РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/19968/15

За позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Київводоканал» та Комунальне підприємство «Позняки-Інвест-УКБ»

про стягнення 41 003,12 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю

від третьої особи-1: Макарчук Л.Л., за довіреністю

від третьої особи-2: Святна О.Ю., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 41 003,12 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2015 було порушено провадження у справі № 910/19968/15, розгляд справи призначено на 02.09.2015.

У судове засідання 02.09.2015 представник позивача з'явився, подав заяву про збільшення розміру позовних вимог та клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/19968/15 позивач виконав.

У судове засідання 02.09.2015 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/19968/15 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 02.09.2015 заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд прийняв її.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 02.09.2015 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 05.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/19968/15, розгляд справи було відкладено на 07.10.2015.

06.10.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання 07.10.2015 не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2015 розгляд справи було призначено на 28.10.2015.

У судове засідання 28.10.2015 представник позивача з'явився.

Представник відповідача у судове засідання 28.10.2015 з'явився та подав письмові пояснення.

У судовому засіданні представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 28.10.2015 клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання.

У судовому засіданні 28.10.2015 суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - третя особа-1) та Комунального підприємства «Позняки-Інвест-УКБ Дарницького району міста Києва» (далі - третя особа-2).

Враховуючи необхідність витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 18.11.2015.

05.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи-1 було подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи.

16.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи-1 було подано письмові пояснення по справі.

17.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано додаткові письмові пояснення.

У судове засідання 18.11.2015 представники сторін та третьої особи-1 з'явились, представник третьої особи-2 не з'явився.

Враховуючи те, що представник третьої особи-2 у судове засідання 18.11.2015 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням третьою особою-2 вимог ухвали господарського суду міста Києва від 28.10.2015 та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 09.12.2015.

У судове засідання 09.12.2015 представник позивача не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача у судове засідання 09.12.2015 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи-1 у судове засідання 09.12.2015 з'явився, надав усні пояснення по суті спору.

У судове засідання 09.12.2015 представник третьої особи-2 з'явився, подав письмові пояснення, надав усні пояснення по суті спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2014 між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" (далі - сторона - 1, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - сторона - 2, відповідач) було укладено Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2014-12/01 (далі - Договір), відповідно до умов якого сторона - 1 надає за плату стороні - 2 право на організацію та експлуатацію 45 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 5 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: АДРЕСА_2, в межах 3 територіальної зони паркування м. Києва (далі - об'єкт), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Згідно з п. 1.3 Договору об'єкт вважається переданим в експлуатацію сторони - 2 з моменту підписання Договору сторонами.

Відповідно до п. 2.2.6 Договору сторона - 2 зобов'язується своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки зі стороною - 1 згідно з розділом 3 цього Договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що плата сторони - 2 стороні - 1 згідно умов даного Договору становить 6,50 грн за одне місце для платного паркування транспортних засобів, в тому числі:

- вартість послуги без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 1,92 грн;

- ПДВ - 0,38 грн;

- збір за місця для паркування транспортних засобів - 4,20 грн.

Згідно з пунктами 3.2 та 3.3 Договору загальна сума щомісячних платежів сторони - 2 стороні - 1 по Договору визначена в графіку платежів (додаток № 2 до даного Договору). Розрахунок за цим Договором здійснюється шляхом оплати стороною - 2 у розмірі 100 % щомісячного платежу не пізніше 15 числа поточного місяця відповідно до графіку платежів (додаток № 2 до даного Договору).

Пунктами 3.4 та 3.5 Договору передбачено, що сторона - 1 зобов'язана не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати в двох примірниках Акт здачі наданих послуг. Сторона - 2 зобов'язана не пізніше 10-го місяця, наступного за звітнім, отримати Акт здачі наданих послуг, протягом двох робочих днів підписати та повернути стороні - 1 один примірник Акту. Якщо в установлений строк сторона - 1 не одержить підписаний Акт здачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень.

Договір вважається укладеним і набирає чинності 19.12.2014 і діє до 31.12.2015 (п. 6.1 Договору).

Позивач зазначає, що свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, відповідач, в свою чергу, систематично порушує свої зобов'язання за Договором в частині розрахунків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що Договір за своєю правовою природою є договором найму, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було підписано Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Позивач у позовній заяві (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) зазначає, що у відповідача за період січень - серпень 2015 року включно утворилась заборгованість за Договором у розмірі 62 382,00 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зокрема зазначає про те, що з червня місяця 2015 року на паркувальному майданчику третьою особою проводяться роботи з прокладення трубопроводу, в зв'язку з чим перекрито в'їзд на паркувальний майданчик, що позбавило відповідача можливості його використання.

Третя особа - 2, надаючи пояснення у справі, зазначає, що вона є замовником будівництва водопровідної мережі у 12 кварталі в мікрорайоні Бортничі, Дарницького району м. Києва, та починаючи з 01.06.2015 генпідрядником ТОВ «Енергомонтаж» розпочато будівельні роботи на вул. Леніна в мікрорайоні Бортничі, Дарницького району м. Києва (від вул. Дружби до ж/б № 59), у зв'язку з чим перекрито заїзд та перекопано територію на паркувальному майданчику по АДРЕСА_2, які станом на 04.12.2015 не завершені.

Згідно з ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Таким чином, оскільки відповідач через обставини, за які він не відповідає, не може користуватись паркувальним майданчиком з 01.06.2015 по сьогоднішній день, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором підлягають задоволенню частково (з урахуванням Додатку № 2 до Договору, яким визначено графік платежів), а саме за період з січня 2015 року по травень 2015 року, оскільки відповідачем не спростовано доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за вказаний період. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором в розмірі 35 472,00 грн.

Крім основної суми заборгованості, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 7 378,01 грн та 3% річних в розмірі 371,70 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 4.2 Договору за несвоєчасне перерахування плати, зазначеної в п. 3.1 цього Договору, сторона - 2 сплачує стороні - 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення від суми несплати.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених розмірів 3% річних та пені, з урахуванням заборгованості за період з січня 2015 року по травень 2015 року, судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 264,79 грн та пеня в розмірі 5 266,33 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором, з урахуванням пені та 3 % річних, в загальному розмірі 70 131,71 грн підлягають частковому задоволенню в розмірі 41 003,12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (04205, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6; ідентифікаційний код: 35210739) заборгованість в розмірі 35 472 (тридцять п'ять тисяч чотириста сімдесят дві) грн 00 коп., 3% річних в розмірі 264 (двісті шістдесят чотири) грн 79 коп. та пеню в розмірі 5 266 (п'ять тисяч двісті шістдесят шість) грн 33 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (04205, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6; ідентифікаційний код: 35210739) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 068 (одна тисяча шістдесят вісім) грн 18 коп.

Повне рішення складено 24.12.2015.

Суддя О.В. Нечай