, його виявлення, опису, вилучення та передачі на реалізацію. Позивач вважає, що враховуючи специфіку діяльності боржника, орган ДВС повинен був звернутися із запитами про зареєстровані за відповідачем земельні ділянки, про зберігання зерна на зернових складах, щодо декларування зерна боржником. Також слід було вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду боржника за кордон і накласти штраф за невиконання судового рішення у добровільний термін.

В запереченнях на скаргу представник органу ДВС вказала суду, що за наказом у справі № 925/1231/15 відкрито виконавче провадження (№ 48745314 (ідентифікатор доступу 5Б2Д8862Е81Г) згідно постанови від 15.09.2015 року і в цей же день направлено її копію позивачу. В даний час наказ у справі приєднано до зведеного виконавчого провадження у складі ще 4х виконавчих документів.

За доводами державного виконавця, в межах зведеного виконавчого провадження, з березня 2015 року державним виконавцем вже отримано інформаційну довідку про нерухоме майно боржника і виявлено лише зареєстрований за ним будинок у с. Свидівок вул. Польова, 25 Черкаського району, Черкаської області.

31.03.2015 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження стосовно всього належного відповідачу майна.

За запитами державного виконавця з'ясовано, що боржник не працевлаштований та не отримує пенсію. За боржником виявлено банківські рахунки, на кошти на рахунках накладено арешт, однак згідно довідок банківських установ залишки коштів по рахунках відсутні.

За боржником не виявлено зареєстрованої сільськогосподарської техніки, однак у липні-серпні 2015 року державним виконавцем отримано відомості про наявний у відповідача на праві власності автомобільний транспорт, на який постановою від 28.08.2015 року накладено арешт та оголошено заборону його відчуження - автомобіль вантажний, легковий та причіп. Щодо цього транспорту державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, яку направлено до ВРЕВ ДАІ до виконання.

З 28.08.2015 року на підставі п. 4 ст. 38 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про зупинення виконавчого провадження в зв'язку із розшуком транспортних засобів, що належать боржнику.

Оцінивши доводи учасників процесу, викладені у письмових заявах, поясненнях до суду та наявні у справі докази, суд вважає, що у задоволенні скарги на бездіяльність відділу ДВС слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

У відповідності до положень ст.ст. 1, 2, 11 ЗУ "Про виконавче провадження" (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Перелік заходів, які може і повинен вживати державний виконавець для виконання судового рішення вказано у ст. 11 вказаного Закону.

Згідно ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Виходячи з цього та враховуючи зупинення виконавчого провадження, строк виконання для наказу у даній справі ще не закінчився.

Питання про те, які саме дії слід вчинити на виконання виконавчих документів, відноситься до компетенції державного виконавця, однак чинне законодавство не містить конкретних строків, в які ці дії повинні бути вчинені після відкриття виконавчого провадження та до моменту його завершення.

Згідно положень ЗУ "Про виконавче провадження" весь комплекс необхідних дій для виконання виконавчих документів повинен бути повністю вчинений державним виконавцем протягом шестимісячного строку.

За змістом скарги позивача у справі, бездіяльність відділу ДВС є повною і проявилася у ненаправленні позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження та невчиненні дій на виконання наказу суду.

Однак позивач матеріалами виконавчого провадження не спростував доводи представника ДВС про те, що державним виконавцем в дійсності вже вчинено ряд необхідних заходів для забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження, що одночасно забезпечує і виконання наказу у даній справі. Це спростовує доводи позивача про повну бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні судового рішення.

Станом на сьогодні виконавче провадження зупинено (з 28. 08.2015 року) і відомостей про оскарження цієї постанови відділу ДВС у справі немає.

Згідно п. 4 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться, накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Позивач не надав доказів суду про те, що він відповідними письмовими зверненнями просив державного виконавця вчинити дії по розшуку зерна відповідача у місцях його зберігання для накладення на нього арешту, але такі дії виконавцем протиправно не були вчинені.

Як вбачається із доводів органу ДВС, викладених у запереченні на скаргу, державним виконавцем через реєстр прав власності на нерухоме майно розшукувалося все зареєстроване за боржником майно, в т.ч. і земельні ділянки, відомості про які вносяться до державних реєстрів про права власності та обтяження, однак виявлено було лише житловий будинок та автомобільний транспорт. Також вчинено заходи до накладення арешту на майно та на грошові кошти боржника.

Відомості, повідомлені суду державним виконавцем, підтверджуються також і інформацією, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень ( ВП № 48745314 (ідентифікатор доступу 5Б2Д8862Е81Г).

За таких обставин суд вважає безпідставними та непідтвердженими доказами доводи позивача про те, що орган ДВС при виконанні наказу у даній справі допускає бездіяльність (повну) по його виконанню. Позивач-скаржник не просить суд визнати незаконною бездіяльність органу ДВС в частині не вчинення певних дій, а вважає бездіяльність державного виконавця повною, що вбачається зі змісту скарги та її прохальної частини.

Оскільки в даний час відділ ДВС щодо наказу у справі № 925/1231/15 фактично знаходиться у процедурі здійснення виконавчого провадження, яке є зупиненим згідно неоскарженої та не скасованої постанови від 28.08.2015 року, то суд вважає безпідставною вимогу скаржника зобов'язати відділ ДВС виконати наказ господарського суду Черкаської області від 31.08.2015 року у даній справі. Також при заявленні такої вимоги позивач не враховує той факт, що наказ у даній справі вже виконується державним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні, а тому одночасно не може бути об'єктом окремого і паралельного виконання за нормами ЗУ "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач не довів обґрунтованість своїх вимог за скаргою, не довів наявність ознак повної бездіяльності відділу

ДВС Черкаського районного управління юстиції при примусовому виконанні наказу суду у даній справі та правомірності зобов'язання органу ДВС виконати наказ суду, з урахуванням всіх обставин здійснення виконавчого провадження, а тому підстави для задоволення скарги - відсутні.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу, ТОВ "Імперія-Агро", у задоволенні скарги на бездіяльність органу ДВС.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку.

Суддя Н.М. Спаських