номер провадження справи 33/162/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 Справа № 908/5857/15

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» (юридична адреса: 69012, м. Запоріжжя, вул. К. Маркса, 49; поштова адреса: 69057, м.Запоріжжя, вул. О. Матросова, 8-а)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРТРЕЙД» (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 8)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 03.08.2015 р.;

від відповідача : не зявився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРТРЕЙД» суми попередньої оплати 20100 грн. за договором поставки № 1943 від 12.11.2015 р.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки № 1943 від 12.11.2015 р., позивач перерахував відповідачу грошові кошти (попередню оплату) на загальну суму 20100,00 грн., проте відповідач свої зобовязання по поставці товару в обумовлений пунктом 3.4 договору строк не виконав. Товар на суму 20100,00 грн. відповідачем позивачу поставлено не було. Посилаючись на приписи статей 525, 526, 530, ч.2 ст. 693 Цивільного Кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.11.2015 р. порушено провадження у справі № 908/5857/15, розгляд якої призначено на 22.12.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні 22.12.2015р. підтримав позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 22.12.2015 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив; письмового відзиву на позов та інших витребуваних судом доказів не надав.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.12.2015 р. місцезнаходження ТОВ «МАСТЕРТРЕЙД» визначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за адресою: 69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 8.

На вказану адресу відповідачу направлялася ухвала господарського суду від 26.11.2015 р. про порушення провадження у справі № 908/5857/15 і призначення її до розгляду на 22.12.2015 р. (з інформацією про час та місце судового розгляду справи).

За таких обставин, відповідач є повідомленим належним чином про час і місце судового розгляду справи.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутності відповідача.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 22.12.2015 р. справу розглянуто по суті спору; прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 12.11.2015р. між позивачем (Покупцем) та відповідачем (Постачальником) був укладений договір поставки № 1943 (надалі Договір), за умовами якого Постачальник зобовязався поставити у власність Покупця товар, визначений у п.1.2 цього договору, а Покупець прийняти та оплати товар на умовах Договору.

Пунктом 1.2 договору поставки визначено, що товаром, який підлягає поставці згідно умов цього договору, є: Нітроамофоска 16:16:16 у мішках по 50кг. у кількості двох тон за ціною 10050,00грн. (із ПДВ) за одну тону - на загальну суму 20100,00грн.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що поставка товару за цим договором здійснюється на умовах EXW, Інкотермс 2010, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Степова, 1. Поставка товару здійснюється постачальнкиом шляхом передачі товару покупцеві, що є стороною за цим договором або особі, визначеній покупцем в якості одержувача.

Пунктом 3.4 договору відповідач прийняв зобовязання здійснити поставку товару повністю чи окремими партіями за вибором постачальника протягом 7 днів із дня повної оплати товару.

Пунктом 4.1 договору сторони передбачили, що поставка товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати. Всі розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковій формі платіжним дорученням (п.4.2 договору).

12.11.2015р. відповідачем було надано позивачу рахунок фактуру № СФ-08828 від 12.11.2015р. на здійснення попередньої оплати за товар: Нітроамофоска 16:16:16 (Росія) на суму 20100,00грн. (із ПДВ).

Платіжним дорученням № 543 від 12.11.2015р. позивач оплатив суму 20100,00грн. попередьної оплати, виконавши зі свого боку зобовязання, прийняте перед відповідачем згідно до умов п.4.1, 4.2 договору поставки.

Оскільки в обумовлений пунктом 3.4 договору 7-ми денний строк з моменту оплати, товар не був переданий позивачу, позивач керуючись ч.2 ст. 693 ЦК України звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача суми 20100грн. попередньої оплати.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 662 ЦК України встановлений обовязок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк відповідно до положень ст. 530 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як свідчать матеріали справи, з боку позивача зобовязання за Договором були виконані належним чином. Платіжним дорученням № 543 від 12.11.2015р. позивач оплатив суму 20100,00грн. попередьної оплати, виконавши зі свого боку зобовязання, прийняте перед відповідачем згідно до умов п.4.1, 4.2 договору поставки.

Відповідачем товар на суму 20100,00 грн. в обумовлений пунктом 3.4 договору 7-ми денний строк поставлений не був ані в повному обсязі, ані частково (партією).

Як зазначено в позовній заяві, сума не отовареної попередньої оплати складає 20100,00 грн.

Згідно до ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до висновку постанови Верховного суду України від 28.11.2011р. у справі № 43/308-10, зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобовязання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Верховний Суд України встановив, що оскільки законом не визначено форму предявлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі формі позову.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2015р. підтвердив, що станом на момент судового розгляду справи, товар на суму 20100,00 грн. відповідачем не поставлено і грошові кошти з попередньої оплати не повернуто. Позивач надав довідку від 22.12.2015р., що станом на вказану дату заборгованість відповідача становить суму 20100,00грн.

Таким чином, оскільки відповідач у встановлений Договором строк, обовязок по поставці товару не виконав, тому позовна вимога позивача про стягненя суми 20100,00 грн. є законною, обгрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у сумі 1218,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРТРЕЙД» (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 8, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» (юридична адреса: 69012, м. Запоріжжя, вул. К. Маркса, 49; поштова адреса: 69057, м.Запоріжжя, вул. О. Матросова, 8-а, ) суму 20100 (двадцять тисяч сто) грн. 00 коп. боргу з попередньої оплати та суму 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 22.12.2015р.

Суддя М.В. Мірошниченко