РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015Справа №910/28055/15

За позовом Реабілітаційного центру "Вікторія" для інвалідів і пенсіонерів Республіки Молдова
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРІД МЕДІКЛ"
про стягнення 114723,00 грн.

Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Дорошенко Н.А. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Реабілітаційний центр "Вікторія" для інвалідів і пенсіонерів Республіки Молдова (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРІД МЕДІКЛ" (надалі - відповідач) про стягнення 114723,00 грн. заборгованості, з якої: 32415,00 грн. - неустойка та 82308,00 грн. - вартість непоставленого обладнання за Договором поставки №47/117 від 20.12.2013.

За результатами автоматизованого розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу №910/28055/15 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 порушено провадження у справі №910/28055/15, розгляд справи призначено на 30.11.2015.

30.11.2015 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про перенесення дати судового розгляду, в зв'язку з занятістю його представника в іншому судовому процесі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 21.12.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.12.2015 позовні вимоги визнав частково, в сумі 72308,00 грн., у зв'язку з тим, що 31.07.2014 передоплата в сумі 10000,00 грн. була повернута позивачу. Крім того, представник відповідача подав письмовий відзив на позовну заяву, а також заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення неустойки.

Позивач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.12.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІРІД МЕДІКЛ" (постачальник) та Реабілітаційним центром "Вікторія" для інвалідів і пенсіонерів Республіки Молдова (покупець) було укладено Договір поставки №47/117, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати обладнання (надалі - товар) у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей товар (п. 1.1. договору).

За умовами п. 1.2. договору асортимент, кількість, ціна, загальна вартість, умови та строки поставки на кожну партію товару визначаються сторонами у відповідній специфікації, яка підписується сторонами на кожну партію товару та є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.3. договору датою поставки товару є дата підписання покупцем видаткової накладної, яка повинна бути підписана уповноваженими представниками постачальника та покупця та завірена печатками сторін, а зобов'язання постачальника, щодо поставки товару, вважаються виконаними у повному обсязі з моменту передачі товару у власність покупця.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що покупець проводить розрахунки за товар шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів у розмірі та в строки, погоджені сторонами у відповідній специфікації на кожну партію товару.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2013 (включно), а в частині зобов'язань за договором - до повного їх виконання (п. 8.1. договору).

У Специфікації №1 від 20.12.2013, яка є Додатком №1 до Договору поставки №47/117 від 20.12.2013 сторони визначили товар, що поставлятиметься - фізіотерапевтичний комплекс Medical (MAGNETOMED 2000-інтегроване програмне забезпечення для магнітотерапії з 2-каналами) в кількості - 1 шт. загальною сумою 82308,00 грн. без ПДВ. Термін поставки: протягом 40 днів з дати оплати; умови оплати: покупець проводить розрахунки за товар шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів у розмірі 100% від вартості товару згідно Специфікації №1.

На виконання умов Договору поставки №47/117 від 20.12.2013, позивач перерахував на рахунок відповідача 82308,00 грн. передоплати, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення №1223 від 24.12.2013.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "МІРІД МЕДІКЛ", у визначений договором строк, товар не поставило та направило на адресу Реабілітаційного центру "Вікторія" лист №8 від 14.03.2014, в якому повідомило, що поставка оплаченого товару буде здійснена не пізніше 14.04.2014.

В подальшому, 27.05.2014 сторони підписали Додаткову угоду №1 до Договору поставки №47/117 від 20.12.2013, якою п. 8.1. виклали в наступній редакції: «Цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.07.2014».

Крім того, сторони доповнили договір пунктами 6.5., 8.2. наступного змісту: «у разі повернення постачальником грошових коштів в сумі 82308,00 грн. без ПДВ за непоставлений товар на рахунок покупця в строк до 31.07.2014, зобов'язання сторін, що виникли з даного договору, припиняються і сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та обов'язками, що виникли із договору. Якщо постачальник не передає покупцю товар, визначений в Специфікації №1 в строк, визначений в Специфікації №1 або в строк до 30.06.2014 (включно), то постачальник зобов'язується повернути покупцю суму в розмірі 82308,00 грн. без ПДВ.

Втім, як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МІРІД МЕДІКЛ" у порушення умов договору не передало покупцю товар, визначений в Специфікації №1, та суму в розмірі 82308,00 грн. не повернуло.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 2. ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, в Додатковій угоді №1 сторони визначили, що якщо постачальник не передає покупцю товар в строк, визначений в Специфікації №1 або в строк до 30.06.2014 (включно), то постачальник зобов'язується повернути покупцю суму в розмірі 82308,00 грн. без ПДВ.

Судом встановлено, що відповідач 31 липня 2014 року повернув Реабілітаційному центру "Вікторія" 10000,00 грн. передоплати, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення №168 від 31.07.2014.

В силу приписів ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи, що позивачем здійснено передоплату за товар на загальну суму 82308,00 грн., а відповідачем товар не поставлено та повернуто лише 10000,00 грн. передоплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "МІРІД МЕДІКЛ" 72308,00 грн. заборгованості.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 6.2. договору сторони передбачили, що у разі затримки поставки товару або поставки не у повному обсязі, постачальник сплачує пеню покупцю у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Оскільки відповідач допустив порушення строку поставки товару, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та п. 6.2. договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 32415,00 грн. за період з грудня 2013 року по червень 2015 року.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що Реабілітаційним центром "Вікторія" невірно визначено період заборгованості.

Так, з урахуванням умов Специфікації №1 та ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідач повинен був поставити товар в строк до 03.02.2014 включно. В той же час, відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору поставки №47/117 від 20.12.2013, зобов'язання відповідача щодо поставки товару припиняється з 01.07.2014 та виникає нове зобов'язання - повернути покупцю суму в розмірі 82308,00 грн. без ПДВ.

Таким чином суд зазначає, що вимоги позивача щодо стягнення неустойки за порушення строку поставки товару є обґрунтованими в розмірі 5351,15 грн. за період з 04.02.2014 по 30.06.2014.

Разом з цим, відповідач заявив про застосування строку позовної давності в частині стягнення неустойки.

За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищевикладене, враховуючи період за який нарахування неустойки є правомірним (з 04.02.2014 по 30.06.2014), строк позовної давності за вимогами про стягнення неустойки на підставі п. 6.2. договору закінчився 30.06.2015, в той час, як позивач звернувся з позовом лише 26.10.2015 (відбиток поштового штемпеля на конверті), тобто зі спливом строку позовної давності.

При цьому, зважаючи на те, що позивачем не наведено будь-яких поважних причин пропущення строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки, суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в частині стягнення 72308,00 грн. заборгованості та свідчили про відсутність у нього обов'язку повернути отримані кошти.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРІД МЕДІКЛ" (03065, м. Київ, бульвар І. Лепсе / Академіка Каблукова, будинок 51/16; ідентифікаційний код 38050647) на користь Реабілітаційного центру "Вікторія" для інвалідів і пенсіонерів Республіки Молдова (67780, Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, селище міського типу Сергіївка, вулиця Набережна Ротерхема, 22; ідентифікаційний код 05914288) 72308 (сімдесят дві тисячі триста вісім) грн. 00 коп. основного боргу та 1084 (одну тисячу вісімдесят чотири) грн. 62 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 24.12.15

Суддя О.А. Грєхова