ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.15р. Справа № 904/10393/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш", м. Суми

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 05.01.15р.

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення заборгованості у розмірі 472 500,00 грн., пені у розмірі 23 625,00 грн., 3% річних у розмірі 3 650,55 грн., інфляційних у розмірі 7 000,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №1679-ПУ від 08.12.2014р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення "Укрпошта" (а.с.24), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти відкладення розгляду справи у зв"язку із нез"явленням відповідача, оскільки останній був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи, що відповідач заздалегідь був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і мав можливість надати документи, витребувані судом, для розгляду справи по суті без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

17.12.2015р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (покупець) та Публічним акціонерним товариством "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (постачальник) був укладений договір №1679-ПУ, за умовами якого постачальник зобов"язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, у строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у даному договорі та специфікаціях, які є невід"ємними частинами договору, а покупець зобов"язався прийняти та оплатити продукцію у відповідності до умов договору.

Згідно п.2.5. договору продукція приймається покупцем на підставі даних:

- за фактичною кількістю продукції, поставленої в узгоджене місце призначення поставки, згідно даних, зазначених у видаткових, залізничних (товарно-транспортних) накладних;

- за якістю - у відповідності до якісних показників, зазначених у сертифікаті якості заводу-виробника, паспорті, а також у відповідності до технічних характеристик та інших додаткових вимог до даної продукції.

За п.4.1. договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені сторонами у специфікаціях. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, які супроводжуються одним документом про якість, та/або одним товаросупровідним документом.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що умови поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс-2010". Узгоджене місце призначення поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе усі витрати, пов"язані з поставкою продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки. У випадках, коли сторони у специфікаціях встановлюють інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватись положеннями, узгодженими сторонами у відповідних специфікаціях.

Відповідно до п.4.3. договору на підтвердження поставки постачальник зобов"язаний надати покупцю такі товаросупровідні документи: рахунок-фактуру; податкову накладну; видаткову накладну; товаросупровідні накладні (залізничну (товарно-транспортну накладну); сертифікат якості та/або паспорт; сертифікат відповідності (за необхідності); інструкцію з експлуатації (якщо даний документ передбачений); технічну документацію, передбачену п.2.3. договору. Товаросупровідні документи (окрім податкових накладних) постачальник зобов"язаний надати покупцю разом із продукцією. Постачальник зобов"язаний надати оформлену у відповідності до вимог діючого законодавства податкову накладну в електронній формі не пізніше 3-х календарних днів з дати події, яка настала раніше: з дати поставки продукції або дати здійснення оплати. Якщо 3-й календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, податкова накладна надається покупцю у перший робочий день після такого вихідного та/або святкового дня. У випадках, передбачених діючим законодавством, постачальник зобов"язаний зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. У випадку, якщо постачальник не зареєстрував та/або відмовився від реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або її ненадання у вищевказаний строк, це розцінюється як відмова від надання постачальником податкової накладної.

Згідно п.4.4. договору у випадку поставки продукції без товаросупровідної документації, що спричинить неможливість здійснити приймання за кількістю, якістю, асортиментом, комплектністю, покупець має право відмовитись від приймання партії. У такому випадку повернення продукції здійснюється у порядку, передбаченому п.2.4. договору.

За п.4.5. договору датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. У випадку, якщо поставка здійснюється автомобільним транспортом, датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на видатковій накладній.

Зобов"язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в асортименті, кількості, у строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у договорі та специфікаціях. Зобов"язання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції (п.4.6. договору).

Пунктом 4.7. договору передбачено, що право власності на продукцію переходить від постачальника до покупця з дати поставки продукції.

Договір вступає в силу з 01.01.2015р. за умови його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками. У випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов"язань строк дії договору встановлюється до 31.12.2016р. включно. У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов"язань за договором строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами усіх взятих на себе зобов"язань (п.8.1. договору).

Специфікацією від 11.05.2015р. сторони узгодили найменування продукції, яка підлягала поставці, вартістю 472 500,00грн., умови поставки (місце призначення поставки): EXW ("ИНКОТЕРМС-2010") м. Суми, пр. Курський, 6.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач на виконання умов договору згідно Специфікації від 11.05.2015р. поставив відповідачу продукцію на суму 472 500,00грн., що підтверджується видатковою накладною №628 від 28.05.2015р., яка підписана сторонами без зауважень (а.с.15-16).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.5.1. договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до даного договору. У будь-якому випадку загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати суму, яка дорівнює 10 000 000,00 грн., з урахуванням ПДВ, на дату укладення договору.

За п.5.2. договору ціни на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що розрахунки за поставлену продукцію здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60-го календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору.

Крім того, згідно п.5 Специфікації від 11.05.2015р. датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлену продукцію 03.08.2015р.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не розрахувався з позивачем за поставлену продукцію.

15.09.2015р. відповідач отримав від позивача претензію про сплату заборгованості (а.с.17-18), однак відповіді не надав, вимогу не виконав.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1679-ПУ від 08.12.2014р. згідно видаткової накладної №628 від 28.05.2015р. складає 472 500,00 грн., що підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.8. договору у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно несплаченої продукції, але не більше 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції.

Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за період з 04.08.2015р. по 05.11.2015р. складає 62 136,99грн. (за подвійною обліковою ставкою НБУ). Однак, враховуючи положення п.6.8. договору, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 23 625,00грн. (5% від вартості своєчасно несплаченої продукції).

Господарський суд, перерахувавши пеню, встановив, що вона розрахована позивачем правильно та підлягає до стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 3 650,55грн. за період з 04.08.2015р. по 05.11.2015р., а також інфляційні у розмірі 7 000,56грн. за період з 04.08.2015р. по 05.11.2015р.

Господарський суд, перерахувавши 3 % річних, встановив, що вони розраховані позивачем правильно та підлягають до стягнення.

Щодо інфляційних, то їх слід нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

У зв"язку з цим інфляційні з вересня 2015р. по жовтень 2015р. складають 4 583,72грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних суд вважає за необхідне відмовити.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, 76, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (40020, м. Суми, пр. Курський, 6, ) заборгованість у розмірі 472 500,00 грн. (чотириста сімдесят дві тисячі п"ятсот), пеню у розмірі 23 625,00 грн. (двадцять три тисячі шістсот двадцять п"ять), 3% річних у розмірі 3 650,55 грн. (три тисячі шістсот п"ятдесят грн. 55коп.), інфляційні у розмірі 4 583,72грн. (чотири тисячі п"ятсот вісімдесят три грн. 72коп.) та 7 565,39грн. (сім тисяч п"ятсот шістдесят п"ять грн. 39коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.12.2015р.

Суддя ОСОБА_2