донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

28.12.2015 справа №905/1246/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5 за довіреністю
від відповідача: від третьої особи:не зявився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересвет Соль», м. Артемівськ, Донецька область
на ухвалу господарського судуДонецька області
від22.09.2015 року
по справі№ 905/1246/15 (суддя: П.В. Демідова)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Пересвет Соль», м. Артемівськ, Донецька область
до: за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6», м. Київ в особі відділення в місті Артемівськ, Донецької області Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава Інвест Плюс», м. Полтава
простягнення 246 950,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 05.08.2015 року Господарським судом Донецької області порушено провадження по справі № 905/1246/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересвет Соль», м. Артемівськ Донецької області (далі «Позивач») до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6», м. Київ в особі Відділення в місті Артемівськ, м. Артемівськ Донецької області (далі «Відповідач») за участю третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтава Інвест-Плюс», м. Полтава про стягнення 246 950,00 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.09.2015 року у справі № 905/1246/15, останню було направлено за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 22.09.2015 року, справу № 905/1246/15 передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Заявник апеляційної скарги вважає, що приймаючи спірну ухвалу суд не перевірив наявність в межах територіальної підсудності Господарського суду Донецької області інших відокремлених підрозділів Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6» , які мають повноваження цього банку представляти його інтереси у судах; і, таким чином, - порушив норми процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, звернулись до суду з проханням, ухвалу господарського суду Донецької області від 22.09.2015 року у справі № 905/1246/15 скасувати, останню передати на розгляд до Господарського суду Донецької області

Представник відповідача в судове засідання не зявився, поважність причин не явки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, поважність причин не явки суду не повідомив.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесену з дотриманням норм процесуального права, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 13, 15 ГПК України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст.16 ГПК України).

Згідно з ч. 2, ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

За ч. 3 цієї ж статті ГПК, якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" у ст. 1 визначає місцезнаходження юридичної особи як адресу органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Визначаючи територіальну підсудність справи, господарські суди повинні враховувати, що місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Слід зауважити, що при зверненні з позовом Позивач самостійно визначив відокремлений підрозділ Відповідача, діяльності якого стосуються спірні правовідношення. Більше того, в апеляційній скарзі Скаржник, наполягає, що спірне списання коштів відбулося саме у артемівському відділенні. Відтак визначає, що спір стосується діяльності власне цього відділення Банку, а не будь-якого іншого відділення цього Банку, що діє на території Донецької області.

Виходячи з Положення про відділення Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6» в місті Артемівськ (а.с. 125-129), це відділення позбавлено права представляти інтереси відповідача в суді, про що чітко зазначено у Положенні. Отже, зважаючи на відсутність у відділення права представляти інтереси Банку у суді місцевий господарський цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що спір підлягає розгляду за місцезнаходженням юридичної особи.

Як вбачається з ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 130), юридична адреса Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_6» є: 04070, м. Київ, Подільський район, вул. Андріївська, буд. 4.

З огляду на викладені законодавчі положення, розгляд даної справи, предметом спору якої є стягнення грошової суми за договором на відкриття і ведення поточного рахунку в національній валюті, має здійснюватись господарським судом за місцезнаходженням відповідача юридичної особи, тобто господарським судом міста Києва. За таких обставин місцевий господарський обґрунтовано ухвалив про передачу справи на розгляд саме цього суду.

Твердження скаржника про те, що місцевий суд мав перевірити наявність в межах територіальної підсудності господарського суду Донецької області інший відокремлений підрозділ Банку, у якого є відповідні повноваження представляти останнього в господарському суді є хибним з огляду на таке.

Згідно приписів ст. 33 ГПК України у процесі розгляду справи кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Тобто, норми ГПК України обмежують суд у праві самостійного зібрання доказів.

Витребування судом певних доказів можливе лише за мотивованим клопотанням учасників процесу (ст.. 38 ГПК України). Доказ звернення Позивача до суду з відповідним мотивованим клопотанням щодо витребування доказів наявності на території Донецької області відокремленого підрозділу Відповідача з правом представлення його інтересів у судах у матеріалах справи відсутній.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересвет Соль», м. Артемівськ, Донецька область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 22.09.2015 року у справі № 905/1246/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Надруковано 6 примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 - третій особі;

1 до справи;

1 ГСДО;

1 ДАГС.