ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2015 р.Справа № 916/4424/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ"

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне Управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про розірвання договору та стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності №01/10-01 від 01.10.2015р.; ОСОБА_2 згідно довіреності від 30.10.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_3 згідно довіреності №3-131100/20688 від 26.10.2015р.; ОСОБА_4 згідно довіреності №3-131100/24421 від 18.12.2015р.

В судовому засіданні брали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності від 30.10.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_4 згідно довіреності №3-131100/24421 від 18.12.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне Управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування №3369 від 06.03.2013р., укладеного між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ", та стягнення з ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне Управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" грошових коштів у розмірі 300 962грн. 48коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на своїх вимогах.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив:

06 березня 2013р. між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (далі ОСОБА_5) та ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" (далі - Клієнт) був укладений Договір на розрахунково-касове обслуговування №3369, згідно якого ОСОБА_5 відкриває Клієнту поточний рахунок №0601 в національній валюті і (або) поточний (поточні) рахунки в іноземній валюті №0601 в доларах США, №0601 в ОСОБА_1 та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги ОСОБА_6 згідно ОСОБА_6, в порядку і на умовах, визначених ОСОБА_5.

Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_5 здійснює розрахунково касове обслуговування рахунку в операційний день ОСОБА_6 у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Умовами п. 2.2 ОСОБА_5 передбачено, що списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п. 3.1.1, п. 3.1.3 ОСОБА_5 має право використовувати грошові кошти на рахунку, гарантуючи при цьому право Клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами; визначати і контролювати напрями використання Клієнтом грошових коштів на рахунку і встановлювати інші обмеження його права у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 3.3.3 ОСОБА_5 встановлено , що на ОСОБА_5 покладений обовязок здійснювати розрахунково касове обслуговування рахунку у визначений час з 09:00 до 16:00, крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Позивач зазначає, що звернувся до ОСОБА_6 з наступними платіжними дорученнями про перерахування грошових коштів, а саме: платіжне доручення №9 від 03.09.2015р. та №10 від 03.09.2015р., які були прийняті ОСОБА_6 07.09.2015р.

Однак, станом на дату звернення позивача з позовом до суду вказані платіжні доручення відповідачем не виконані. Станом на момент звернення до банку з вищевказаним платіжними дорученнями, на рахунку ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" було достатньо грошових коштів для їх перерахування, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною банківською випискою з рахунку позивача.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви загальна сума коштів, що обліковується на рахунках позивача у ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" складає 300 962грн. 48коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку від 20.10.2015р.

Бездіяльність ОСОБА_6 щодо неперерахування грошових коштів позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд розірвати договір на розрахунково-касове обслуговування №3369 від 06.03.2013р., укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" та стягнути з ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське РУ" ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на користь ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" грошові кошти у розмірі 300 962грн. 48коп.

В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на ст. 1073 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, позивач посилається на ст.526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що заяву про закриття банківського рахунку, відповідно до п. 20.5 "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті", затвердженою постановою НБУ від 12.11.2003р. №492, ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" до відділення №2 Філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" не подавало, із заявами про розірвання договору №3369 від 06.03.2013р. не зверталось. У звязку з чим, відповідач вважає, що зі змісту зобов'язання , яке виникло між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" за договором №3369 від 06.03.2013р. на розрахунково-касове обслуговування не випливає обовязку АТ "Банк "Фінанси та Кредит" сплатити на користь відповідача будь-яку суму коштів.

Крім того, відповідач зазначає, що Постановою Правління Національного ОСОБА_6 України від 17.09.2015р. №612 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням від 17.09.2015р. №171 Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації на три місяці з 18.09.2015р. по 17.12.2015р.

У відповідності до п. 1.26 "Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012р. №2 під час виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію не пізніше пятого робочого дня, починаючи з дня свого призначення, має повернути клієнтам, з якими укладені договору про касово-розрахункове обслуговування, розрахункові документи, що несплачені в строк з вини неплатоспроможного банку.

Відповідач зазначає, що платіжні доручення №9 від 03.09.2015р. на суму 150 000грн. та №10 від 03.09.2015р. на суму 150 000грн. були повернуті з підстав визначених п. 1.26 "Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012р. №2.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного ОСОБА_6 України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий курєр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимогами фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідач зазначає, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог інших вкладників, які не є повязаними особами банку, юридичних осіб клієнтів банку, які не є повязаними особами банку, в сьому чергу.

У звязку з викладеним, відповідач вважає, що позивач вибрав неналежний спосіб захисту своїх прав та стягнення з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" залишку коштів на рахунку у розмірі 300 962грн. 48коп. порушить порядок задоволення вимог кредиторів.

Розглянув матеріали справи, суд доходить до такого висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2013р. між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (далі ОСОБА_5) та ТОВ "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" (далі - Клієнт) був укладений Договір на розрахунково-касове обслуговування №3369, згідно якого ОСОБА_5 відкриває Клієнту поточний рахунок №0601 в національній валюті і (або) поточний (поточні) рахунки в іноземній валюті №0601 в доларах США, №0601 в ОСОБА_1 та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги ОСОБА_6 згідно ОСОБА_6, в порядку і на умовах, визначених ОСОБА_5.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Отже, уклавши Договір на розрахунково-касове обслуговування №3369 від 06.03.2013р. сторони за цим ОСОБА_5 прийняли на себе ряд зобовязань, зокрема, відповідно до п. 2.1 ОСОБА_5, ОСОБА_6 зобовязався здійснювати розрахунково касове обслуговування рахунку в операційний день ОСОБА_6 у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Приписами ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України встановлено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України також встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015р. №612 Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015р. №171 Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ товариства „Банк „Фінанси та Кредит та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку. Згідно з даним рішенням у ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ товариства „Банк „Фінанси та Кредит, визначені статтями 37-39 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015р. №230 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідаторам" розпочато процедуру ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з 18.12.2015р. по 17.12.2017р. включно., призначено уповноваженою особою Фонду та делегувати всі повноваження ліквідатора АТ "Банк "Фінанси та Кредит", визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема ст. ст. 37, 38, 47-51 Закону, заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 на два роки з 18 грудня 2015р. по 17 грудня 2017р. включно.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 Закону Україну "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частинами 1, 5 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначаються наслідки запровадження тимчасової адміністрації в банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та Інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до вкладників віднесено фізичних осіб (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Відтак, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Кредитор банку вправі заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку у строк, встановлений частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статі 45 цього Закону (про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду) уповноважена особа Фонду здійснює, зокрема, такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно ч. 6 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

При цьому, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону. Водночас, задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

У спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач боржником. Оскільки позивач є кредитором ОСОБА_6 щодо майнового зобовязання з перерахування грошових коштів та стягнення грошових коштів , з урахуванням встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборони на задоволення вимог кредиторів банку щодо майнових зобовязань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку, на думку суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДОПТ МАРКЕТ" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28 грудня 2015р.

Суддя Н.В. Рога