ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа № 911/4196/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ - БУД,

03118, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Червонозоряний, буд. 115, офіс 703

до Коцюбинської селищної ради,

08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2

про стягнення 100 761,98 грн.

за участю представників:

позивача 1) ОСОБА_1 (довіреність від 17.08.2015);

2) ОСОБА_2 (довіреність від 01.09.22015);

відповідача 1) ОСОБА_3 (довіреність від 09.11.2015 №281/04.08);

2) ОСОБА_4 (довіреність від 09.11.2015 №281/04.08)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-БУД (далі позивач) до Коцюбинської селищної ради (далі відповідач) про стягнення 100 761,98 грн., з яких: 39 727,45 грн. основного боргу, 28 115,28 грн. пені, 3 199,99 грн. три проценти річних та 29 718,95 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобовязань за договором на розроблення проектної документації по обєкту будівництва «Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт Коцюбинське Київської області від 20.12.2012 №192.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.10.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2015 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 06.10.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2015 розгляд справи відкладено на 29.10.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 124/15 від 21.09.2015) надійшла заява позивача від 18.09.2015 про забезпечення позову накладанням арешту на грошові кошти відповідача у межах розміру позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2015 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2015 розгляд справи відкладено на 10.11.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 26787/15 від 10.11.2015) надійшло клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору, відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та підготовки своєї позиції.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.11.2015 продовжено строк розгляду спору у справі №911/4196/15 та оголошено перерву в судовому засідання до 24.11.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 27496/15 від 17.11.2015) надійшли додаткові пояснення позивача від 17.11.2015 №103.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 27535/15 від 18.11.2015) надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов заперечений повністю, з підстав, викладених у відзиві.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 27888/15 від 23.11.2015) надійшло клопотання позивача про залучення документів до матеріалів справи, клопотання задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.11.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю КРАЙ-БУД (далі виконавець) та Коцюбинською селищною радою (далі замовник) укладено договір на розроблення проектної документації по обєкту будівництва Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт Коцюбинське Київської області» (далі Договір), відповідно до пункту 1.1. якого, виконавець зобовязується у 2012 році виконати геолого-розвідувальні роботи для розробки проектної документації та проектні роботи з подальшим отриманням позитивного експертного звіту кошторисної частини робочого проекту в ДП «Укрдержбудекспертиза».

Відповідно до пункту 10.1. Договору, договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012.

Крім того, в подальшому, додатковими угодами від 31.12.2012 №1 та від 31.12.2013 №2 до Договору, сторони продовжили строк дії Договору, спочатку до 31.12.2013, а потім - до 31.12.2014.

Так, за умовами Договору, приймання виконаних робіт проводиться згідно актів виконаних робіт (пункт 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору, ціна Договору включає витрати виконавця, необхідні для виконання робіт за цим Договором, а саме: вартість геолого-розвідувальних робіт, згідно кошторисної документації Додатку №1, складає 12 576,19 грн., в тому числі ПДВ-20% (підпункт 3.1.1. Договору); вартість проектних робіт, згідно кошторисної документації Додатку №1, складає 26 005,63 грн., в тому числі ПДВ-20% (підпункт 3.1.2. Договору); вартість отримання позитивного експертного звіту кошторисної частини робочого проекту по обєкту будівництва в ДП «Укрдержбудекспертиза» складає 1 145,63 грн., в тому числі ПДВ-20% (підпункт 3.1.3. Договору), а загальна вартість робіт цього Договору становить 39 727,45 грн., в тому числі ПДВ-20%.

Відповідно до пункту 5.1. Договору, строк (термін) виконання попередньо зазначених робіт по обєкту реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт Коцюбинське Київської області починається з моменту підписання Договору і завершується до 31 грудня 2012 року.

На виконання умов Договору, позивачем належним чином виконані, а відповідачем прийняті роботи, всього на суму 39 727,76 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт №4 від 24.12.2012, що підписаний уповноваженими представниками та скріплений відбитками печаток обох сторін, копію якого долучено до матеріалів справи.

Проте, як зазначає позивач, в порушення умов Договору, відповідач зобовязання з оплати виконаних позивачем робіт належним чином не виконав, у звязку з чим, наявна заборгованість в розмірі 39 727,76 грн.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову, відповідач зазначає, що проектна документація була розроблена до укладення Договору, крім того, будівельні роботи відповідно до проектної документації проводились в період з 26.11.2012 по 18.12.2012, тобто, за два дні до підписання Договору було закінчено реконструкцію обєкта. З огляду на це, відповідач зазначає, що після підписання Договору, позивач до виконання своїх договірних зобовязань не приступало, жодної проектної документації не розробляло та експертний звіт ДП «Укрдержбудекспертиза» не отримувало.

Господарський суд відхиляє доводи відповідача з огляду на наступне.

Договір, що укладений сторонами, за правовою природою є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з статтею 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 889 Цивільного кодексу України покладає на замовника обовязок, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник (виконавець) не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт, негайно про них заявити (у тому числі, шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Жодних доказів відмови відповідача від підписання наданого позивачем акту здачі-приймання робіт та будь - яких зауважень щодо допущених виконавцем недоліків у виконаних роботах, передбачений умовами Договору, або порушення строків виконання робіт, суду не надано, що свідчить про фактичне прийняття вказаних робіт, в обсягах та за ціною, визначеною в зазначеному акті здачі-приймання робіт від 24.12.2012 №4.

Крім того, як вбачається з наданого позивачем акту здачі-приймання робіт, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання робіт за вищевказаним актом, а також заперечень щодо визначених актом обсягів робіт та їх ціни відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем виконано прийняте на себе зобов'язання по виконанню підрядних робіт, обумовлених Договором, в обсягах, зазначених в акті здачі-приймання робіт, а відповідачем, у свою чергу, прийнято виконання цих робіт без будь - яких зауважень.

При цьому, підписання замовником акту здачі-приймання робіт, який є первинним обліковим документом, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за виконані підрядні роботи.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно з статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктами 4.1.-4.4. Договору, розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником виконаних робіт, які здійснюються на підставі графіку виконання робіт (Додаток №2) та актів приймання виконаних робіт. Протягом 5-ти робочих днів після підписання даного Договору замовник перераховує на особистий рахунок виконавця аванс (попередню оплату), розмір якого не перевищуватиме 30% вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобовязується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом місяця після одержання авансу. По закінченні місячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Подальші розрахунки проводяться шляхом оплати замовником вартості виконаних робіт протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами акту прийому виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт. Протягом 5-ти робочих днів після підписання акту приймання виконаних робіт замовник перераховує на особистий рахунок виконавця кошти згідно актів приймання виконаних робіт та графіку виконаних робіт (Додаток №2).

Зважаючи на вищевказані умови Договору, строк оплати виконаних позивачем підрядних робіт за актом здачі-приймання робіт від 24.12.2012 №4 настав 28.12.2012.

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У свою чергу, відповідач зазначає, що виконав свої договірні зобовязання в частині оплати результатів виконаних робіт, на умовах, визначених Договором. В обґрунтування своїх доводів, відповідач зазначає, що відповідачем як замовником за Договором, протягом пяти робочих днів після підписання акту приймання виконаних робіт подано до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Ірпені Київської області реєстр бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10.12.13 №642, а також платіжне доручення від 10.12.2013 №14 на суму 39 727,45 грн., при цьому, відповідач не несе відповідальність за неперерахування органом Державної казначейської служби України коштів на рахунок позивача (виконавця).

Щодо зазначених доводів відповідача (про належне виконання останнім своїх господарських зобовязань по перерахуванню позивачу коштів за проведення авторського нагляду за будівельними роботами по реконструкції обєкту), суд зазначає наступне.

В силу положень статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який є спеціальним законом, що визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Враховуючи вищевикладене, реєстр бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10.12.13 №642 (Додаток 2 до Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України), який одержаний органом Державної казначейської служби України 13.12.2013, а також платіжне доручення від 10.12.2013 №14 на суму 39 727,45 грн. не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами, що засвідчують факт зарахування грошових коштів в розмірі 39 727,45 грн. на рахунок отримувача - позивача.

Відповідачем подано клопотання (вх. № 26777/15 від 10.11.2015) про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 обласної державної адміністрації та Головного управління Державної казначейської служби у м. Ірпені Київської області.

Відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін; їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора; якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, оскільки рішення не вплине на їх права і обов'язки.

За висновками суду, моментом виконання грошового зобов'язання відповідачем є дата зарахування коштів на рахунок позивача.

При цьому, як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки про надходження за період з 20.12.2012 по 16.10.2015 коштів на рахунок позивача, відкритий в АТ ОСОБА_6 ОСОБА_4 (підписана уповноваженою особою банку та скріплена відбитком його печатки), грошові кошти в розмірі 39 727,45 грн. за виконані підрядні роботи за актом здачі-приймання робіт від 24.12.2012 №4 згідно Договору, на банківський рахунок позивача не надходили.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з вимогою-претензією від 02.09.2013 №2/9, про здійснення розрахунку до 09.09.2013, доказів надання відповідачем відповіді на зазначену претензію або задоволення вимог позивача, матеріали справи не містять.

На підставі аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, дослідження матеріалів та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 39 727,45 грн. основного боргу є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, відповідно, підлягає задоволенню.

Позивач, на підставі пункту 7.2 Договору, заявляє до стягнення з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення у розмірі 28 115,28 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобовязання. Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

З метою всебічного, повного і обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок розміру пені і зясував, що за вірним розрахунком, проведеним судом, вказана позовна вимога підлягає частковому задоволенню, у звязку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 2 947,48 грн.

У звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 3 199,99 грн. та 29 718,95 грн. інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення розмірів 3% річних та інфляційних втрат, зясував, що вказані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірах 3 199,99 грн. процентів річних та 29 160,18 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України та статті 7 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням наявності письмового клопотання позивача, 474,03 грн. судового збору, що надмірно сплачений при поданні позову, поверненню позивачу з державного бюджету не підлягає, з огляду на розгляд судом заяви позивача про забезпечення позову і відмову у її задоволенні, за розгляд якої передбачено сплату судового збору в розмірі 609,00 грн., при цьому, оскільки спір виник в результаті неправомірних дій відповідача, який прострочив виконання зобовязання, відповідно до частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в мінімальному передбаченому законом розмірі суд покладає на відповідача..

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Коцюбинської селищної ради (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-БУД (03118, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Червонозоряний, буд. 115, офіс 703, ) 39 727 (тридцять девять тисяч сімсот двадцять сім) грн. 45 коп. основного боргу, 2 947 (дві тисячі девятсот сорок сім) грн. 48 коп. пені, 3 199 (три тисячі сто девяносто девять) грн. 99 коп. три процента річних, 29 160 (двадцять девять тисяч сто шістдесят) грн. 18 коп. інфляційних втрат та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 18.12.2015.

Суддя С.О. Саванчук