ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 916/4853/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів Савицького Я.Ф, ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 16.12.2015 р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реставратор-1946"

на рішення господарського суду Одеської області від 28.04.2015 року

по справі № 916/4853/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Реставратор-1946"

до відповідача: Департаменту капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області

про стягнення 746376,00 грн.,

У судовому засіданні 16.12.2015 р. згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Реставратор-1946" (далі також ТОВ "Реставратор-1946", позивач) звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Департаменту капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (далі також Департамент, відповідач) про стягнення 746376,00 грн. витрат по охороні обєкту „Будівництво лікувального корпусу на 297 ліжок Одеської обласної дитячої клінічної лікарні по вул. Академіка Воробйова, 3 житловий район „Слобідка-2, Суворовський район м. Одеси за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 192 від 22.12.2010 р.

У правове обґрунтування позову ТОВ "Реставратор-1946" послалось на ст. 173 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530, 875, 879 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2015 р. відповідно до ст. 27 ГПК України до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.04.2015 р. у справі № 916/4853/14 (головуючий суддя Волков Р.В., судді: Панченко О.Л., Желєзна С.П.) у задоволенні позовних вимог ТОВ "Реставратор-1946" до Департаменту за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення 746376,00 грн. відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Реставратор-1946" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ "Реставратор-1946" підтримав свої доводи та правову позицію щодо оскаржуваного рішення суду.

Департамент капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації та Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими повідомленнями з відміткою підприємства поштового звязку про вручення поштових відправлень, не скористались своїм процесуальним правом прийняти учать у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 22.12.2010 р. між ОСОБА_3 управлінням капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (замовник), правонаступником якого є позивач, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Реставратор-1946 (генпідрядник) укладено договір № 192 про закупівлю робіт за державні кошти (далі також Договір), за умовами якого генпідрядник зобов'язується виконати роботи з будівництва, зазначені у проектній документації, згідно з умовами даного договору, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 1.2. договору предмет закупівлі - будівництво лікувального корпусу на 297 ліжок Одеської обласної дитячої клінічної лікарні по вул. Академіка Воробйова, 3, житловий район „Слобідка-2, Суворовський район м. Одеси.

Згідно п. 3.1. договірна ціна є динамічною, визначається на підставі переговорів між замовником і генпідрядником, затверджується протоколом погодження договірної ціни на закупівлю робіт та становить 366 202 083,00 грн. з ПДВ, у тому числі: договірна ціна будівельно-монтажних робіт 178 906,993 тис. грн.; придбання обладнання на суму - 187168,940 тис. грн.; договірна ціна пусконалагоджувальних робіт - 126,150 тис. грн. Протокол погодження договірної ціни є невід'ємною частиною цього договору. Розрахунок ціни має бути наданий у друкованому вигляді та додатково на магнітному носії (СД диск) бажано у програмному комплексі АВК-5 або у програмному комплексі, який взаємодіє з ним в частині передачі кошторисної документації та розрахунків договірних цін. Погодження договірної ціни замовником здійснюється з урахуванням затвердженого складу та вартості матеріальних ресурсів Держбудекспертизою, з урахуванням коштів, що враховують інфляційні процеси.

У п. 4.1. договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення типових форм Кб-3, Кб-2в (розрахованої за допомогою програмного комплексу АВК-5 або у програмному комплексі, який взаємодіє з ним в частині передачі кошторисної документації та розрахунків договірних цін), підписаними представниками сторін при умові наявності коштів на рахунку замовника.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що замовник здійснює авансування в розмірі 30% річного обсягу робіт на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів строком на три місяці. Генпідрядник повинен використати аванс протягом трьох місяців після одержання. По закінченні тримісячного терміну, невикористані суми авансу повертаються замовнику.

Приймання актів виконаних робіт здійснюється замовником до 25 числа звітного місяця з наступною перевіркою фактичних витрат генпідрядника (п. 4.7. договору).

Строк виконання робіт визначено в п. 5.1 договору та становить 36 місяців (грудень 2010 року грудень 2013 року) з моменту укладення цього договору.

У силу п. 5.4.1 Договору генпідрядник відповідає за охорону будівельного майданчика, його освітлення, огородження, дотримання санітарних і пожежних вимог, складування будівельних матеріалів, розміщення техніки і їхню цілість, а також відповідає за охорону праці і техніку безпеки.

Згідно п. 5.4.3 Договору замовлення, постачання, приймання, розвантаження, складування, охорона та подача на будівельний майданчик матеріалів, конструкцій, виробів здійснюється силами генпідрядника, який контролює якість, кількість і комплектність ресурсів, на ньому лежить ризик їх випадкової втрати і пошкодження до моменту здачі обєкту в гарантійну експлуатацію.

Пунктом 7.6 Договору сторони передбачили, що генпідрядник несе майнову відповідальність за збереження виконаних робіт, наслідки за їх пошкодження або загибелі, до здачі обєкта в експлуатацію.

У подальшому сторонами укладено додаткову угоду № 31 від 21.08.2012 р. щодо доповнення пункту 5.1 договору підпунктом 5.1.2, згідно якого строк виконання робіт у 2012 році - серпень-грудень 2012 року. Також цією додатковою угодою пункт 4.2 договору доповнено підпунктом 4.2.2, у відповідності до якого замовник приймає на себе зобов'язання перерахувати генпідряднику аванс у розмірі 30 % від вартості обсягу робіт 2012 року, що становить 2 300 тис. грн. (два мільйони триста тисяч гривень) на придбання та доставку матеріалів, конструкцій, виробів, що потрібні для виконання робіт. Генпідрядник повинен використати аванс протягом 3-х місяців після одержання. Замовник здійснює попередню оплату лише тих товарів і робіт, що передбачається поставити та виконати протягом поточного бюджетного року (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2006 р. № 1404 зі змінами і доповненнями).

На виконання умов п.п. 4.2.2 договору ОСОБА_3 управлінням капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації впродовж вересня 2012 року здійснено перерахування ТОВ „Реставратор-1946 авансу на загальну суму 2 253 420,40 грн. згідно платіжних доручень від 05.09.2012 р. № 32, 34-37 та від 26.09.2012 р. № 50, в яких вказано, що призначення платежів - аванс за будівництво лікувального корпусу на 297 ліжок Одеської обласної дитячої клінічної лікарні. Здійснення оплати вказаної суми авансу підтверджено також ОСОБА_3 управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області від 07.09.2012 р. (200 тис. грн.), 11.09.2012 (200 тис. грн.), від 14.09.2012 р. (653 420,40 грн.) та від 27.09.2012 р. (1,2 млн. грн.).

Як стверджує позивач, на протязі 2013-2014 років фінансування зазначеного будівництва не здійснювалось, будівництво обєкту було призупинено, що, на його думку, є порушенням відповідачем договірних відносин, тому і оплата за охорону обєкта за цей період повинна здійснюватись за рахунок коштів відповідача, окремо від витрат на охорону, які сплачуються підряднику у складі загальновиробничих витрат (у складі виконаних будівельних робіт на підставі актів форми КБ-2в та КБ-3), що і стало підставою для звернення з даним позовом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю суттю відповідає зобовязальним правовідносинам, що виникають з договорів підряду.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 879 ЦК України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором на замовника може бути покладений обов'язок сприяти підрядникові у забезпеченні будівництва водопостачанням, електроенергією тощо, а також у наданні інших послуг. Підрядник, який зобов'язаний здійснювати матеріально-технічне забезпечення будівництва, несе ризик неможливості використання наданого ним матеріалу (деталей, конструкцій) або устаткування без погіршення якості робіт. У разі неможливості використання матеріалу (деталей, конструкцій) або устаткування, наданого замовником, без погіршення якості виконуваних робіт підрядник має право відмовитися від договору та вимагати від замовника сплати ціни робіт пропорційно їх виконаній частині, а також відшкодування збитків, не покритих цією сумою. Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно ст. 843 України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Договір був укладений за результатами проведеної процедури закупівлі робіт за державні кошти з погодженням договірної ціни, яка є істотною умовою договору підряду, в Міністерстві економічного розвитку та торгівлі України.

Відповідно до пп.пп.3.3.1-3.3.2 Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д1.1.1-1-2000), що були чинні на моменту укладення Договору, договірна ціна це вартість підрядних робіт, за яку підрядна організація, визначена виконавцем робіт, згодна виконати обєкт замовлення. Договірна ціна входить до складу вартості будівництва і використовується при проведення взаєморозрахунків. Договірна ціна на будівництво обєкта формується претендентом на виконання робіт (генпідрядником) із залученням субпідрядних організацій і погоджується із замовником. У результаті спільного рішення оформлюється протокол погодження договірної ціни на будівельну продукцію, який є невідємною частиною контракту.

Крім того, абз.3 пп. 1.4.1 ДБН Д.1.1-1-2000 встановлено, що загальновиробничі витрати (до яких відносять витрати на охорону будівельних майданчиків) враховуються у вартість будівництва, яка є фіксованою та погодженою сторонами.

Згідно Закону України „Про здійснення державних закупівель, що був чинним на час укладення Договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобовязань сторонами у повному обсязі.

Зважаючи на норми закону, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Посилання ТОВ „Реставратор-1946 на офіційне розяснення (Збірник офіційних документів та розяснень „Ціноутворення у будівництві № 4, 2006, Збірник офіційних документів та розяснень „Ціноутворення у будівництві № 11, 2011) як на підставу для стягнення з відповідача заявленої суми, не приймається судовою колегією до уваги, оскільки вказані документи не є нормативними актами, які встановлюють, змінюють або припиняють певні правовідносини.

Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по охороні обєкту згідно договору № 29/04 від 29.04.2011 р., однак умовами даного договору обовязок Департаменту компенсувати такі витрати вищезгаданого товариства не передбачений.

За таких обставин, господарський суд Одеської області дійшов вірного висновку про те, що позивачем не доведено відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України наявність підстав для стягнення з Департаменту капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації 746376,00 грн. витрат по охороні вищезгаданого обєкту будівництва.

Відтак, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ „Реставратор-1946.

З огляду на викладене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Викладені в апеляційній скарзі доводи вищеназваного товариства не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 28.04.2015 року у справі № 916/4853/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: Я.Ф. Савицький

Суддя: Н.В. Ліпчанська