РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015Справа №910/27359/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв»
до За участю За участю про Публічного акціонерного товариства «Інтеграл - Банк» Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача 1. Приватного підприємства «Агапіт»; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Річер» Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» визнання зобовязання припиненим та зняття обтяження майна

Представники:

від Позивача: не зявились;

від Відповідача: ОСОБА_1 (представник за Довіреністю);

Від Третьої особи 1: не зявились;

Від Третьої особи 2: ОСОБА_2 (представник за Довіреністю);

Від Третьої особи 3: ОСОБА_3 (представник за Довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного Публічного акціонерного товариства «Інтеграл - Банк» (надалі також «Відповідач») про визнання зобовязання припиненим та зняття обтяження майна.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 03.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» (Банк) та Приватним підприємством «Агапіт» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №891, відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику відкличну кредитну лінію заборгованості по позичковому рахунку не більше 32 400 000 грн. строком по 01 грудня 2012 року зі сплатою 19% річних, а Позичальник зобовязався використати отримані в рамках кредитної лінії кошти відповідно до умов цього Договору, вчасно їх повернути та сплатити проценти й інші платежі, які передбачені договором. В якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором 29.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» (Іпотекодержатель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Річер» (Іпотекодавець 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» (Іпотекодавець 2) було укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки, за умовами якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателеві належне їм на праві власності нерухоме майно, зокрема, нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №14408. Як зазначає Позивач, Приватне підприємство «Агапіт» листом №15/09/1 від 15.09.2015 року Позивача про припинення зобовязання Позичальника за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року у звязку з зарахуванням (заліком) зустрічних однорідних вимог за Актом від 14.09.2015 року, а тому зобовязання Приватного підприємства «Агапіт» перед Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» за вказаним договором припинилось 14.09.2015 року. Вважає, що оскільки основне зобовязання Приватного підприємства «Агапіт» перед Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року припинилось 14.09.2015 року, то в силу п.6.2 Договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку» припинилась іпотека за Договором іпотеки від 03.12.2010 року. Таким чином, просить Суд визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки, укладеним 03.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкреін Бізнес Солюшнз», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №20213, зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Річер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв»; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку, внесені при посвідченні Договору іпотеки, укладеного 03.12.2010 року зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, щодо предмету іпотеки нерухомого майна: нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; визнати припиненими обтяження нерухомого майна та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про заборону відчуження, накладену при посвідченні Договору іпотеки, укладеного 03.12.2010 року зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, щодо предмету іпотеки нерухомого майна: нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.10.2015 р. порушено провадження у справі № 910/27359/15, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Приватне підприємство Агапіт та Товариство з обмеженою відповідальністю Річер, судове засідання призначено на 11.11.2015 р.

10.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи-1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника та письмові поясненні на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.10.2015 року.

11.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи-2 надійшли письмові поясненні на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.10.2015 року.

11.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.10.2015 року.

11.11.2015 року в судове засідання зявились представники позивача та третьої особи-2. Представник відповідача та третьої особи-1 в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.10.2015 року не виконав.

Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання Третьої особи-1 про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку зобовязати Позивача, Третіх осіб надати докази на підтвердження направлення та отримання Публічним акціонерним товариством Інтеграл - Банк листа від 15.09.2015 року вих. №15/09/1 про припинення зобовязання, у звязку із заліком зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2015 року відкладено розгляд справи на 25.11.2015 року, у звязку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

24.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

25.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик надійшло клопотання про вступ до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача.

25.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Хрещатик.

25.11.2015 року в судове засідання зявились представники позивача, відповідача та третьої особи-2. Представник третьої особи-1 в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.10.2015 року не виконав.

Суд, дослідивши матеріали та обставини справи, вислухавши пояснення представника відповідача стосовно заявленого клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання та залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Хрещатик.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку зобовязати:

1) Позивача направити копію позовної заяви Публічному акціонерному товариству Комерційний банк Хрещатик та надати Суду докази на підтвердження направлення;

2) Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Хрещатик надати письмові пояснення по суті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Зернопорт Миколаїв.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 року відкладено розгляд справи на 09.12.2015 року, у звязку з невиконанням вимог ухвали суду, залученням до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, витребуванням додаткових доказів по справі.

07.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення на позовну заяву.

08.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи, на стороні Відповідача надійшли письмові пояснення по суті спору на виконання вимог ухвали суду.

08.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

09.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строків розгляду спору.

09.12.2015 року в судове засідання зявились представники відповідача, третьої особи-2, на стороні Позивача та третьої особи, на стороні Відповідача. Представник позивача та третьої особи-1 в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача подав документи для долучення до матеріалів справи, а представник третьої особи, на стороні Відповідача подав клопотання про витребування у Приватного підприємства Агапіт доказів по справі, а саме: оригінали договорів банківського вкладу №7173, №7174 Універсальний в іноземній валюті від 12 грудня 2013 року, укладений між ПАТ ІНТЕГРАЛ БАНК та ОСОБА_5; оригінал договору банківського вкладу №9027 Універсальний в іноземній валюті від 10 квітня 2015 року укладений між ПАТ ІНТЕГРАЛ БАНК та ОСОБА_5; оригінал договору банківського вкладу №7227 Універсальний в іноземній валюті від 05 лютого 2014 року укладений між ПАТ ІНТЕГРАЛ БАНК та ОСОБА_5; оригінали Договорів про відступлення права вимоги № 1/7173, № 1/7174, № 1/9027, № 1/7227. Також, просить витребувати у Відповідача засвідчений у встановленому порядку витяг з Журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 14.09.2015 року та суміжні дати.

Представник третьої особи, на стороні Відповідача в судовому засіданні просив залишити без розгляду клопотання про витребування доказів в частині витребування Журналу реєстрації вхідної кореспонденції.

Суд на місці ухвалив залишити без розгляду клопотання про витребування доказів частині витребування Журналу реєстрації вхідної кореспонденції, а іншу частину клопотання задовольнити та витребувати вищезазначені докази у Приватного підприємства Агапіт та Публічного акціонерного товариства Інтеграл - Банк.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку зобовязати:

1) Позивача, Третю особу-1, на стороні Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням пояснень Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик в частині визнання договору зарахування зустрічних однорідних вимог недійсним;

2) Позивача, Третіх осіб-1, 2, на стороні Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням заперечень Публічного акціонерного товариства Інтеграл - Банк.

Також, Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання Позивача про відкладення розгляду справи та, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача про продовження строків розгляду спору, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 24.12.2015 року, у звязку з неявкою представника позивача в судове засідання, витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням про продовження строків розгляду спору.

23.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення та заперечення на відзив Відповідача.

23.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи 2 надійшли письмові пояснення по суті спору.

23.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в судовому засіданні Обухівського районного суду Київської області.

24.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи 3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/27359/15 до вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/31013/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до Приватного підприємства «Агапіт», третя особа ПАТ «Інтеграл Банк» про визнання недійсним одностороннього правочину.

24.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій договорів банківського вкладу.

В судовому засіданні 24 грудня 2015 року представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судовому засіданні представник Третьої особи - 2 надав усні пояснення по суті спору. В судовому засіданні представник Третьої особи - 3 надав усні пояснення по суті спору, підтримав клопотання про зупинення провадження у справі №910/27359/15 до вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/31013/15, просив суд його задовольнити. В судове засідання представники Позивача та Третьої особи 1 не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 року у справі № 910/27359/15.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» є 01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 121, офіс 1, а місцезнаходженням Приватного підприємства «Агапіт» є 03040, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 7/7.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/27359/15 направлялись на вказані адреси Позивача і Третьої особи 1, зазначені на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Позивач та Третя особа 1 про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Що стосується Клопотання представника Позивача про відкладення розгляду справи, Суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статті 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Подане Позивачем клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника Позивача в судове засідання, задоволенню не підлягає, оскільки чинне законодавство не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво юридичної особи в суді та зважаючи на те, що про дату судового засідання Позивача було попереджено заздалегідь, а отже, у нього було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду.

Суд, розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про зупинення провадження у справі №910/27359/15 до вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/31013/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до Приватного підприємства «Агапіт», третя особа ПАТ «Інтеграл Банк» про визнання недійсним одностороннього правочину, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з'ясовує, як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про зупинення провадження у справі №910/27359/15 до вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/31013/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до Приватного підприємства «Агапіт», третя особа ПАТ «Інтеграл Банк» про визнання недійсним одностороннього правочину, Заявником не наведено належних обґрунтувань неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №910/31013/15 Господарського суду м. Києва та відсутні підстави для неможливості розгляду справи №910/27359/15 по суті.

Приймаючи до уваги, що Позивач та Третя особа - 1 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Позивача та Третьої особи - 1 не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24 грудня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

03.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» (Банк) та Приватним підприємством «Агапіт» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №891, відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику відкличну кредитну лінію заборгованості по позичковому рахунку не більше 32 400 000 грн. строком по 01 грудня 2012 року зі сплатою 19% річних, а Позичальник зобовязався використати отримані в рамках кредитної лінії кошти відповідно до умов цього Договору, вчасно їх повернути та сплатити проценти й інші платежі, які передбачені договором.

Змінами та доповненнями №36 від 25.11.2014 року до Кредитного договору №891 від 03.12.2010 року Сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 20.11.2015 року, продовжено термін сплати процентів, нарахованих по Договору.

В якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором 03.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкреін Бізнес Солюшнз» було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №20213.

29.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» (Іпотекодержатель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Річер» (Іпотекодавець 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» (Іпотекодавець 2) було укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки, за умовами якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателеві належне їм на праві власності нерухоме майно, зокрема, нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №14408.

Договором про внесення змін від 04.12.2014 року до Договору іпотеки Сторони вирішили внести зміни, виклавши п.1.1 Договору в новій редакції у звязку з змінами та доповненнями №36 від 25.11.2014 року: «Позичальник зобовязаний повернути кредит у термін до 20 листопада 2015 року».

Листом від 14.09.2015 року Приватне підприємство «Агапіт» надіслало на адресу Публічного акціонерного товариства «Інтеграл Банк» Акт зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року. На вказаному листі міститься відмітка про його отримання Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» за вх. №6100/1 від 14.09.2015 р.

Як вбачається з Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року, зважаючи на те, що ПП «Агапіт» має заборгованість перед ПАТ «Інтеграл Банк», а також зважаючи на те, що в ПАТ «Інтеграл Банк» існує заборгованість перед ПП «Агапіт», ПП «Агапіт» заявляє про зарахування (залік) таких зустрічних однорідних вимог: ПАТ «Інтеграл Банк» до ПП «Агапіт» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 р. та ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) №7173 «Універсальний» в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним між ПАТ «Інтеграл Банк» та ОСОБА_5, право вимоги за яким відступлено ПП «Агапіт» на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7173; ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) №7174 «Універсальний» в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним між ПАТ «Інтеграл Банк» та ОСОБА_5, право вимоги за яким відступлено ПП «Агапіт» на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7174; ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) №9027 «Універсальний» в іноземній валюті від 10.04.2015 р., укладеним між ПАТ «Інтеграл Банк» та ОСОБА_5, право вимоги за яким відступлено ПП «Агапіт» на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/9027; ПП «Агапіт» до ПАТ «Інтеграл Банк» за договором банківського вкладу (депозиту) №7227 «Універсальний» в іноземній валюті від 05.02.2014 р., укладеним між ПАТ «Інтеграл Банк» та ОСОБА_5, право вимоги за яким відступлено ПП «Агапіт» на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/7227.

Відповідно до п.1 Акту залік (зарахування) зустрічних однорідних вимог проводиться на суму 35 906 845 грн. 17 коп.

Згідно з п.1.2 Акту з підписанням цього Акту припиняються: в повному обсязі зобовязання ПП «Агапіт» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 р., укладеним між ПАТ «Інтеграл Банк» та ПП «Агапіт» (зі всіма змінами та доповненнями), що виключає будь які претензії, вимоги, зауваження ПАТ «Інтеграл Банк» до ПП «Агапіт» за вказаним договором та будь які претензії, вимоги, зауваження ПАТ «Інтеграл Банк» до майнових поручителів та поручителів ПП «Агапіт» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 р.

З підписанням цього Акту припиняються зобовязання ПАТ «Інтеграл Банк» на загальну суму 35 906 845 грн. 17 коп. (за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ), а саме: в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №7173 «Універсальний» в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним з ОСОБА_5; в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №7174 «Універсальний» в іноземній валюті від 12.12.2013 р., укладеним з ОСОБА_5; в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №9027 «Універсальний» в іноземній валюті від 10.04.2015 р., укладеним з ОСОБА_5; в повному обсязі за договором банківського вкладу (депозиту) №7227 «Універсальний» в іноземній валюті від 05.02.2014 р., з ОСОБА_5. (п. 1.3 Акту)

Приватне підприємство «Агапіт» листом №15/09/1 від 15.09.2015 року повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» про припинення зобовязання Приватного підприємства «Агапіт» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» у звязку з одностороннім зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» листом №1/10-15 від 01.10.2015 року, надісланим на адресу Публічного акціонерного товариства «Інтеграл Банк», просило останнього звернутися до нотаріуса або державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що оскільки основне зобовязання Приватного підприємства «Агапіт» перед Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року припинилось 14.09.2015 року, то в силу п.6.2 Договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку» припинилась іпотека за Договором іпотеки від 03.12.2010 року. Таким чином, просить Суд визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки, укладеним 03.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкреін Бізнес Солюшнз», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №20213, зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Річер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв»; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку, внесені при посвідченні Договору іпотеки, укладеного 03.12.2010 року зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, щодо предмету іпотеки нерухомого майна: нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; визнати припиненими обтяження нерухомого майна та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про заборону відчуження, накладену при посвідченні Договору іпотеки, укладеного 03.12.2010 року зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, щодо предмету іпотеки нерухомого майна: нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що оскільки основне зобовязання Приватного підприємства «Агапіт» перед Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року припинилось 14.09.2015 року у звязку з зарахуванням (заліком) зустрічних однорідних вимог за Актом від 14.09.2015 року відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України, то в силу п.6.2 Договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку» припинилась іпотека за Договором іпотеки від 03.12.2010 року.

Главою 50 Цивільного кодексу України визначені правові засади припинення зобовязання.

Так, статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Суд зазначає, що зарахування являє собою спосіб припинення зобов'язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов'язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

При цьому з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що зарахування можливе при наявності таких умов:

зустрічність вимог, це означає, що сторони беруть участь у двох зобов'язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов'язанні є боржником в іншому зобов'язанні;

однорідність вимог (гроші, однорідні речі);

зрілість вимог - необхідно щоб термін виконання зобов'язань вже настав, або був визначений моментом запитання, чи що б термін не був указаний взагалі, тобто виконання можна вимагати в будь-якій момент;

ясність вимог.

Відповідно до статті 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

4-1) за зобовязаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 601 Цивільного кодексу України, оскільки строк виконання зобовязання Приватного підприємства «Агапіт» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» не настав, так як Змінами та доповненнями №36 від 25.11.2014 року до Кредитного договору №891 від 03.12.2010 року Сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 20.11.2015 року, а Договором про внесення змін від 04.12.2014 року до Договору іпотеки викладено п.1.1 Договору в новій редакції у звязку з змінами та доповненнями №36 від 25.11.2014 року: «Позичальник зобовязаний повернути кредит у термін до 20 листопада 2015 року».

Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів настання строку виконання цих однорідних вимог, оскільки строк виконання зобовязання Приватного підприємства «Агапіт» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» не настав, а припинення зобовязання за Договором іпотеки можливе лише у разі припинення основного зобовязання, а тому проведення Позивачем будь-яких зарахувань до дати закінчення строку дії Кредитного договору №891 від 03.12.2010 року є неможливим.

Також, Суд звертає увагу, що з аналізу статті 601 Цивільного кодексу України вбачається, що зарахування можливе при наявності, зокрема, ясності вимог.

Як встановлено Судом, Кредитний договір №891 від 03.12.2010 року виражений у гривні, а договори банківського вкладу (депозиту) «Універсальний», укладені з ОСОБА_5, право вимоги за якими відступлено ПП «Агапіт» на підставі Договорів про відступлення права вимоги, виражені в іноземній валюті (доларах США), тобто вищезазначені договори виражені в різних валютах, проте в Акті зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року Приватним підприємством «Агапіт» не зазначено за яким курсом й станом на яку дату проводилось зарахування таких однорідних вимог, виражених в різних валютах. При цьому, Суд не приймає до уваги письмові пояснення Позивача щодо ясності вимог з посиланням на розрахунок суми за договорами банківських вкладів (депозитів), на яку частково було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки такий розрахунок повинен був викладений саме в Акті зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року, а не в письмових поясненнях від 23.12.2015 року, наданих при розгляді справи №910/27359/15.

Також, Суд звертає увагу, що вказані в Акті від 14.09.2015 року вимоги Приватного підприємства «Агапіт» про зарахування зустрічних вимог не є прозорими, тобто такими, що між сторонами немає спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання, а сама заборгованість є безспірною, оскільки не зазначено розмір заборгованості кожної зі сторін одна до одної, строки виконання зобовязань за кожним договором окремо.

Суд зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Основною умовою припинення зобовязання є взаємна відповідність прав і обовязків боржника і кредитора, за відсутністю якої зобовязання, не може бути припиненим.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство «Агапіт» є боржником перед Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» є боржником перед Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» за Договором іпотеки, укладеного в забезпечення належного виконання Приватним підприємством «Агапіт» за Кредитним договором №891 від 03.12.2010 року, в той час як Публічне акціонерне товариство «Інтеграл Банк» є боржником за договорами банківського вкладу (депозиту) №7173 «Універсальний» в іноземній валюті від 12.12.2013 р., від 10.04.2015 р., від 05.02.2014 р., укладеними між ПАТ «Інтеграл Банк» та ОСОБА_5, право вимоги за яким відступлено ПП «Агапіт» на підставі Договорів про відступлення права вимоги. Таким чином, Суд зауважує, що в даному випадку поєднання боржника і кредитора в одній особі в тому самому зобов'язанні не відбувається.

Крім того, Суд зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України №606 від 15.09.2015 року, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2015 року прийнято рішення №170 про запровадження з 16.09.2015 р. по 15.12.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Інтеграл - Банк».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому ЗУ «Про банки та банківську діяльність».

Пунктом 16 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Приписами п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Таким чином, Суд зазначає, що з моменту запровадження тимчасової адміністрації Банку спірні правовідносини сторін не регулюються Цивільним кодексом України, оскільки визначаються спеціальним законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до ч. 5 ст. 36 якого під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Крім того, п.4.1 статті 602 Цивільного кодексу України визначено, що не допускається зарахування зустрічних вимог за зобовязаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом. Таким чином, Судом встановлено, що в даному випадку неможливо здійснювати зарахування зустрічних однорідних вимог у звязку з наявністю однієї із підстав, визначеної законом України, про неможливість такого зарахування.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» про визнання припиненою іпотеки за Договором іпотеки, укладеним 03.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкреін Бізнес Солюшнз», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №20213, зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Інтеграл Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Річер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв», задоволенню не підлягають.

Крім того, не підлягають й задоволенню позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» про вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку, внесених при посвідченні Договору іпотеки, укладеного 03.12.2010 року зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, щодо предмету іпотеки нерухомого майна: нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; визнання припиненими обтяження нерухомого майна та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про заборону відчуження, накладену при посвідченні Договору іпотеки, укладеного 03.12.2010 року зі всіма змінами та доповненнями, в тому числі, внесеними Договором від 29.11.2013 року про внесення змін до договору іпотеки, щодо предмету іпотеки нерухомого майна: нежитлові будівлі зернового перевантажувального комплексу, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 16 348,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7; земельну ділянку загальною площею 6 750,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Проектна, 7, як похідні від вимоги про визнання припиненими зобовязання на підставі статті 601 Цивільного кодексу України.

Що стосується заяви Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», викладеної у письмових поясненнях по суті позовних вимог від 08.12.2015 року про визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого Приватним підприємством «Агапіт», Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином, який оформляється заявою однієї з сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Господарський суд міста Києва звертає увагу, що вихід за межі позовних вимог відповідно п.2 ч.1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України є саме правом та прерогативою суду, а не обовязком суду, оскільки вихід господарського суду за межі позовних вимог без обґрунтування такої дії необхідністю захисту прав і законних інтересів сторін (ст. 83 ГПК) порушує визначений ст. 129 Конституції України принцип диспозитивності. Також, Суд зауважує, що визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого Приватним підприємством «Агапіт», Акту зарахування (заліку) зустрічних однорідних вимог від 14.09.2015 року, не повязано з підставами відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» до Публічного акціонерного товариства «Інтеграл - Банк» про визнання зобовязання припиненим та зняття обтяження майна на підставі вищезазначеного Акту зарахування зустрічних однорідних вимог. Крім того, Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/31013/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до Приватного підприємства «Агапіт», третя особа ПАТ «Інтеграл Банк» про визнання недійсним одностороннього правочину, в рамках якої Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» вправі захистити свої права та інтереси.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопорт Миколаїв» до Публічного акціонерного товариства «Інтеграл - Банк» про визнання зобовязання припиненим та зняття обтяження майна - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28 грудня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин