ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р. Справа № 909/1100/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Шіляк М. А., судді Фанди О. М., судді Гриняка Б. П., секретар судового засідання Феденько Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

с. Красник, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78705

адреса для листування: ОСОБА_3, вул. Коцюбинського, 25/23, м. Тернопіль, 46002

до відповідача: Красницької сільської ради Верховинського району

Івано-Франківської області

вул. І. Франка,14, с. Красник, Верховинський район,

Івано-Франківська область, 78705

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичних осіб ОСОБА_4 (с. Красник, Верховинського району, Івано-Франківської області, 78705) та ОСОБА_5 (с. Красник, Верховинського району, Івано-Франківської області, 78705)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 підприємства "Карпати", с. Красник, Верховинського району, Івано-Франківської області, 78705

про визнання незаконним та скасування рішення № 37/2.2015 засідання 37 позачергової сесії Красницької сільської ради 6-го демократичного скликання від 01.07.2015 р.

За участю:

від позивача: ОСОБА_3 - представник, (довіреність реєстр. № 1112 від 12.10.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_7 - сільський голова (доручення № 48 від 11.10.2015 р.);

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичних осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

в засіданні приймає участь: ОСОБА_8 - НОМЕР_1 від 22.02.2002 р. виданий Верховинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Івано-Франківської області подано позов ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 до Красницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення № 37/2.2015 засідання 37 позачергової сесії Красницької сільської ради 6-го демократичного скликання від 01.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2015 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 13.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13.10.2015 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичних осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 29.10.2015 р.

До господарського суду Івано-Франківської області подано зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Красницької сільської ради Верховинського району, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про скасування рішення сесії Красницької сільської ради 4-го демократичного скликання від 25.01.2006 р. "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки приватного підприємця ОСОБА_2 та виділення її в оренду терміном на 25 років" в частині визначення терміну передачі земельної ділянки в оренду та зобов'язати Красницьку сільську раду розірвати із ОСОБА_2 ОСОБА_9 оренди земельної ділянки площею 0,4598 га, укладений 30.01.2006 р. та передати її в користування власникам майнового паю.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13.10.2015 р. у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (вх. № 10810/15 від 13.10.2015 р.) відмовлено.

В судовому засіданні 29.10.2015 р. судом оголошено перерву до 12.11.2015 р., про що представників сторін повідомлено під розписку.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2015 р. повернуто ОСОБА_4 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. сплачений згідно квитанції № 0.0.446515943.1 від 13.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 12.11.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_10 підприємство "Карпати" та справу № 909/1100/15 призначено до колегіального розгляду.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2015 р. призначено справу до колегіального розгляду в судовому засіданні на 03.12.2015 р.

В судовому засіданні 03.12.2015 р. судом оголошено перерву до 16.12.2015 р., про що представників сторін повідомлено під розписку.

Представник позивача позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позову зазначено, що 30.01.2005 р. між ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 та Красницькою сільською радою укладено ОСОБА_9 оренди земельної ділянки. Термін дії договору 25 років. Рішення про вилучення з користування земельної ділянки площею 0,30 га є фактично припиненням права користування частиною земельної ділянки. Оскаржуваним рішенням надано дозвіл ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку площею 0,30 га для обслуговування майнового паю - нежитлової будівлі лісопильного цеху, що знаходиться в с. Красник по вул. Зозуляка, 1 із земель комунальної власності сільської ради, що порушує вимоги ст. 123 Земельного кодексу України, а саме письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Позивачем жодних згод на вилучення земельної ділянки з користування не надавалося. Оскаржуваним рішенням зобов'язано позивача внести зміни в ОСОБА_9 оренди земельної ділянки від 30.01.2015 р. Відповідно ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Позивач згоду на зміну умов договору не надавав. На час прийняття оскаржуваного рішення жодних судових рішень, які зобов'язували позивача внести зміни в ОСОБА_9 оренди земельної ділянки не існує.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях проти позову та просив суд у позові відмовити. В обґрунтування заперечень зазначено, що пунктом 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських рад віднесено розгляд на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин. У відповідності до пунктів 2-4 Договору оренди від 30.01.2006 р. земельна ділянка виділялася позивачу для обслуговування будівлі - лісопильного цеху, який взяв в оренду на 10 років в пайотримачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (п. 1.1. розділу 1 Договору про передачу паю в користування від 18.04.2005 р.). 18.04.2015 р. термін дії Договору за користування майновими паями закінчився. Сторонами продовжений не був, підстав продовження подальшої оренди земельної ділянки в ОСОБА_2 не було. В процесі оренди земельної ділянки між сторонами виникли інші випадки, як надають право відповідачу змінити умови договору. Пунктом 1 статті 28 Договору оренди на орендодавця покладалися обов'язки забезпечувати відповідно до Закону права третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки. В даному випадку третіми особами виступали майнотримачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які, щоб узаконити своє право користування паями, після закінчення терміну передачі майнового паю в оренду ОСОБА_2, 15.05.2015 р. звернулись з заявами до виконкому сільської ради про надання їм згоди на виготовлення технічного паспорту на дану будівлю, додавши до них відповідні документи, що підтверджують факт виділення їм майнових паїв загальними зборами пайовиків КСП "Карпати" (протокол № 1 від 21.05.2015 р.). Виконком сільської ради рішенням № 4.81 та № 4.82 від 21.05.2015 р. надав дозвіл ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на оформлення права власності на 1/2 частину кожному нежитлової будівлі лісопильного цеху, що знаходиться в с. Красник по вул. Зузяка, 1. 03.06.2015 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до виконкому сільської ради з заявами про присвоєння поштової адреси на приміщення лісопильного цеху з метою проведення поштової адреси на приміщення лісопильного цеху з метою проведення процедури реєстрації права власності на нього, подавши при цьому копію технічного паспорту на будівлю, виготовленого ОКП "Коломийське МБТІ" 29.05.2015 р. Виконкому сільської ради прийняв рішення про присвоєння поштової адреси на лісопильний цех і надав всі необхідні документи щоб майнотримачі набули права власності, зареєструвавши його в Реєстраційній службі Верховинського районного управління юстиції. Проте, Реєстраційна служба відмовила ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в реєстрації права власності на майновий пай зсилаючись на ст. 49 Постанови Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно їх обтяжень", якою заборонено реєструвати речові права на нерухоме майно без документів що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт нерухомості. Виходячи з положень частин 2,3 статті 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" якими передбачено, що пай є власністю члена підприємства, а також керуючись положеннями п. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" та с. 120 Земельного кодексу України, власники майнових паїв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися з клопотанням до Красницької сільської ради на згоду виділення земельної ділянки для обслуговування їх майнового паю - лісопильного цеху. Заяву розглянуто на засіданні 36 сесії сільської ради 14.06.2015 р. У зв'язку з відсутністю землекористувача ОСОБА_2, який повинен був дати згоду на вилучення з користування земельної ділянки для обслуговування паїв, розгляд заяви відклали до наступної сесії. ОСОБА_2 відмовився надавати добровільну згоду на вилучення з користування частини земельної ділянки, мотивуючи тим, що договір оренди не закінчився.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичні особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та ОСОБА_10 підприємство "Карпати" в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених у поясненнях щодо заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд встановив наступне.

30.01.2005 р. між ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 та Красницькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області укладено ОСОБА_9 оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 2 Договору оренди земельної ділянки від 30.01.2005 р. в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4598 га.

Відповідно до пунктів 3-4 Договору оренди земельної ділянки від 30.01.2006 р. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна будівля, а також інші об'єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівлі, будівель, споруд та інших об'єктів.

ОСОБА_9 оренди земельної ділянки від 30.01.2005 р. укладено на 25 (двадцять п'ять) років, починаючи з дати його державної реєстрації (п. 8 Договору). ОСОБА_9 зареєстровано в Верховинському відділі РФДЗК, про що у книзі записів державної реєстрації Договорів оренди землі вчинено запис за № 1 від 27.02.2006 р.

18.04.2005 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 укладено Договори на передачу паю в постійне користування, терміном на 10 років.

01.07.2015 р. 37 засіданням позачергової сесії Красницької сільської ради 6-го демократичного скликання прийнято рішення № 37/2.2015 яким вирішено: вилучити з користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0.30 га та перевести її у землі запасу сільської ради; дати дозвіл ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку площею 0,30 га для обслуговування майнового паю - нежитлової будівлі лісопильного цеху, що знаходиться в селі Красник по вул. Зозуляка, 1 із земель комунальної власності сільської ради; зобов'язано підприємця ОСОБА_2 внести зміни в договір оренди земельної ділянки від 30.01.2006 р. та виготовити право установчі документи на користування земельною ділянкою площею 0,1598 га. (пункти 1-3 Рішення).

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими виходячи з наступного.

За змістом статей 13, 14 Конституції України, статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Відповідно до ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно положень ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, ОСОБА_8 міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, ОСОБА_8 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України.

Право постійного землекористування є безстроковим та може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

У відповідності до ст. 141 ЗК України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Вказаною статтею не передбачено таку підставу, як зміна обставин.

Статтею 123 ЗК України передбачено, що у разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (проекту відведення) із вилученням земельної ділянки обов'язковою є письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально. Позивачем жодних згод на вилучення земельної ділянки з користування не надавалося, що не заперечується і відповідачем.

Оскаржуваним рішенням зобов'язано позивача внести зміни в ОСОБА_9 оренди земельної ділянки від 30.01.2015 р. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. На час прийняття оскаржуваного рішення жодних судових рішень, які зобов'язували б позивача внести зміни в ОСОБА_9 оренди земельної ділянки не існує.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, враховуючи також положення ч. 1 ст. 21 ЦК України згідно із якою суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушу цивільні права або інтереси та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" згідно із якою акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Пунктом 1 статті 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

ОСОБА_9 оренди земельної ділянки від 30.01.2005 р. укладено на 25 (двадцять п'ять) років, починаючи з дати його державної реєстрації (п. 8 Договору). ОСОБА_9 зареєстровано в Верховинському відділі РФДЗК, про що у книзі записів державної реєстрації Договорів оренди землі вчинено запис за № 1 від 27.02.2006 р.

Відповідно до пунктів 3-4 Договору оренди земельної ділянки від 30.01.2006 р. укладений між ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 та Красницькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області на земельній ділянці в с. Красник знаходиться об'єкт нерухомого майна будівля, а також інші об'єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівлі, будівель, споруд та інших об'єктів.

Згідно із Договорами на передачу паю в постійне користування від 18.04.2005 р. в оренду ОСОБА_2 передавалось наступне майно: рама лісопильна вартістю 1 273,65 грн., частина приміщення пилорами вартістю 627,31 грн., рельси вартістю 702,02 грн., частина козлового крану вартістю 969,58 грн. та рама лісопильна вартістю 1 273,65 грн., частина приміщення пилорами вартістю 627,31 грн., частина кран-балки вартістю 1 033,56 грн., станок заточний вартістю 200 грн., частина козлового крану вартістю 292,55 грн., щит електричний вартістю 300,6 грн.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2015 р. по справі № 340/486/15-ц (номер провадження № 2/340/250/15) позов задоволено та визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право спільної часткової власності в рівних частках на будівлю лісопильного цеху загальною площею 345,4 м. кв., яка знаходиться в с. Красник по вул. В. Зузяка, 1 Верховинського району Івано-Франківської області. Рішення набрало законної сили 22.09.2015 р., про що є відмітка на копії рішення. Як вбачається з рішення назване майно було виділено в рахунок паю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при розпаюванні майна селянської спілки.

Частиною 3 статті 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

19.04.2015 р. Договори про передачу паю в постійне користування закінчилися. Умовами цих договорів було передбачено переважне право позивача на продовження Договорів або їх викуп. Однак таке право не було реалізоване і фактично, договори оренди паїв закінчились з 19.04.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема відповідно до п. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Обставини даної справи свідчать про те, що з моменту закінчення строку оренди майнових паїв (лісопильний цех) неможливе настання правових наслідків у вигляді обслуговування орендарем (позивачем) названого об'єкту нерухомості, отже з цього моменту підлягає визнанню недійсним ОСОБА_9 оренди земельної ділянки від 30.01.2005 р.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК України, судовий збір по справі слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного у відповідності до ст. ст. 13, 14, 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 21, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 123, 124, 127, 128, 141 Земельного кодексу України та керуючись ст. ст. 35, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України та користуючись повноваженнями, що надані п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до Красницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 підприємства "Карпати" про визнання незаконним та скасування рішення № 37/2.2015 засідання 37 позачергової сесії Красницької сільської ради 6-го демократичного скликання від 01.07.2015 р. задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення № 37/2.2015 засідання 37 позачергової сесії Красницької сільської ради 6-го демократичного скликання від 01.07.2015 р.

Визнати недійсним з 19.04.2015 р. ОСОБА_9 оренди земельної ділянки від 30.01.2006 р. укладений між Красницькою сільською радою та ОСОБА_2

Стягнути з Красницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (вул. І. Франка,14, с. Красник, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78705) на користь ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Красник, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78705) 1218,00 грн. (одна тисяча сто вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.12.2015 р.

Головуючий суддя М. А. Шіляк

Суддя О. М. Фанда

Суддя Б. П. Гриняк