РІШЕННЯ

"21" грудня 2015 р.Справа № 921/1127/15-г/13
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства "Одеська залізниця", вул. Пантелеймонівська, 19, м.Одеса, Одеська область, 65000

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурдяківський спецкар`єр", вул. Надзбручна, 20, смт.Скала-Подільська, Борщівський район, Тернопільська область, 48720

про стягнення штрафу та додаткових витрат на загальну суму 50840,40 грн.

За участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_1, довіреність №36 від 03.04.2015р.

Учаснику судового процесу розяснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

В судовому засіданні 21.12.2015р. відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Державне підприємство "Одеська залізниця", м. Одеса, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурдяківський спецкар`єр", смт.Скала-Подільська, Борщівський район, Тернопільська область, про стягнення 46095 грн штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у накладній та 4745,40 грн додаткових витрат, понесених залізницею.

Ухвалою суду від 19.11.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 04.12.2015р.

Відповідно до ст.77 ГПК України, за клопотанням позивача, розгляд справи відкладався на 21.12.2015р. для надання останньому можливості забезпечити участь повноважного представника в судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання 21.12.2015р. не з'явився, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило.

Представник відповідача в судових засіданнях 04.12.2015р. та 21.12.2015р. підтримав поданий ним 01.12.2015р. відзив на позов (вх.№25223). Зокрема зазначив, що товариство визнає факт неправильного зазначення ваги вантажу у накладній, однак вважає, що застосований штраф значно перевищує розмір фактично завданих збитків. Стверджує, що витрати по відчепленню вагону, переважуванню, вивантаженню надлишку вантажу, які понесла залізниця, товариством оплачено повністю, в підтвердження чого долучено платіжне доручення №793 від 24.11.2015р. про перерахування 4745,40 грн. Просить суд врахувати скрутне фінансове становище підприємства, сезонний характер його господарської діяльності, а також те, що сплата штрафних санкцій у розмірі 46095 грн для підприємства є критичною. У зв'язку із наведеним, просить суд позовні вимоги задовольнити частково, зменшивши застосовані та заявлені до стягнення штрафні санкції у десять разів, встановивши їх у розмірі 4609,50 грн.

15.12.2015р. від позивача факсограмою надійшли заперечення на відзив відповідача (вх.№26149 від 15.12.2015р.), у яких залізниця підтвердила сплату відповідачем заявлених до стягнення додаткових витрат в сумі 4745,40 грн, та підтримала вимогу про стягнення 46095 грн. штрафу. При цьому, проти зменшення суми штрафу позивач заперечує та просить суд врахувати, що завантаження вагону відповідачем понад вантажопідйомність вагону на 7400 кг спричинило загрозу безпеці руху та могло спричинити більш важкі наслідки, такі як схід вагону з колії, спричинити великі збитки та привести до людських жертв.

Оскільки участь представників сторін в засіданні 21.12.2015р. судом обовязковою не визнавалася, а також враховуючи отримання 15.12.2015р. від позивача письмових заперечень на відзив відповідача, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд встановив:

- відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.ст.908, 909 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2015р. за накладною №38385118 зі станції Скала-Подільська Львівської залізниці відправником ТОВ "Бурдяківський спецкар'єр" було відправлено 5 вагонів з вантажем "щебінь, не поіменований в алфавіті" до станції призначення Біла Криниця Одеської залізниці, одержувач вантажу Білокриницький вапняний завод, загальною масою вантажу 349000 кг.

При цьому, під час заповнення даної накладної, відповідачем зазначено масу вантажу у вагонах, в тому числі у вагоні №67674077 69000 кг.

Згідно пп.8 п.6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Пунктом 2.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 №138) передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до п.37 Статуту залізниць України, п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Матеріали справи свідчать про те, що під час здійснення перевезення вантажу, на станції Котовськ залізницею було здійснено контрольне зважування вагону №67674077 на справних повірених вагонних вагах та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу до вказаної відправником у накладній №38385118, про що 24.09.2015р. складено комерційний акт АЭ№859243/50.

Згідно зазначеного Акту встановлено, що фактично вага вантажу у вагоні №67674077 76400 кг, що більше, ніж зазначено в накладній, на 7400 кг та більше вантажопідйомності вагону на 7400 кг, вагон прибув у технічно справному стані.

З метою приведення маси вантажу до вантажопідйомності вагону, надлишок вантажу (щебеню) в кількості 7400 кг з вагону №67674077 було відвантажено та вивезено зі станції вантажовідправником, про що 25.09.2015р. за участю представника ТОВ "Бурдяківський спецкар'єр" складено відповідний акт.

Дослідивши подані у справу докази, суд визнає належним чином підтвердженим факт виявлення невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними відправником у накладній, що є підставою для притягнення відповідача до відповідальності.

Наведені обставини визнані також відповідачем у відзиві на позов, а також його представником в судових засіданнях.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п.5.5 Правил, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За змістом ст.118 Статуту залізниць за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивач на підставі наведеного та відповідно до п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, вимог ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, просить суд в примусовому порядку стягнути з відповідача штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати в сумі 46095 грн за неправильно зазначену масу вантажу у накладній та 4745,40 грн додаткових витрат, понесених залізницею. При цьому, розраховуючи вказану суму штрафу, позивачем було враховано вартість провізної плати одного вагону, зазначену в накладній №38385118, в розмірі 9219 грн.

Враховуючи, що відповідачем в процесі розгляду справи згідно платіжного доручення №793 від 24.11.2015р. сплачено витрати, понесені залізницею у звязку з відчепленням вагону, його переважуванням, вивантаженням надлишку вантажу (акт загальної форми №43 від 25.09.2015р.) в розмірі 4745,40 грн., що також підтверджується і позивачем, а тому провадження у справі в цій частині слід припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України через відсутність предмету спору.

Щодо вимоги про стягнення 46095 грн штрафу, нарахованого на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, то така підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 ст.233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Право господарського суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, передбачено і п.3 ч.1 ст.83 ГПК України.

У п.3.17.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, законом надано право суду зменшити неустойку, яка є надмірною порівняно з наслідками порушення зобовязання, що спрямовано на встановлення балансу між мірою відповідальності і дійсного (а не можливого) збитку, що завданий правопорушенням.

Так, з наданих до справи документів вбачається та не заперечується відповідачем, що останнім неправильно визначено та зазначено у накладній масу вантажу, що є підставою для притягнення його до відповідальності та покладення на нього обов'язку сплатити штраф.

Водночас, відповідач у відзиві на позов (вх.№25223 від 01.12.2015р.) просить суд зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу, встановивши його в розмірі 10%, а саме 4609,50 грн.

В обгрунтування поданого клопотання відповідач не заперечує факт виявленого порушення, однак просить взяти до уваги, що товариство є збитковим та його господарська діяльність має сезонний характер, а сплата штрафних санкцій у розмірі 46095,00 грн для нього є критичною. Також, просить суд врахувати наявність значної заборгованості перед товариством з боку ДП "Тернопільський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", яка станом на 01.12.2015р. становить 1603357,88 грн, і яку в примусовому порядку стягнути на даний час немає можливості, оскільки згідно Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств. Відповідно, накладення штрафу на ТОВ "Бурдяківський спецкар'єр" в розмірі, вказаному позивачем, призведе поглиблення фінансових проблем підприємства та вкрай ускладнить виконання рішення у даній справі. В підтвердження наведеного відповідачем долучено копії балансів (звіт про фінансовий стан) станом на 31.03.2015 р. та на 30.06.2015р., копії матеріалів виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості із ДП "Тернопільський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Розглянувши подане відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, беручи до уваги наведені у відзиві на позов обставини, а також враховуючи, що розмір фактично понесених залізницею витрат у зв'язку із з відчепленням вагону, його переважуванням, вивантаженням надлишку вантажу становить 4745,40 грн, і такі витрати відповідачем відшкодовано; допущене відповідачем порушення не спричинило інших збитків позивачу чи іншим учасникам господарських відносин (доказів протилежного матеріали справи не містять), а відтак суд прийшов до висновку, що розмір нарахованих штрафних санкцій є неспіврозмірним з обсягом понесених позивачем збитків, та визнає обгрунтованим стягнення з відповідача штрафу в розмірі 13828,50 грн, що становить 30% від заявленої суми.

З огляду на викладене, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 13828,50 грн штрафу.

В частині стягнення решти 32266,50 грн штрафу в позові слід відмовити.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 80 п.1-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурдяківський спецкар`єр" (вул. Надзбручна, 20, смт.Скала-Подільська, Борщівський район, Тернопільська область, код 33006727) на користь Державного підприємства "Одеська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, Одеська область, код 01071315) - 13828 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 50 коп штрафу та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

3. В частині стягнення 32266,50 грн штрафу - в позові відмовити.

4. В частині стягнення 4745,40 грн понесених витрат - провадження у справі припинити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено та підписано "25" грудня 2015 року.

Суддя С.Г. Стопник