УХВАЛА

22.12.2015Справа № 910/25101/15

Заявник (боржник) Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс"

Стягувач Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15

По справі № 910/25101/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс"

про стягнення 587053,06 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники сторін:

від заявника (боржника, відповідача): Жидецька К.В. за довіреністю б/н від 10.11.2015

від стягувача (позивача): Цой Г.М. за довіреністю № 91/2015/10/21-8 від 21.10.2015

Обставини справи:

22.09.2015 Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" про стягнення 587053,06 грн. на підставі Договору № 1540999 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 06.06.2012, з яких: 407140,67 грн. основного боргу, 165637,32 грн. інфляційної складової боргу, 14275,07 грн. трьох відсотків річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 407140,67 грн. основного боргу, 165637,32 грн. інфляційної складової боргу, 14275,07 грн. трьох відсотків річних, 8805,80 грн. судового збора.

08.12.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 (повний текст рішення підписано 25.11.2015), яке набрало законної сили 08.12.2015, був виданий наказ про стягнення з відповідача на користь позивач коштів в загальній сумі 595858,86 грн. (основний борг, інфляційна складова боргу, три відсотки річнх, судовий збір).

04.12.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" надійшла заява про розстрочку виконання рішення у справі № 910/25101/15. Відповідно до наведеної заяви заявник, посилаючись на фінансовий стан та неможливість розрахуватися з Публічним акціонерним товариством "Київенерго" одним платежем, для запобігання виникнення соціальної напруги, у зв'язку з можливим зупиненням надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" житлово-комунальних послуг, просив суд розстрочити стягнення з відповідача заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 в сумі 587053,06 грн. до 31.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 прийнято до розгляду та призначено розгляд даної заяви на 22.12.2015 о 14:20 год.

21.12.2015 через відділ діловодства суду від представника заявника надійшла заява про розстрочку виконання рішення, відповідно до якої на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2015 заявник надав пояснення та докази на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, зокрема, копії балансів та звітів про фінансові результати за 2012-2015 р.р.

22.12.2015 через відділ діловодства суду від представника заявника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з участю представника Сікорського Т.Г. в іншому судовому засіданні, тоді як вказаний представник фактично є єдиним представником заявника.

22.12.2015 через відділ діловодства суду від представника стягувача надійшли заперечення проти розстрочки виконання рішення суду, відповідно до яких стягувач просив суд відмовити заявнику (боржнику) в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15. В обґрунтування заперечень проти розстрочки стягувач вказав на відсутність документів, які б підтверджували тяжкий фінансовий стан боржника. Стягувач звернув увагу на те, що борг за рішенням суду, який боржник просить суд розстрочити, становить 595858,86 грн., проте боржник не вжив жодних заходів на погашення цієї заборгованості. Крім того, враховуючи динаміку оплат за договором та відсутність економічного обґрунтування джерел надходження коштів, на думку стягувача, надання боржнику розстрочки є недоцільним.

В судове засідання, призначене на 22.12.2015, з'явились представники заявника (боржника, відповідача) та стягувача (позивача).

Представник стягувача в судовому засіданні 22.12.2015 не підтримав клопотання про відкладення розгляду справи, подане 22.12.2015 через відділ діловодства суду, у зв'язку з чим дане клопотання судом не розглядалось.

Представник заявника в судовому засіданні 22.12.2015 надав усні пояснення по суті поданої заяви про розстрочку виконання рішення суду, згідно яких вказав на наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15, зокрема, на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" є обслуговуючою організацією у забезпеченні мешканців житлового будинку за адресою: м. Київ, просп. Червонозоряний, 4-В житлово-комунальними послугами, а не безпосереднім споживачем таких послуг; спірна заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання споживачами (мешканцями) своїх обов'язків зі сплати житлово-комунальних послуг; отримання заявником грошових коштів та подальший розрахунок з кредиторами, зокрема, з позивачем (стягувачем), залежить від оплати споживачами житлово-комунальних послуг; при укладанні з позивачем договору на постачання теплової енергії у гарячій воді в калькуляційні статті витрат закладались показники станом на дату укладення цього договору, проте в процесі виконання цього договору відбулось значне підвищення вартості ресурсів, які використовуються при наданні житлово-комунальних послуг, а також посилились інфляційні процеси; наслідком реалізації послуг по економічно необґрунтованих цінах є втрата (неотримання) норми прибутку підприємства заявника, дисбаланс в його економічних показниках, втрата платоспроможності тощо.

З огляду на аналіз показників доходу підприємства від реалізації продукції на підставі звітів про фінансові результати за 2012, 2013, 2014 роки, за І півріччя 2015, за 9 місяців 2015 року представник заявника зазначив, що незважаючи на незадовільну платіжну дисципліну споживачів житлово-комунальних послуг, підприємство все ж нарощує масштаби діяльності, покращує показники платоспроможності. Водночас, отримуваний прибуток підприємства є незначним, у зв'язку з чим відсутня можливість розрахуватись з позивачем (стягувачем) одним платежем. Зважаючи на наведене, заявник просив суд розстрочити сплату заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 до 31.12.2017.

Представник стягувача в судовому засіданні 22.12.2015 надав усні заперечення проти розстрочки виконання рішення суду, просив суд відмовити заявнику (боржнику) в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 з підстав, викладених у письмових запереченнях, поданих 22.12.2015 через відділ діловодства суду.

Розглянувши в судовому засіданні 22.12.2015 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників заявника (боржника) та стягувача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ :

Приписами ч. 1 ст. 121 ГПК України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс"(боржник, заявник) звернулося до господарського суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду та уточненнями до неї, відповідно до яких просило суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 до 31.12.2017 щомісячними платежами за графіком, наведеним у заяві про розстрочку виконання рішення.

Фактично заявник (боржник) визначив як винятковість обставин свого звернення до суду з відповідною заявою про розстрочку виконання рішення суду скрутне фінансове становище підприємства боржника та неможливість розрахуватися з Публічним акціонерним товариством "Київенерго" одним платежем, що може призвести до зупиненням надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" житлово-комунальних послуг споживачам (мешканцям), вплине на платоспроможність заявника, що, в свою чергу, ускладнить виконання рішення суду, у зв'язку з чим наявні підстави для розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до заяви про розстрочку виконання рішення, поданої через відділ діловодства суду 04.12.2015, та заяви з додатками, поданої 21.12.2015 через відділ діловодства суду, заявник на основі показників фінансової звітності підприємства за 2012-2015 навів аналіз динаміки ключових коефіцієнтів - індикаторів його фінансового стану протягом вказаного періоду, а саме показників ліквідності: коефіцієнта грошової платоспроможності (який свідчить про фактичну відсутність грошових коштів для негайного, у разі виникнення необхідності, погашення короткострокових зобов'язань); коефіцієнта розрахункової платоспроможності (аналіз якого свідчить, що фактична (реальна) платоспроможність підприємства заявника знижується зважаючи на те, що основний грошовий потік складається саме з доходів, отриманих від споживачів). Заявник зазначив, що аналіз наведених основних показників ліквідності свідчить, що платоспроможність його підприємства може бути забезпечена тільки за рахунок засобів в розрахунках (майбутніх надходжень від споживачів). Стан платоспроможності заявника в періоді, за який здійснювався аналіз, був напруженим, оскільки вхідного грошового потоку було недостатньо для покриття короткострокових зобов'язань, складовою яких є заборгованість за договором, укладеним з позивачем (стягувачем).

Заявник також навів оцінку рентабельності діяльності підприємства в період 2012-2015, зазначивши при цьому, що обсяги чистих доходів (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) протягом вказаного періоду свідчать про те, що незважаючи на незадовільну платіжну дисципліну споживачів послуг, підприємство нарощує масштаби діяльності та покращує показники платоспроможності, а таке, в свою чергу, свідчить про реальну можливість заявника (боржника) погасити заборгованість за рішенням суду з розстрочкою щомісячними платежами. Проте, на платоспроможність підприємства впливає значний дисбаланс між фактичною собівартістю послуг (економічно обґрунтованою ціною) і діючими тарифами (затвердженими органами місцевого самоврядування) на деякі ресурси, які є елементами собівартості, за якими ресурси реалізовуються споживачам. За таких обставин, як зазначив заявник, фактична ефективність діяльності підприємства є дуже невисокою, оскільки фактичний прибуток є значно нижчим від запланованого внаслідок дії об'єктивних економічних законів. Заявник зауважив, що хоча підприємство і досягло точки беззбитковості, однак, отримуваний ним прибуток є незначним, в т.ч. і з урахуванням незапланованого підвищення вартості ресурсів, інфляційних процесів, у зв'язку з чим у заявника відсутня можливість розрахуватись з позивачем (стягувачем) одним платежем.

Тож зважаючи на наведене, а також те, що спірна заборгованість виникла за три роки, заявник вказав на винятковість обставин в спірному випадку та наявність підстав для розстрочки виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 та заперечення стягувача проти розстрочки виконання рішення суду, суд дійшов до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на такі обставини.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначено у пункті 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (надалі - постанова пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9), у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом (п.п. 7.1 п. 7 наведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом (п.п. 7.1.2 п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо (п.п. 7.2 п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9).

Судом по матеріалам справи встановлено, що наведені заявником у заяві про розстрочку виконання рішення суду, поданій через відділ діловодства суду 04.12.2015, та у заяві, поданій 21.12.2015 через відділ діловодства суду, доводи, а також подані заявником докази (зокрема, звіти про фінансові результати за 2012, 2013, 2014 роки, за І півріччя 2015, за 9 місяців 2015 року), свідчать про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15.

Судом також враховано, що під час розгляду справи по суті відповідач не заперечував наявність у нього заборгованості перед позивачем. Рішення у справі в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Водночас, судом враховано доводи стягувача, наведені останнім в обґрунтування заперечень проти розстрочки виконання рішення суду, а також судом враховано матеріальний інтерес та фінансовий стан стягувача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 підлягає частковому задоволенню, суд вважає за доцільне розстрочити виконання Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 у загальній сумі 595858,86 грн. рівномірними щомісячними платежами строком на 6 місяців наступним чином:

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у грудні 2015;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у січні 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у лютому 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у березні 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у квітні 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у травні 2016.

Керуючись ст.ст. 86, 87, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 у загальній сумі 595858,86 грн. рівномірними щомісячними платежами строком на 6 місяців наступним чином:

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у грудні 2015;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у січні 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у лютому 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у березні 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у квітні 2016;

суму в розмірі 99309,81 грн. - сплатити у травні 2016.

3. В задоволенні іншої частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія-Сервіс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/25101/15 відмовити.

4. Ухвала направляється сторонам у справі з урахуванням ст. 87 ГПК України, положень п.п. 3.18 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Суддя О.В.Гумега