донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.12.2015 справа №905/463/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4, довіреність № 14-88 від 18.04.2014,
від відповідача:ОСОБА_5, довіреність № юр/1 від 30.12.2014 ОСОБА_6, наказ № 339 Л від 01.11.2013
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,
на рішення господарського суду Донецької області
від08.09.2015 року
по справі№905/463/15 (ОСОБА_7)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія», м. Артемівськ Донецької області,
простягнення 16 628 158, 94 грн.

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Донецької області рішенням від 08.09.2015 частково задовольнив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі ПАТ «НАК «Нафтогаз України») та стягнув на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія», м. Артемівськ Донецької області (далі ТОВ «Артемівськ-Енергія» ) 5 104 600, 92 грн. основного боргу, 7 286, 42 грн. на які збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, 516 232, 92 грн. 3% річних та судовий збір в сумі 24 735, 33 грн. В іншій частині позову судом відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення від 08.09.2015 просить скасувати в частині відмови у стягненні решти річних та інфляційних втрат та стягнути з відповідача 11 540 714, 77 грн. основного боргу, 4 198 907, 73 грн. інфляційних втрат, 888 536, 44 грн. 3% річних, що загалом складає 16 628 158, 94 грн.

В обґрунтування зазначених вимог заявник апеляційної скарги посилається на неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи.

Зокрема, позивач посилається на те, що в період дії договору поставив відповідачу природний газ в обсязі 8 892, 490 тис. куб. м на загальну суму 36 846 436, 32 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за жовтень-грудень 2011 року, січень-квітень 2012 року, обсяги поставленого газу в жовтні-грудні 2012 року (269, 430 тис. куб. м, 997, 700 тис. куб. м та 1 585 360 тис. куб. м. відповідно), підтверджуються:

витягом з реєстрів реалізації обсягів природного газу, фактично спожитих теплопостачальними підприємствами у жовтні-грудні 2012 року, з боку яких не підписані акти приймання-передачі природного газу у відповідності до вимог методики до наказу Мінпаливенерго № 288;

актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012 між відповідачем та газотранспортним підприємством Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» щодо обсягів природного газу, прийнятих відповідачем у жовтні-грудні 2012 року;

податковими накладними за відповідними поставками природного газу;

реєстрами обсягів реалізації природного газу споживачам з ресурсів Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» протранспортованого газорозподільними мережами Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» за жовтень-грудень 2012 року.

Відповідач доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, а рішення господарського суду законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін.

При цьому, ТОВ «Артемівськ-Енергія» посилається на наступне: умовами договору визначено, що підставою для остаточних розрахунків є акти приймання-передачі природного газу (п. 3.4); позивачем акти за жовтень-грудень 2012 року не підписані та не повернуті; документи, на які позивач посилається як на докази обсягу поставленого в спірний період природного газу, не є належними доказами, оскільки свідчать про загальні обсяги отриманого газу, а не лише за договором, на підставі якого заявлено позов (договір № 14/2463/11 від 30.09.2011); крім того, використана при визначенні обсягу газу методика розподілу природного газу, затверджена наказом Мінпаливенерго від 15.07.2010 № 288, визнана недійсною з підстав незаконності, на підтвердження цього надані відповідні докази, додані до відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідачем заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи технічної угоди про надання послуг з обліку природного газу від 01.10.2012 та наказу Мінпаливенерго № 618 від 27.12.2005, посилання на які містяться в договорі, та про залучення яких позивач не заперечує, тому апеляційним судом клопотання задоволено.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався відповідно до клопотань представника позивача.

Розпорядженням Секретаря судової палати № 04-08/1167/15 від 07.12.2015 у зв'язку із відпусткою судді Ломовцевої Н.В. змінено склад колегії суддів та сформовано її у складі: головуючий суддя Колядко Т.М., члени колегії: суддя Татенко В.М. та суддя Скакун О.А.

В судовому засіданні 23.12.2015 представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (Продавець) та ТОВ «Артемівськ-Енергія» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 14/2463/11 від 30.09.2011 (далі Договір), за умовами якого Продавець зобовязався передати у власність покупцю у ІV кварталі 2011 року та у 2012 році природний газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_1, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України»), для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, іншими споживачами, а покупець зобовязався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

У п. 2.1 Договору сторони погодили обсяги газу, що планується передати.

У п. 5.2 Договору сторони врегулювали ціну за 1 тис. куб. м природного газу та послуг з його транспортування. В подальшому додатковими угодами до п. 5.2 Договору були внесені зміни, зокрема, додатковою угодою № 4 від 27.06.2012 встановлено, що ціна на газ та тариф на послуги з транспортування складає 4 661, 74 грн. з ПДВ.

Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ. Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов`язаується передати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначається фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (п.п. 3.1, 3.3, 3.4 Договору).

У п.11.1 сторони узгодили, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.10.2011 до 31.12.2012, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування до повного погашення заборгованості.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Артемівськ-Енергія» відповідно до умов Договору направило акти приймання-передачі природного газу за жовтень-грудень 2012 року Продавцю (жовтень 164 тис. куб. м, листопад 686, 000 тис. куб. м, грудень 1 095, 000 тис. куб. м), що останнім не спростовується.

Доказів повідомлення відповідача про мотиви не підписання зазначених актів, як це передбачено в п. 3.4 Договору, позивачем суду не надано.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, який з посиланням на відповідні норми цивільного законодавства про обов`язковість виконання зобовязань та умови договору зробив висновок, що при вирішенні заявленого позову слід враховувати обсяги поставленого природного газу, зазначені у відповідних актах приймання-передачі, оформлених покупцем відповідно до умов Договору (п. 3.4).

Оскільки, отримавши акти за зазначений період, позивач їх не підписав, мотивовану причину не повідомив, зазначені в них відомості щодо обсягу природного газу не спростував, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що зазначені акти і є підставою для розрахунків (а.с. 143-145 т. 1).

Іншого порядку визначення обсягу поставленого ПАТ «НАК «Нафтогаз України» газу умовами Договору не передбачено.

Додані до позову акти приймання-передачі природного газу за спірний період, оформлені позивачем, не містять посилань на Договір, в межах якого повставлений газ та ціни на газ, тарифу на транспортування та загальної вартості поставленого газу за місяць, як це зазначено в усіх без винятку інших актах приймання-передачі природного газу (а.с. 35, 36, 44 т. 1).

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав доведеним оплату відповідачем за договором № 14/2463/11 від 30.09.2011 на загальну суму 27 511 356, 57 грн., а не 25 305 721, 55 грн., як зазначив позивач в позовній заяві.

Зазначене також підтверджується довідкою позивача «Сальдо. Підприємство «Артемівськ-Енергія ТОВ» з 01.10.2011 по 28.02.2015, доданою до позову (а. с. 61 т. 1).

З врахуванням викладеного, місцевий суд обґрунтовано визначив суму боргу відповідача за поставлений йому на підставі Договору природний газ в сумі 5 104 600, 92 грн. та стягнув його з ТОВ «Артемівськ-Енергія».

Суд також з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України частково задовольнив позовні вимоги про стягнення річних та інфляційних втрат, розрахувавши їх в сумі 516 232, 92 грн. та 7 286, 42 грн. відповідно.

Колегія суддів вважає, що такий висновок не ґрунтується на вимогах Господарського процесуального кодексу України з урахуванням наступного.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в позовній заяві № 14/2-628 від 12.06.2015 визначило суму основного боргу станом на 06.04.2015 11 540 714, 77 грн., 3 % річних 888 536, 44 грн. та інфляційних втрат 4 198 907, 73 грн. без зазначення періоду їх нарахування, з посиланням на те, що розрахунок додається (а.с. 6 т. 1).

До позову додано «Розрахунок штрафних санкцій та 3 % річних ТОВ «Аретмівськ-Енергія» за договором № 14/2463/11 від 30.09.2011 станом на 06.04.2015» (а.с. 49-60 т. 1).

Зазначений розрахунок складений «за зобовязаннями жовтня, листопада, грудня 2011 року», «за зобовязаннями січня, лютого, березня, квітня 2012 року», «за зобовязаннями жовтня, листопада, грудня 2012 року», з посиланням на часткове задоволення рішенням суду у справі № 5006/47/21/2012.

За який саме період нараховані заявлені позовні вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 888 536, 44 грн. та інфляційних втрат в сумі 4 198 907, 73 грн. в розрахунку, який є загальним по правовідносинам сторін за весь період дії Договору, не зазначено.

Суд першої інстанції уваги на це не звернув, задовольняючи позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат частково, період нарахування в рішенні не зазначив.

Апеляційна інстанція ухвалою від 09.12.15 витребувала у ПАТ «НАК «Нафтогаз» письмоі пояснення з визначенням періоду нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення.

Позивачем зазначена вимога апеляційного суду не виконана. Представник позивача в судовому засіданні 23.12.2015 пояснень щодо причини невиконання вимоги суду не надав.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначене є підставою для залишення вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд позбавлений можливості самостійно визначити період, за який позивачем нараховані річні та інфляційні втрати.

Таким чином, рішення господарського суду Донецької області від 08.09.2015 підлягає зміні в частині стягнення річних та інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 08.09.2015 у справі № 905/463/15 змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Зелена, 41, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ) основний борг 5 104 600, 92 грн., а також судовий збір за подання позовної заяви в сумі 22 434, 49 грн.

Вимогу про стягнення суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення та 3 % річних залишити без розгляду».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Суду першої інстанції видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: О.А. Скакун

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1 - позивачу

1 - відповідачу

1 - у справу

1 - ГСДО

1 - ДАГС