РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015Справа № 910/24996/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

про стягнення 2272,69 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (представник за довіреністю);

від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 2272,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 31.10.2014, на перехресті вул. ОСОБА_2 вул. Зої Гайдай у м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Міцубісі» - ОСОБА_4 (страхувальник), договору добровільного страхування наземного транспорту № 206-00528-14 від 07.03.2014, страхове відшкодування в розмірі 8188,67 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу, в сумі 8188,67 грн., однак відповідач виплатив на користь позивача лише 5915,98 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача залишкову суму страхового відшкодування в розмірі 2272,69 грн.

Представник позивача у судовому засіданні у повному обсязі підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з огляду на те, що здійснений позивачем, на підставі рахунку СТО та звіту автотоварознавчого дослідження, розрахунок суми страхового відшкодування не є достатньою підставою для визначення розміру витрат, понесених позивачем у звязку із відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2014 між ТзДВ «Страхова компанія «Індіго» (страховик) та власником автомобіля «Міцубісі», ОСОБА_4 (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту № 206-00528-14, за умовами якого застраховано автомобіль НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9457293, 31.10.2014, на перехресті вул. ОСОБА_2 вул. Зої Гайдай у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2014 по справі № 756/15593/14-п, ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору страхування наземного транспорту № 206-00528-14 від 07.03.2014, на підставі страхового акту № 17409/206, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Міцубісі», в розмірі 8188,67 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 13.03.2015 на користь ОСОБА_4

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку СТО, ТОВ «Ніко ОСОБА_5» № 00082/0000050 від 05.05.2015, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 15098,45 грн., включно з ПДВ.

Крім того, на замовлення позивача, ФОП ОСОБА_6, як субєктом оціночної діяльності, проведено автотоварознавче дослідження з визначення розміру майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля, результати якого викладено у звіті № 005/15 від 20.01.2015.

Так, згідно з результатами дослідження, вартість майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, що дорівнює 0,5, складає 17849,01 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9182947 у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», чинного на момент скоєння ДТП (31.10.2014).

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою (вих. № 61/2-2304154 від 23.04.2015) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 8188,67 грн., однак відповідач сплатив страхове відшкодування лише частково, в сумі 5915,98 грн.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобовязаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного № 206-00528-14 від 07.03.2014, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 2272,69 грн. (8188,67 грн. 5915,98 грн. сплаченого відшкодування) виплаченого страхового відшкодування.

Стосовно заперечень відповідача слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Розрахунок суми відшкодування зроблено позивачем на підставі довідки-рахунку вартості відновлювального ремонту, згідно з яким останній становить 15098,45 грн., при цьому враховано коефіцієнт фізичного зносу, відповідно до вимог закону.

Разом з тим, згідно зі звітом № 005/15 від 20.01.2015, вартість матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 17849,01 грн.

Зазначені документи є достатніми для визначення вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Крім того, при огляді пошкодженого автомобіля спеціалістом зроблено відмітки щодо того, які деталі підлягають ремонту, а які заміні. Відповідачем не надано доказів, які б спростували викладені обставини.

З огляду на викладене, заперечення відповідача є необґрунтованими та судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» (01011, м. Київ, вул. Немировича-Данченка, буд. 1; ідентифікаційний код 33831166) 2272 (двi тисячi двісті сімдесят дві) грн. 69 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко