ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015р. Справа№ 914/4073/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Віко Банзай», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м. Львів

про: стягнення 113322,46 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність 45 від 08.12.15р.);

від позивача: не зявився;

В судовому засіданні 18.12.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Суть спору:

позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Віко Банзай» (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (м. Львів) про стягнення 113322,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обовязків за договором поставки не виконав, зокрема, не провів повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 27.11.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 10.12.2015 року. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 10.12.2015 року прибув, позовні вимоги підтримав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заяву про відсутність аналогічного спору в судових органах.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову не заперечив, повідомив про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні оголошено перерву до 18.12. 2015 року.

Позивач участь повноважного представника в судовому засіданні 18.12.2015р. забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №5993/15 від 18.12.2015 року), відповідно до якої просить стягнути з відповідача 97 951,87 грн. основного боргу, 3 041,11 пені, 207,34 грн. 3% річних. Суд прийняв до розгляду вищевказану заяву.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

15.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віко Банзай» (позивач у справі, постачальник згідно договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (відповідач у справі, покупець згідно договору) уклали договір поставки № ТП-072, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобовязується передавати у власність покупця визначений цим договором товар на підставі замовлень покупця, а покупець зобовязується приймати названий товар та оплачувати його.

Відповідно до п.1.2. договору, предметом поставки є товар згідно специфікації.

Постачальник зобовязується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами (додаток №1). Ціна товару включає вартість упаковки (п.3.1. договору).

Відповідно до п.3.3. договору, покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 75 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання постачальником відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

Цей договір набуває чинності з 01 січня 2015 року та діє до 31 грудня 2015 року.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними: №ВБ-0000109 від 03.03.2015 року, №ВБ-0000117 від 10.03.2015 року, №ВБ-0000132 від 17.03.2015 року, №ВБ-0000150 від 24.03.2015 року, №ВБ-0000167 від 31.03.2015 року, №ВБ-0000185 від 08.04.2015 року, №ВБ-0000191 від 15.04.2015 року, №ВБ-0000201 від 21.04.2015 року, №ВБ-0000217 від 28.04.2015 року, №ВБ-0000228 від 06.05.2015 року, №ВБ-0000241 від 13.05.2015 року, №ВБ-0000250 від 19.05.2015 року, №ВБ-0000261 від 26.05.2015 року, №ВБ-0000265 від 02.06.2015 року, №ВБ-0000279 від 09.06.2015 року, №ВБ-0000290 від 16.06.2015 року, №ВБ-0000306 від 25.06.2015 року, №ВБ-0000317 від 02.07.2015 року, №ВБ-0000326 від 07.07.2015 року, №ВБ-0000343 від 14.07.2015 року, №ВБ-0000355 від 21.07.2015 року, №ВБ-0000365 від 28.07.2015 року, №ВБ-0000380 від 04.08.2015 року, №ВБ-0000392 від 11.08.2015 року, №ВБ-0000405 від 18.08.2015 року, №ВБ-0000431 від 01.09.2015 року, №ВБ-0000443 від 08.09.2015 року на загальну суму 343930,35 грн. Копії вказаних накладних містяться в матеріалах справи.

Відповідач частково здійснив оплату за поставлений товар в сумі 230000,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку.

Крім того, 16.06.2015 року відповідачем було повернуто товар згідно накладної на повернення постачальнику №np на суму 4 920,00 грн.

Пунктом 2.1. додаткового договору №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки №ТП-072 від 15.12.2014 року передбачено, що покупець зобовязується надати постачальнику послуги спрямовані на збільшення обсягів реалізації товару в Торговій мережі, а постачальник зобовязаний прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх.

На підставі укладеного між сторонами додаткового договору №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки №ТП-072 від 15.12.2014 року у позивача виникла заборгованість перед відповідачем в сумі 11 058,47 грн.

30.11.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 11 058,47 грн.

Враховуючи наведене, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 97 951,87 грн. заборгованості , 3041,11 грн. пені, 207,34 грн. - 3% річних.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між сторонами договору поставки № ТП-072 від 15.12.2014 року, позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується відповідними видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи. Відповідач частково оплатив отриманий товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 109 010,34 грн.

Відповідно до п.3.3. договору, покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 75 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання постачальником відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

30.11.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 11 058,47 грн., в звязку з чим позивач звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог.

В матеріалах справи відсутні докази оплати поставленого товару на суму 97 951,87 грн.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання недопустима. Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.1. договору сторони визначили, що у разі порушення термінів оплати товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми боргу за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунки пені та 3% річних судом перевірено.

Відповідно до ч. 4 п. 4. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зменшення позивачем суми позову, в тому числі й з підстав необґрунтованості первісного розрахунку ціни позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 97 951,87 грн. основного боргу, 3 041,11 пені, 207,34 грн. 3% річних є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (79040, м.Львів, вул. Городоцька, будинок 359, ідентифікаційний код 35621418) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віко Банзай» (79029, м. Львів, вул. Стрийська, 96/3, ідентифікаційний код 23275202) 97 951,87 грн. основного боргу, 3 041,11 грн. пені, 207,34 3% річних та 1518,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 23.12.2015 р.

Суддя Король М.Р.