ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2015 р.Справа № 916/3651/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

При секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення №005171 від 22.09.2012р.);

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №387 від 30.12.2014р.);

Від відповідача: ОСОБА_3 ( довіреність № 11953 від 31.12.2014р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Судноплавна компанія Укрферрі про стягнення 30 635 676,70 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 31.08.2015р. Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Судноплавна компанія Укрферрі про стягнення 30635676,70 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. за вказаним позовом було порушено провадження у справі №916/3651/15 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

16.09.2015 р. представником відповідача подано клопотання про зупинення (вх. ГСОО.№2-5085/15), згідно з яким відповідач просить зупинити провадження у справі №916/3651/15 до вирішення пов'язаної з нею справи №5017/781/2012.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.10.2015р. провадження по справі №916/3651/15 зупинено до вирішення повязаної з нею справи №5017/781/2012.

16.11.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просить суд повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

24.11.2015 р. до канцелярії господарського суду Одеської області представником Фонду державного майна України подано клопотання про поновлення провадження у справі у зв'язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження та у якості доказів додано ухвалу Вищого господарського суду України від 02.11.2015р. по справі №5017/781/2012.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.11.2015р. було поновлено провадження у справі №916/3651/15 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

07.12.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі відповідно до яких, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

16.12.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі відповідно до яких, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

18.12.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про призначення справи до колегіального розгляду у складі трьох суддів з додатковими документами.

В судовому засіданні 21.12.2015р. у задоволенні клопотання про призначення справи до колегіального розгляду у складі трьох суддів було відмовлено.

21.12.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

Прокуратурою області під час розгляду звернення виконувача обов'язків голови Фонду державного майна України щодо невиконання ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2013 у справі № 5017/781/2012 за позовом Фонду державного майна України до ПрАТ «Судноплавна компанія «Укрферрі» про зобов'язання підписати додатковий договір до договору оренди було встановлено, що 05.12.1997 року між Фондом державного майна України (надалі - орендодавець) та судноплавною компанією «Укрферрі» (надалі - орендар), правонаступником якої, є товариство з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» було укладено договір оренди державного майна - цілісного майнового комплексу державної судноплавної компанії «Укрферрі» за №Д-1905 (надалі - договір).

Відповідно до п. 3.1. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10. 1995 № 786 (із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 18.05.1998 № 699 та від 19.01.2000 № 75) і становить, без ПДВ, за базовий місяць оренди лютий 2007 року в сумі 195 874,07 грн. (у редакції додаткової угоди від 21.01.2008 № 53).

Згідно п.3.2. Договору, розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

За умовами підпункту 1 п.10.8. Договору, дія договору оренди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Додатковою угодою №720 від 28.10.2004р. до договору оренди державного майна від 05.12.1997р. №Д-1905, дію договору було продовжено до 05.12.2014р.

24.10.2011 року Фонд Державного майна України, у зв'язку зі змінами у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629 і від 04.10.1995 №786», запропонував орендарю укласти додаткову угоду до договору про зміну розміру орендної плати з підстав зміни орендних ставок за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств.

Проте, орендар не погоджуючись з розміром орендної плати, відмовив орендарю в укладенні договору про зміну розміру орендної плати.

У лютому 2012 року Фонд державного майна України звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія ПрАТ «СК «Укрферрі», правонаступником якого з 23.11.2012р. є ТОВ «СК «Укрферрі», про зобов'язання підписати додатковий договір до договору оренди від 05.12.1997 № Д-1905.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.12.2012р. по справі №916/781/2012р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2013р. у справі № 5017/781/2012, у задоволенні позову Фонду державного майна України було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2013р. по справі №916/781/2012 рішення господарського суду Одеської області від 3 грудня 2012 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2013 року у справі № 5017/781/2012 було скасовано, позов задоволено, зобовязано приватне акціонерне товариство Судноплавна компанія Укрферрі підписати додатковий договір до договору оренди від 5 грудня 1997 року № Д-1905 у редакції позивача : 1. Пункт 3.1 розділу 3 договору оренди від 5 грудня 1997 року № Д-1905 викласти у такій редакції: 3.1. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної палати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами і доповненнями), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (вересень 2011 року) 1 041 444 грн. 87 коп. (один мільйон сорок одна тисяча чотириста сорок чотири гривні 87 копійок). 2. Зазначений у пункті 1 додаткового договору розмір орендної плати застосовується з 20 вересня 2011 року. Розмір орендної плати за вересень місяць 2011 року становить 579 737 грн. 64 коп. без ПДВ. 3. Зміни розміру орендної плати за базовий місяць відображаються в розрахунку, що є додатком до цього додаткового договору та є його невідємною і складовою частиною. 4. Додатковий договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і є невідємною частиною договору. 5. Додатковий договір укладений в 2-х примірниках, кожен із яких має однакову юридичну силу, по одному для орендодавця та орендаря та стягнуто з приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укрферрі на користь Фонду державного майна України 1073 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, а також 1073 грн. та 1554 грн. судового збору, сплачених за подання апеляційних і касаційних скарг.

20.08.2013р. постановою Верховного Суду України, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2013 у справі №5017/781/2012 було відхилено.

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2013р. господарським судом Одеської області було видано наказ від 30.05.2013р. № 5017/781/2012 про примусове виконання постанови про зобов'язання ПрАТ "Судноплавна компанія "Укрферрі" підписати додатковий договір до договору оренди від 05.12.1997 № Д-1905 в редакції позивача.

Проте, відповідач на виконання вищезазначеної постанови додатковий договір не підписав та в свою чергу з вересня 2011 року сплачував кошти по договору оренди від 05.12.1997 №Д-1905 на підставі орендної ставки на рівні 6% замість 20%, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 30 635 676,70 грн., що зумовило заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Судноплавна компанія Укрферрі про стягнення 30 635 676,70 грн.

Відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення до нього, відповідно до яких, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є

представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема, звертатись до суду, з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненій прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно з ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Судом встановлено, що правові відносини сторін виникли на підставі укладеного між ними 05.12.1997 р. договору № Д-1905 оренди державного майна строком на 10 (десять) років, згідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування цілісний майновий комплекс Державної судноплавної компанії „УКРФЕРРІ".

В подальшому сторонами було укладено декілька додаткових договорів та угод, якими доповнювались та/або змінювались певні положення та умови договору, зокрема, додатковою угодою від 28.10.2004 р. № 720 дію Договору продовжено до 05.12.2014 р.

Статтею 635 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

За приписами ч.7 ст. 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За умовами підпункту 1 п.10.8. Договору, дія договору оренди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 2 статті 26 спеціального Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передбачено, що Договір оренди припиняється в разі закінчення строку на який, його було укладено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дія Договору № Д-1905 від 05 грудня 1997р. оренди ЦМК державної судноплавної компанії «Укрферрі» припинилась з 06.12.2014р.

У позовній заяві позивач посилається як на підставу позову, на Постанову Вищого господарського суду України від 10.04.2013р. по справі №916/781/2012, якою зобовязано приватне акціонерне товариство Судноплавна компанія Укрферрі підписати додатковий договір до договору оренди від 5 грудня 1997 року № Д-1905 у редакції позивача та на наказ від 30.05.2013р. по справі № 5017/781/2012 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2013р. про зобов'язання ПрАТ "Судноплавна компанія "Укрферрі" підписати додатковий договір до договору оренди від 05.12.1997 № Д-1905 в редакції позивача.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

За приписами ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В розумінні ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України, Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. (стаття 638 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Однак, будь яких доказів укладення між сторонами додаткової угоди на виконання Постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2013р. по справі №916/781/2012 суду надано не було. Як було встановлено вище, дія договору закінчилася з 06.02.2014р.

Крім того, в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія Акту приймання-передавання цілісного майнового комплексу Державної судноплавної компанії «Укрферрі» після закінчення дії договору оренди №Д-1905 від 05 грудня 1997р. від 11.08.2015р., який було підписано сторонами та в п.2. якого зазначено, що сторони підтверджують, що з моменту підписання Акту, відсутні жодні претензії щодо складу та стану майна, зазначеного в п.1 Акту, а також взаємних розрахунків за його користування.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Судноплавна компанія Укрферрі про стягнення 30635676,70 грн. відмовити.

2. Стягнути з Фонду Державного майна України (01601, Київ-133, вул. Кутузова, 18/9; ) на користь Державного бюджету України (№ рахунку 3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район код отримувача , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код класифікації: 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 73 080 /сімдесят три тисячі вісімдесят/ грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної cкарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 28 грудня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев