РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015Справа №910/17391/14

За позовом Заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах

держави в особі Державної екологічної інспекції у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне управління охорони навколишнього природного середовища в м. Києві

про стягнення 48 804,75 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від прокуратури Лиховид О.С. - представник за посвідченням від 05.09.2012;
від позивача не з'явились;
від відповідачане з'явились;
від третьої особине з'явились

В судовому засіданні 18.12.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у м. Києві про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" 48 804,75 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства шляхом забору підземних вод при відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 26.09.2012 по 26.12.2013.

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.09.2014 у справі № 910/17391/14 позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у м. Києві 48 804 грн. 75 коп. збитків, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" в дохід Державного бюджету України 1827 грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" залишено без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 04.09.14 у справі № 910/17391/14 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.15 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" задоволено частково, рішення господарського суду м. Києва від 04.09.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 у справі № 910/17391/14 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Відповідно до вимог ст. 2-1 ГПК України справу № 910/17391/14 передано для подальшого розгляду судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.10.2015 суд прийняв справу № 910/17391/14 до свого провадження та призначив до розгляду у судовому засіданні 18.11.2015.

В судовому засіданні 18.11.2015 було оголошено перерву до 02.12.2015.

Відповідно до ст.. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

27.11.2015 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення прокуратури м. Києва, відповідно до яких орган прокуратури зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державне управління охорони навколишнього природного середовища в м. Києві станом на 25.11.2015 перебуває в стані припинення. Таким чином, станом на даний час третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача., продовжує залишатися Державне управління охорони навколишнього природного середовища в м. Києві.

У судовому засіданні 02.12.2015 представники сторін надали пояснення по суті спору, представники прокуратури та позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти позову заперечував.

У судових засіданнях 02.12.2015 та 16.12.2015 було оголошено перерви до 16.12.2015 та 18.12.2015 відповідно.

11.12.2015 через канцелярію суду відповідач надав письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких зазначає, що на виконання вимог Водного кодексу України, Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого Постановою КМУ від 13.03.2002 № 321, 24.09.2012 відповідачем було подано відповідні документи для подальшого отримання дозволу на спеціальне водокористування, що підтверджується описом документів, прийнятих від ТОВ «МАГ-2000» (реєстраційний № 01104-02). Відповідач зазначає, що оскільки Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києва було порушено встановлений законодавством місячний термін на направлення відмови, то застосовується принцип мовчазної згоди і відповідно до такого принципу ТОВ «МАГ-2000» набуло право на провадження дій із забору підземних вод без отримання дозволу на спеціальне водокористування з 25.09.2012р. Відповідач зазначає, при здійсненні забору води з 25.09.2012 року на виконання вимог законодавства товариством сплачувались податки. Позивач стверджує, що в порушення ч.2 ст.19 Конституції України, ст. 56 Водного кодексу України, Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, що затверджений постановою КМУ від 13.03.02 № 321, Державна екологічна інспекція у м. Києві ототожнила поняття «підстави для припинення спеціального водокористування» та «порядок припинення права спеціального користування» та без прийняття відповідного рішення провела позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства та склала акт перевірки від 27.12.2013 року № 05/2168, який є нікчемним, як і всі документи складені в подальшому Державною екологічною інспекцією у м. Києві на підставі даного акту. Відповідач стверджує, що у нього виникло право здійснення забору підземних вод без отримання дозволу на спеціальне водокористування з 25.09.2012 року, а тому позивачем необґрунтовано обраховані збитки з обсягів води забраної зі свердловини, що призвело до необґрунтованого нарахування збитків в сумі 48 804,75 грн.

17.12.2015 через канцелярію суду відповідач надав витребувані судом документи, а саме довідку щодо обліку спожитої води за період з 26.09.2012 по 07.11.2012, а також повідомив про неможливість забезпечити явку представника у судове засідання 18.12.2015 та просив провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 18.12.2015 з'явився представник органу прокуратури, який позовні вимоги підтримав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

25 вересня 2009 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києві (далі - третя особа) Товариству з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" (далі - відповідач) видано дозвіл на спеціальне водокористування № УКР-738-Кіє терміном дії з 25.09.2009 до 25.09.2012. Дозвіл видано щодо водного об'єкту: підземні води0 одна артезіанська свердловина, 60/Чер. Дніпро, за адресою м. Київ, вул. Радистів, 73.

Як вбачається з матеріалів справи, з 24.12.2013 по 27.12.2013 Державною екологічною інспекцією у м. Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000".

Під час перевірки ТОВ "МАГ - 2000" за адресою: м. Київ, вул. Радистів, 73 виявлено, що на підприємстві знаходиться свердловина, підприємством здійснюється спеціальне водокористування на підставі дозволу № УКР-738 Кіє, виданого 25.09.2009 Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища, термін дії якого закінчився 25.09.2012 та не поновлений в установленому законом порядку, чим порушено вимоги ст.ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 44, 49, 93, 110 Водного кодексу України.

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у м. Києві було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 05/2168а від 27.12.2013, яким зафіксовано здійснення ТОВ "МАГ-2000" самовільного забору підземних вод при відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 26.09.2012 по 26.12.2013.

Державною екологічною інспекцією у м. Києві директору ТОВ "МАГ-2000" вручено припис № 05/1110п від 27.12.2013 про усунення виявлених порушень законодавства, згідно якого відповідача зобов'язано в строк до 04.02.2014 отримати дозвіл на спеціальне водокористування свердловиною або розробити робочий проект ліквідаційного санітарно-технічного тампонажу свердловини, надати до Державної екологічної інспекції у м. Києві довідку щодо забору підземних вод за період з 26.09.2009 по 27.12.2013, а в строк до 17.01.2014 - здійснювати первинний облік за формою ПОД-11.

Крім того, відносно керівника ТОВ "МАГ - 2000" Державною екологічною інспекцією у м. Києві складено протокол № 004015 про адміністративне правопорушення від 27.12.2013, та винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнення штрафу у розмірі 136,00 грн.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища міста Києва відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.07.2009 року № 389, зареєстрованої в Мін'юсті 14.08.2009 року за № 767/16783, було здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних державі ТОВ «МАГ-2000» внаслідок самовільного забору підземних вод при відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 26.09.2012 по 26.12.2013 року, відповідно до якого загальна сума заподіяних відповідачем державі збитків становить 48 804,75 грн.

Державною екологічною інспекцією у м. Києві надіслано на адресу відповідача претензію № 43 від 24.03.2014 з пропозицією у місячний строк сплатити в добровільному порядку нараховану суму завданих державі збитків у розмірі 48 804,75 грн., яку було вручено уповноваженому представнику відповідача 26.03.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 2012 року відповідач звернувся до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в м. Києві з заявою реєстр. № 01104-02, що підтверджується описом документів прийнятих від суб'єктів господарювання ТОВ «МАГ-2000» для отримання дозволу на спеціальне водокористування. До заяви відповідачем було додано наступні документи: заява згідно постанови КМУ від 07.12.2005 № 1176, клопотання, нормативний розрахунок водоспоживання та водовідведення, погодження «Українська геологічна компанія»/ДБУВР; результати аналізів якості підземних вод; водно-балансова схема; динаміка водоспоживання та водовідведення; умови на скид стічних вод у міськканалізацію / договір на вивіз рідких побутових відходів; результати аналізів якості стічних вод, що скидаються системами каналізації та дощової мережі від очисних споруд; паспорт свердловини; звіт про виконання умов дозволу на спец. водокористування, протокол дослідження питної води та дозвіл на спеціальне водокористування.

Докази надання третьою особою відповідачу відповіді (відмови) на вказану заяву у встановлений законодавством строк в матеріалах справи відсутні.

27 квітня 2015 року Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища, за результатами розгляду заяви відповідача, видано ТОВ «МАГ-2000» дозвіл на спеціальне водокористування № УКР-738-Кіє терміном дії з 27.04.2015 до 27.04.2018 року. Дозвіл видано щодо водного об'єкту: підземні води - одна артезіанська свердловина, 60//Чер.Дніпро.

Спір виник в зв'язку з тим, що на думку органу прокуратури та позивача відповідач своїми діями внаслідок самовільного забору підземних вод в період з 26.09.2012 по 26.12.2013 завдав державі збитки внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 48804,75 грн.

Оцінюючи подані учасниками процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Водного кодексу України, водні об'єкти є виключною власністю народу України, який здійснює право власності на води через місцеві Ради народних депутатів. Місцеві Ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього середовища, координують діяльність відповідних спеціально уповноважених державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів на території місцевої Ради, формують і використовують місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища у складі місцевих бюджетів.

Статтею 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов'язані, зокрема, здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно із ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Порядок видачі, переоформлення та анулювання дозволу на спеціальне водокористування (далі - дозвіл) регламентовано Законом України „Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 p. №2806-IV, а також Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, що затверджений постановою КМУ від 31.03.2002 № 321 та Положенням про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів, що затверджене постановою КМУ від 10.08.1992 № 459 в частині, що не суперечить вказаному Закону.

Статтею 49 Водного кодексу України встановлено, що порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 1 Закону України ,,Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Частиною 4 ст. 4-1 Закону України ,,Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" встановлено, що строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 4 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002р. №321, клопотання водокористувачів розглядаються, а дозволи видаються в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач із заявою про видачу Дозволу звертався до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в м. Києві 24.09.2012 року (реєстраційний № 01104-02). Рішення про відмову у встановлений законодавством місячний термін прийнято не було, відповідь на заяву відповідачу не направлено.

Згідно ч.5 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається. При цьому письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення (письмове повідомлення місцевого дозвільного органу надається державному адміністратору) із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.

У разі усунення суб'єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб'єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ч. 6 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у разі, якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкту господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Аналогічні положення містяться і в п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №77 від 27.01.2010 "Про деякі питання застосування принципу мовчазної згоди".

Отже, за змістом наведених норм право на проведення певних дій щодо здійснення господарської діяльності без отримання дозволу (у даному випадку здійснення забору підземних вод) виникає у разі недотримання дозвільним органом визначеного нормами чинного законодавства строку для надіслання відповіді щодо розгляду заяви про видачу документа дозвільного характеру і не ставиться в залежність від причин відмови у такій видачі, зробленій поза межами встановленого строку.

Відповідно до п. 1.3. Роз'яснення вищого Арбітражного Суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" від 27.06.2001 р. № 02-5/744, розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача.

Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, у відповідності до вимог статті 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Отже, відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою; вина. Наявність всіх зазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що не отримавши в установлені законодавством строки відповіді на заяву від 24.09.2012 року, згідно принципу мовчазної згоди ТОВ "МАГ-2000" мало право здійснювати спеціальне водокористування без отримання відповідного Дозволу з 08.11.2012 року (через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкту господарювання).

В той же час суд зазначає, що термін дії попереднього дозволу відповідача на спеціальне водокористування сплив 25.09.2012, а ТОВ «МАГ-2000» звернулось із заявою на отримання наступного дозволу тільки 24.09.2012, тому в період з 26.09.2012 по 07.11.2012 принцип мовчазної згоди до вказаних правовідносин застосований бути не може, оскільки відповідач мав своєчасно (з урахуванням встановлених законодавством строків для розгляду відповідних документів) звернутись до компетентного органу за отриманням чергового дозволу.

Суд зазначає, що Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища міста Києва відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 389 від 20.07.2009 року, що зареєстрований Міністерством юстиції України 14.08.2009 року за № 767/16783 (далі - Методика), було здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних державі ТОВ "МАГ-2000" внаслідок самовільного забору підземних вод за період з 26.09.2012 по 26.12.2013, відповідно до якого загальна сума заподіяних державі збитків склала 48804,75 грн. (а.с. 25).

Відповідно до п.9.1 Методики 9.1. розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн, здійснюється за формулою З сам = 100 х W х Тар,

де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м 3; Тар - розмір, грн/100 м 3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 м 3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Пунктом 9.2 Методики передбачено, що фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Згідно довідки ТОВ «МАГ-2000» (вих.. № 114 від 17.12.2015р.) фактичний об'єм води, що був використаний відповідачем в період з 26.09.2012 по 07.11.2012 становить 108,00 м 3.

Отже, враховуючи те, що відповідач безпідставно використовував водні ресурси без застосування принципу мовчазної згоди з 26.09.2012 по 07.11.2012 з нього підлягає стягненню за розрахунком суду: 100 х108 м 3 х 0,4905 грн. = 5297,40 грн.

Враховуючи те, що відповідач був обізнаний про недопустимість здійснення водокористування без відповідного дозволу, відсутність рішення компетентного органу про припинення права спецводокористування не спростовує вину відповідача у заподіянні шкоди за вказаний період.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: стягненню з відповідача збитків в сумі 5297,40 грн. до Державного бюджету України, в іншій частині позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 29, 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" (02089, м. Київ, вул. Радистів, 73, ідентифікаційний код 30978161) на користь Державного бюджету України збитки завдані державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 5297 (п'ять тисяч двісті дев'яноста сім) грн. 40 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГ-2000" (02089, м. Київ, вул. Радистів, 73, ідентифікаційний код 30978161) на користь Державного бюджету України (за реквізитами отримувач: ГУ ДКСУ у м. Києві, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 3001, код платежу: 22030001) судовий збір в розмірі 198 (сто дев'яносто вісім) грн. 31 коп.

4. В частині стягнення 43507 грн. 35 коп. збитків відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.12.2015

Суддя Пукшин Л.Г.