ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Справа № 920/1312/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1, м. Суми (вх. №5502 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 26.10.15 у справі № 920/1312/15

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Суми

до ФОП ОСОБА_3, м. Суми

про стягнення 577 611,79 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх. № 11700 від 07.10.2015 року), просив суд стягнути з відповідача на свою користь 577 611,79 грн., з яких: 300 000,00 грн. орендної плати згідно укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 10.09.2014 року, 7 249,32 грн. пені, 362,47 грн. 3% річних, 270 000,00 грн. штрафу, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.10.2015 у справі № 920/1312/15 (суддя Жерьобкіна Є.А.) позов задовольнити частково. Стягнуто Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 300 000,00 грн. орендної плати, 7 249,31 грн. пені, 362,47 грн. - 3% річних, 5552,24 грн. судового збору. У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Сумської області від 26.10.2015 у справі № 920/1312/15, в якій просить оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 270 000,00 грн. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

В обґрунтування викладених вимог відповідач зазначає про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 270 000,00 грн. заявлена на підставі договору оренди нежитлового приміщення, який не містить умов щодо суборенди, а в п. 8.10 договору має місце технічна помилка (описка) і замість слова "оренда" зазначено слово "суборенда".

17.12.2015 позивач надав до суду клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи лист від 16.12.2015 на підтвердження факту технічної помилки в п. 8.10 договору.

Дане клопотання колегією суддів задоволено, а наданий позивачем документ приєднано до матеріалів справи.

Відповідач в призначене судове засідання 17.12.2015 не з'явився, причини його нявки суду невідомі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 розгляд справи відкладено на 24.12.2015

В судове засідання відповідач свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином".

В матеріалах справи міститься копія ухвали про порушення провадження у справі від 04.12.2015, що була направлена відповідачеві за його юридичною адресою, яка повернута до суду апеляційної інстанції у зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання".

Позивач своїм правом на участь при розгляді апеляційної скарги в судовому засіданні 24.12.2015 не скористався, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, а також зважаючи на встановлений нормами ГПК України строк розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, згідно з наявними в матеріалах справи договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.2014року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу на праві власності належить нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 369,6 кв.м.

Договір набирає чинності з 10 вересня 2014 року та діє по 10.09.2015року включно (п. 3.1 договору).

Відповідно до укладеного між сторонами договору оренди від 10.09.2014 року, відповідачу у тимчасове платне користування передано нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 230,6 кв.м. для розміщення магазина ювелірних виробів.

Факт передачі відповідачу в оренду приміщення підтверджується актом приймання - передачі від 10.09.2014 року.

Відповідно до п. 4.1., п. 4.2. договору, розмір орендної плати становить 90000 грн. 00 коп. в місяць.

Щомісяця орендна плата коригується з урахуванням офіційного індексу інфляції місяця, що передує розрахунковому. У разі, коли індекс інфляції менше 1, індексація орендної плати не проводиться.

Орендна плата сплачується відповідачем позивачу на умовах: попередньої оплати орендної плати без врахування індексу інфляції до 10 числа розрахункового місяця, незалежно від фінансово-господарського стану відповідача; доплати різниці між сумою сплаченої до 10 числа розрахункового місяця орендної плати і сумою орендної плати з урахуванням індексу інфляції за минулий місяць здійснюється відповідачем після опублікування офіційного індексу інфляції за минулий місяць, але не пізніше 10 (десятого) числа розрахункового місяця.

Згідно з п. 4.3. договору, сплата орендних платежів відбувається з моменту підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди.

За умовами п. 6.2. договору, відповідач зобов'язаний своєчасно здійснювати орендні платежі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по орендній платі в сумі 300 000,00 грн. за період з червня 2015 року по 10 вересня 2015року.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що факт передачі відповідачу в оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 230,6 кв.м. та факт заборгованості відповідача з орендної плати за період з червня 2015 року по 10 вересня 2015року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Разом з цим, відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти позовних вимог.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно сплати орендної плати, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 300 000,00 грн. за період з червня 2015 року по 10 вересня 2015 року правомірно визнані судом першої інстанції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачу нараховані 3 % річних в загальній сумі 362,47 грн., в тому числі в сумі 295,89 грн. за період з 10.07.2015 року по 18.08.2015 року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000,00 грн. за червень 2015 року, в сумі 66,58 грн. за період з 10.08.2015 року по 18.08.2015 року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000,00 грн. за липень 2015 року.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також правомірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 362,47 грн., як такі, що ґрунтуються на нормах матеріального права, умовах договору та підтверджені належним розрахунком.

Крім того, за несвоєчасну сплату орендної плати відповідачеві нараховано пеню в загальній сумі 7249,32 грн. в тому числі в сумі 5917,81 грн. за період з 10.07.2015 року по 18.08.2015 року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000,00 грн. за червень 2015 року, в сумі 1331,50 грн. за період з 10.08.2015 року по 18.08.2015 року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000,00 грн. за липень 2015 року, а також штраф в розмірі 270 000,00 грн.

Згідно з п. 8.7., п. 8.10. договору, у разі порушення відповідачем термінів оплати орендної плати він сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У разі порушення відповідачем термінів оплати орендної плати та/або сплати спожитих комунальних та експлуатаційних послуг більше, ніж на десять банківських днів, відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі орендної плати за три місяці суборенди.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України, у позивача є всі правові підстави вимагати стягнення з відповідача пені за порушення термінів оплати орендної плати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 10.07.2015 по 18.0/8.2015, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7 249,31 грн. пені.

Разом з цим, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 270 000,00 грн. штрафу, передбаченого п. 8.10 договору, пославшись на те, що виходячи зі змісту даного пункту договору, штраф нараховується у розмірі орендної плати за три місяці суборенди, тоді як предметом договору від 10.09.2014 року є оренда нежитлового приміщення, та у договорі визначено розмір орендної плати за оренду приміщення.

Так, відповідно до укладеного між сторонами договору оренди від 10.09.2014 року, відповідачу у тимчасове платне користування передано нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 230,6 кв.м. для розміщення магазина ювелірних виробів.

Тобто, предметом договору дійсно є оренда нежитлового приміщення.

Пунктом 8.10 договору встановлено, що в разі порушення відповідачем термінів оплати орендної плати та/або сплати спожитих комунальних та експлуатаційних послуг більше, ніж на десять банківських днів, відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі орендної плати за три місяці суборенди.

Як зазначає позивач, в тексті договору містить технічна помилка (описка), і замість слова «оренди» мається на увазі слово «суборенди».

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що предметом укладеного між сторонами договору від 10.09.2014 року є оренда нежитлового приміщення; договором урегульовані відносини щодо передачі ФОП ОСОБА_1 в тимчасове користування на умовах оренди ФОП ОСОБА_3 нежитлового приміщення загальною площею 230,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3; зміст договору становлять умови, які стосуються відносин оренди. Відносини суборенди не були предметом даного договору., що також підтверджується актом приймання - передачі від 10.09.2014 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що 03.02.2015 ФОП ОСОБА_1 була надіслана відповідачу претензія стосовно виконання умов договору від 10.09.2014, в якій було зазначено, що розділом 8 договору передбачена відповідальність за порушення «орендарем» термінів оплати орендної плати, у тому числі пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, сума річних та штраф в розмірі орендної плати за три місяці (у разі порушення «орендарем» термінів оплати орендної плати та/або термінів відшкодування вартості спожитих комунальних та експлуатаційних послуг більше, ніж на десять банківських днів (а.с. 11).

За таких обставин, беручи до уваги зміст договору, мету правочину, подальшу поведінку сторін, колегія суддів дійшла висновку про те, в п. 8.10 договору оренди нежитлового приміщення мала місце технічна помилка, тобто замість слова «суборенда» по тексту даного пункту договору слід розуміти «оренда».

Отже, зазначена помилка у визначенні терміну не може вважатися підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за порушення відповідачем термінів оплати орендної плати більше, ніж на десять банківських днів, враховуючи встановлений факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Оскільки пунктом 8.10 договору встановлено розмір штрафу в розмірі орендної плати за три місяці оренди, перевіривши правильність нарахування позивачем штрафу, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 270 000,00 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача і наявності фактів для часткового скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 270 000,00 грн., а також покладанням судових витрат на сторони пропорційно задоволеним вимогам згідно ч. 5 т. 49 ГПК України.

З огляду на зазначене та керуючись 32-34, 43, 49, 84, 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1, м. Суми задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 26.10.15 у справі № 920/1312/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 270 000,00 грн. скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_4, 40022, іден. номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 40030, іден. номер НОМЕР_2) 270 000,00 грн. штрафу., 4050,00 грн. судового збору за звернення з позовною заявою та 4455,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 25.12.15

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.