УХВАЛА

16 грудня 2015 року Справа № 913/1680/13

Провадження №3/913/1680/13

Суддя господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В, розглянувши заяву

Публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта №91-27/8284 від 30.11.2015 про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 09.08.2013 у справі №913/1680/13

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта, м. Кременчук Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ

про стягнення 8 407 грн. 59 коп.,

при секретарі судового засідання помічнику судді Тертишній Л.С.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, заступник начальника юридичного-договірного відділу філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" Публічного акціонерного товариства "Уктранснафта", за довіреністю №67 від 26.05.2015;

від відповідача (боржника): представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта звернулося до господарського суду Луганської області з заявою №91-27/8284 від 30.11.2015 про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 09.08.2013 у справі №913/1680/13.

Внаслідок настання обставин непереборної сили проведенням антитерористичної операції та знаходженням приміщення господарського суду Луганської області на непідконтрольній Україні території, матеріали справи № 913/1680/13 вважаються втраченими.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.12.2015 відновлено справу №913/1680/13 в такій частині: ухвала господарського суду Луганської області про порушення провадження від 19.06.2013; рішення господарського суду Луганської області від 23.07.2013; наказ господарського суду Луганської області від 09.08.2013.

У відповідності до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої розгляд заяви про поновлення строку для предявлення наказу здійснюється судом в десятиденний строк, ухвалою суду від 07.12.2015 розгляд заяви призначено на 16.12.2015.

Судом встановлено, що відповідно до даних розміщених в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем реєстрації відповідача є: м. Луганськ, квартал Гайового, будинок 35А.

За інформацією розміщеною на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/ (documents)/05B89C5B88C05079C2257D7E002C3293), пересилання пошти, зокрема, до/з м. Луганськ, Луганської області тимчасово не здійснюється.

За таких обставин, у відповідності до роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України в інформаційних листах від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», від 12.09.2014 №01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (із відповідними змінами), з метою належного інформування відповідача (боржника) як учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, судом було розміщено оголошення про час і місце судового засідання на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, про що свідчить роздрукована сторінка із сайту.

Також, з огляду на десятиденний строк встановлений законодавцем для розгляду заяви про поновлення строку для предявлення наказу, з метою своєчасного повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання суд додатково здійснив повідомлення шляхом передачі телефонограм сторонам, що підтверджується матеріалами справи.

В судове засідання 16.12.2015 звявився повноважний представник позивача (стягувача). Представник відповідача (боржника) в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на те, що у відповідності до ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви, за висновком суду, неявка представника боржника, якого було належним чином повідомлено, не перешкоджає розгляду заяви стягувача про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу.

Суд, заслухавши пояснення повноважного представника позивача (стягувача) в судовому засіданні 16.12.2015 року, дослідивши додані до заяви документи, вважає, що заява в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням господарського суду Луганської області від 23.07.2013 у справі №913/1680/13 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання на користь Публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта заборгованість за договорами №ДСВ/37 від 15.12.2009 та №ДСВ/155 від 29.12.2009 про спільне використання технологічних електричних мереж за період з січня по квітень 2013 року в розмірі 8100 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1720 грн. 50 коп.

Господарським судом Луганської області 09.08.2013 видано наказ про примусове виконання рішення у справі №913/1680/13.

Стягувач, звертаючись із клопотанням про поновлення пропущеного строку на предявлення наказу до виконання, послався на те, що з метою виконання наказ господарського суду Луганської області від 09.08.2015 було предявлено до виконання, постановою державного виконавця Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 19.08.2013 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу у справі №913/1680/13 від 09.08.2013, однак на сьогоднішній день наказ господарського суду Луганської області є не виконаним.

У звязку з цим, позивач (стягувач) звернувся до Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції з заявою №91-27/3976 від 30.06.2015 про надання інформації про хід виконавчого провадження. Однак, листом № 759 від 14.07.2015 Артемівський відділ державної виконавчої служби повідомив про те, що матеріали виконавчих проваджень при переміщенні Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції до м. Сєвєродонецьк Луганської області, вивезені не були.

Тому, на сьогоднішній день стягувач вважає, що він позбавлений права звернення до Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду через відсутність у нього оригіналу наказу, а оскільки оригінал наказу втрачено не з вини заявника, він вважає поважною причину пропуску строку для предявлення наказу до виконання.

Стягувачем також додано копію постанови Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиці про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 09.08.2013 р. № 913/1680/13 від 18.09.2013.

Розглянувши лист № 759 від 14.07.2015 Артемівського відділу державної виконавчої служби, суд звертає увагу на те, що державним виконавцем наведено дані про стан виконавчого провадження, згідно яких:

19.09.2013 Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

08.01.2014 Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

14.01.2014 Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Постановою Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області від 22.01.2014 матеріали виконавчого провадження з виконання наказу у справі №913/1680/13 передано до Жовтневого відділу державного виконавчої служби Луганського міського управління юстиції.

Таким чином, на час розгляду заяви про відновлення пропущеного строку пред'явлення наказу до виконання, виконавче провадження по примусовому виконанню наказу 913/1680/13 перебуває на виконанні, зокрема Жовтневого відділу державного виконавчої служби Луганського міського управління юстиції.

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Враховуючи зазначене, а також те, що наказ господарського суду Луганської області від 09.08.2013 було предявлено стягувачем до виконання до органу ДВС, по якому вчинялися виконавчі дії, та в зв'язку з тим, що виконавче провадження не закінчено, виконавчий документ стягувачу або органу який його видав (господарському суду Луганської області) не повертався, суд приходить до висновку про відсутність факту пропуску стягувачем строку для пред'явлення наказу в справі №913/1680/13 до виконання, а тому заява стягувача в частині заявленого клопотання про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Розглядаючи вимоги позивача (стягувача) в частині видачі дублікату наказу господарського суду Луганської області від 09.08.2013 у справі № 913/1680/13 в порядку ст.120 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані довідка установи банку, державного виконавця чи органу звязку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним бухгалтером підприємства, що наказ втрачено і до виконання не предявлено.

Враховуючи імперативні приписи наведеної правової норми, господарський суд вважає, що підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу. ГПК не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості. Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано документів, передбачених частиною третьою ст. 120 ГПК України, а саме: до заяви стягувача не додано власної довідки про втрату наказу, або довідки державного виконавця, органу звязку чи установи банку, в разі якщо наказ було втрачено даними установами.

Ухвалою від 07.12.2015 господарський суд Луганської області зобовязував стягувача подати довідку про втрату наказу (а саме: довідку державного виконавця із зазначенням що саме наказ №913/1680/13 від 09.08.2013 було втрачено, або довідку стягувача з аналогічними відомостями), як того вимагають приписи ст.120 Господарського процесуального кодексу України, однак, вказані вимоги суду виконані не були.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в наданому листі Артемівського відділу державної виконавчої служби про перебування матеріалів виконавчих проваджень на тимчасово непідконтрольній території, на який посилається стягувач, не міститься посилання на конкретне виконавче провадження з виконання наказу №913/1680/13 від 09.08.2013, до якого відсутній доступ у органу виконання рішень. До заяви не додано жодного доказу на підтвердження, що виконавче провадження саме за цим наказом суду знаходиться за попереднім місцезнаходженням. Не надано документу, який би свідчив які саме виконавчі провадження знаходились в Артемівському відділі державної виконавчої служби Стахановського міського управління юстиції та які саме залишились за попереднім місцезнаходженням.

Частина 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України є імперативною нормою та не передбачає вільного тлумачення переліку документів, за наявності яких суд робить висновок про втрату наказу.

Сам факт звернення стягувача з заявою та листом Артемівського відділу державної виконавчої, які по суті не містять висновку про втрату наказу суду, не є підставою для порушення імперативної норми ч.3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України та оцінки даної заяви та листа як довідки стягувача чи державного виконавця про втрату наказу.

Суть довідки про втрату наказу законодавець зводить до того, що заявник (державний виконавець чи стягував) самостійно підтверджує факт втрати наказу суду, а не суд із загальних формулювань заяви стягувача та листа Артемівського відділу державної виконавчої служби про зміну місцезнаходження цього органу, бере на себе відповідальність робити висновок про його втрату без наявності такого підтвердження органом (надання довідки), в якому він перебував на виконанні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що стягувач, звертаючись із заявою про видачу дубліката наказу долучив лист саме Артемівського відділу державної виконавчої служби, яким повідомлено про зміну місцезнаходження цього органу та залишення матеріалів виконавчого провадження на тимчасово непідконтрольній території. Однак, суд звертає увагу на те, що в самому листі Артемівського відділу державної виконавчої служби було повідомлено стягувача про те, що ще 22.01.2014 в межах зведеного виконавчого провадження матеріали виконавчого провадження з виконання наказу були передані до Жовтневого ВДВС Луганської області (довідка від Жовтневого ВДВС Луганської області про втрату наказу не надана).

За таких обставин, з урахуванням ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку про відмову також в задоволенні заяви стягувача в частині заявленого клопотання про видачу дубліката наказу господарського суду Луганської області від 09.08.2013 у справі №913/1680/13.

Водночас господарський суд вважає за необхідне розяснити стягувачу, що відмова у видачі дубліката наказу з наведених вище підстав не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду з вказаного питання.

Керуючись ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта в задоволенні заяви №91-27/8284 від 30.11.2015 про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 09.08.2013 у справі №913/1680/13.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя О.В. Драгнєвіч