РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015Справа №910/27375/15
За позовом публічного акціонерного товариства "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Депозитарно-консалтингова компанія "ІНТЕЛЕКТ-ІНВЕСТМЕНТС"

про стягнення 3 085,33 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Мазуренко О.І.(дов. від 14.07.2015)

Від відповідача: Артамонов Д.В.(директор)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов депозитарного договору № Д123/10 від 09.06.2010 у розмірі 3085,33 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.10.2015 порушено провадження у справі №910/27375/15 та призначено до розгляду на 19.11.2015.

18.11.2015 через відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судове засідання 19.11.2015 прибули представники позивача та відповідача, дали пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 17.12.2015.

03.12.2015 через відділ діловодства суду представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності, у задоволенні позову просив відмовити.

16.12.2015 представник позивача подав письмові пояснення по справі.

У засідання суду 17.12.2015 прибув представник позивача, який позовні вимоги підтримав, та представник відповідача, який проти позову заперечував.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2010 року між приватнимакціонерним товариством "Всеукраїнський депозитарій цінних паперів" (депозитарій за договором), яке у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про депозитарну систему України» перейменовано на публічне акціонерне товариство "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках", та товариством з обмеженою відповідальністю "Депозитарно-консалтингова компанія "ІНТЕЛЕКТ-ІНВЕСТМЕНТС" (зберігач, відповідач) був укладений депозитарний договір № Д123/10 (надалі-договір).

За умовами п.1.1 договору, зберігач доручив, а депозитарій зобов'язався надавати зберігачу послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних зберігачу та його депонентам цінних паперів, обслуговування операцій на цьому рахунку, отримання доходів за цінними паперами на викладених нижче умовах відповідно до Положення про депозитарну діяльність, що затверджується рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Регламенту здійснення депозитарної діяльності депозитарію цінних паперів приватне акціонерне товариство "Всеукраїнськийдепозитарій цінних паперів" (далі - Регламент Депозитарію), Положення про систему електронних розрахунків по цінних паперах приватного акціонерного товариство «Всеукраїнський депозитарій цінних паперів» (далі - Положення про СЕР), чинного законодавства України та на підставі розпоряджень Зберігача.

Пунктом 2.3 договору встановлено зобов'язання зберігача оплачувати послуги депозитарію та штрафи (за наявності) відповідно до Актів-рахунків та рахунків, що надаються депозитарієм відповідно до умов договору.

Вартість депозитарних послуг депозитарію включає: щомісячну абонентську плату за обслуговування рахунку, яка не залежить від наявності та обсягу операцій зберігача; вартість депозитарних послуг залежно від операцій, що передбачені тарифами депозитарію (п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору визначено, що щомісячна абонентська плата за обслуговування рахунку в цінних паперах стягується за технічну підтримку в робочому стані рахунку у цінних паперах зберігача та розраховується у визначеному договором порядку.

Сторони у п.3.4 договору погодили, що зберігач сплачує послуги депозитарію на умовах попередньої оплати відповідно до наданих йому рахунків та Актів-рахунків. Сума попередньої оплати залежить від авансового періоду, який не може бути менше 1 місяця. За цим договором авансовий період для зберігача дорівнює три місяці.

Згідно пп.3.6-3.7 договору, щомісяця до 10-го числа місяця, наступного за місяцем отримання послуг від депозитарію, депозитарій готує та надає зберігачу засобами СЕР Акт-рахунок прийому-здачі депозитарних послуг за попередній місяць, підписаний електронним цифровим підписом уповноваженої особи депозитарію та електронним цифровим підписом печатки депозитарію. Акт-рахунок містять дані про: загальну вартість виконаних послуг за місяць; залишок авансу або заборгованості зберігача станом на початок місяця; суму платежів зберігача за місяць; суму необхідного авансу, яка розраховується, як вартість виконаних депозитарієм послуг за останній місяць, помножена на кількість місяців авансового періоду; суму, яка повинен сплатити зберігач, яка розраховується виходячи з сум, зазначених у пп.3.7.1-3.7.4 цього договору.

Відповідно до п.3.13, послуги вважаються наданими депозитарієм в повному обсязі, якщо до 20-го числа, наступного за місяцем отримання послуг, від зберігача не отримано обґрунтованих заперечень щодо якості та якості послуг, наданих депозитарієм та зазначених у Акті-рахунку.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати послуг за договором № Д123/10 від 09.06.2010 по актах-рахунках № АД-02306 від 30.06.2013 на суму 1037,00 грн., № АД-02698 від 31.07.2013 на суму 1037,00 грн., № АД-03085 від 31.08.2013 на суму 1037,00 грн. та наявність заборгованості відповідача станом на час звернення до суду у розмірі 3085,33 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну пояснив, що в порушення умов договору позивач без належного повідомлення відповідача з 01.09.2012 підвищив в односторонньому порядку в 4 рази розцінки на свої послуги з 380,00 грн. до 1500,00 грн., вказане підвищення було зумовлене введенням з вересня 2015 року нової послуги, вартість якої вже включено до виставлених рахунків, тобто відбувається подвійне стягнення вартості однієї і тієї ж послуги по рахунку. Стверджує, що спірні рахунки №№ АД-02306, АД-02698, неоплата яких є предметом даного спору, оплачені відповідачем 05.07.2013 та 07.08.2013 відповідно, рахунок № АД-03085 відповідач не отримував та не оплачував, послуги у серпні 2013 були надані лише 5 днів: з 01.08.2013 по 05.08.2013, оскільки в подальшому відповідач припинив свою діяльність з позивачем.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про депозитарну систему України» розрахунковий центр - це банк, що функціонує у формі публічного акціонерного товариства відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Банк набуває статусу Розрахункового центру з дня реєстрації Правил Розрахункового центру в Національному банку України в установленому порядку.

Статутом Публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» передбачено, що банк здійснює діяльність відповідно до Законів України «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», «Про акціонерні товариства», «Про депозитарну систему України», «Про банк і банківську діяльність», Цивільного та Господарського кодексів України, нормативно-правових актів Національної комісії з цінних паперів і фондового ринку, Національного банку України, інших законодавчих актів України.

Укладений між сторонами депозитарний договір № Д123/10 від 09.06.2010 має ознаки договору про надання послуг, а відтак суд застосовує норми що регулюють даний вид договорів.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Позивач стверджує про наявність заборгованості відповідача за договором № Д123/10 від 09.06.2010 по актах-рахунках № АД-02306 від 30.06.2013 на суму 1037,00 грн., № АД-02698 від 31.07.2013 на суму 1037,00 грн., № АД-03085 від 31.08.2013 на суму 1037,00 грн., всього у розмірі 3085,33 грн.

Претензією № 876 від 24.07.2014 позивач звертався до відповідача з вимогою про оплату 3085,33 грн. вартості послуг наданих в період з 01.06.2013 по 31.08.2013.

Згідно вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обов'язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. В даному випадку це стосувалося позивача, що мав довести факт порушення відповідачем договірних зобов'язань, наявність підстав нарахування та стягнення заявленої до стягнення суми боргу, та надати відповідні докази.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивачем не доведено та не надано належних доказів порушення відповідачем договірних зобов'язань, наявність обов'язку щодо оплати заявленої до стягнення суми 3085,33 грн. по вказаних актах-рахунках.

Матеріалами справи встановлено, що 05.07.2013 відповідачем було перераховано на рахунок позивача суму 1037,00 грн. по акту-рахунку № АД-02306 від 30.06.2013 за виконані депозитарні послуги у період з 01.06.2013 по 30.06.2013, та 07.08.2013 року здійснено оплату послуг по акту-рахунку № АД-02698 від 31.07.2013 за виконані депозитарні послуги у період з 01.07.2013 по 31.07.2013, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, копії яких долучені до справи.

Щодо акта-рахунку № АД-03085 від 31.08.2013 на суму 1037,00 грн. вартості наданих послуг у період з 01.08.2013 по 31.08.2013, суд відзначає, що відповідно до наданого відповідачем Балансу по цінних паперах за 05.08.2013 та за твердженнями відповідача, остання операція (вилучення з обігу), яка проводилась позивачем та яка підлягає оплаті фактично була здійснена 05.08.2013.

Таким чином, доказів надання позивачем послуг по договору у період з 01.08.2013 по 31.08.2013, відображених у рахунку № АД-03085 від 31.08.2013депозитарія, що було б підставою для їх оплати, суду не надано.

Посилання позивача у письмових поясненнях на ту обставину, що сплачені зберігачем кошти у червні-серпні 2013 були зараховані в рахунок оплати заборгованості, що виникла у попередній період, тому заборгованість відповідача була вирахувана саме як несплата послуг за червень-серпень 2013 не приймаються судом до уваги, оскільки за умовами укладеного між сторонами депозитарного договору такого зарахування сторонами не передбачено.

Інші твердження позивача не підтверджені належними засобами доказування.

Заява відповідача про застосування строків позовної давності щодо стягнення боргу судом не приймається, оскільки стверджування відповідача про застосування ч.5 ст. 203 ГК України, ґрунтуються на невірному розумінні положень вказаної норми права.

У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, покладаються судом на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках"відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Л.Д. Головатюк

Дата підписання повного тексту рішення 23.12.2015