РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

22 грудня 2015 року Справа № 924/1388/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Петухов М.Г.

за участю представників сторін:

прокурора Марщівської О.П.

позивача - пред-ка ОСОБА_1 (пост.дов. № 02-15-1685 від 27.11.2015 р.)

відповідача приватного малого підприємства "Лідер"- пред-ка ОСОБА_2 (пост. дов. ВТС № 093820 від 03.01.2013 р.)

відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - пред-ка ОСОБА_2 (пост.дов.ВТТ № 842378 від 22.04.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 міської ради

на рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.15 р.

у справі № 924/1388/15 (суддя Заверуха С.В. )

за позовом заступника прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, ОСОБА_4 міської ради

до приватного малого підприємства "Лідер"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

про стягнення 759 406,00 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.2015 р. у справі № 924/1388/15 частково задоволений позов заступника прокурора м.Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, ОСОБА_4 міської ради до відповідачів приватного малого підприємства "Лідер" та фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про стягнення 759406,00 грн., з яких 562329,00 грн. основного боргу, 186447,00 пені, 10630,00 грн. 3 % річних. Відповідно до рішення підлягає стягненню :

- з приватного малого підприємства "Лідер" на користь ОСОБА_4 міської ради 24913,36 грн. боргу, 6253,59 грн. пені, 470,96 грн. 3 % річних. Даний обов'язок є солідарним. Солідарний боржник фізична особа - підприємець ОСОБА_3;

- з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 міської ради 24913,36грн. основного боргу, 6253,59 грн. пені, 470,96 грн. 3 % річних. Даний обов'язок є солідарним. Солідарний боржник - приватне мале підприємство "Лідер";

- приватного малого підприємства "Лідер" в дохід Державного бюджету України 237,51 грн. судового збору;

- фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в дохід Державного бюджету України 237,51 грн. судового збору.

- ОСОБА_4 міської ради в дохід Державного бюджету України 10916,08 грн. судового збору.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог - про стягнення 537415,64 грн. боргу, 180193,41 грн. пені, 10159,04 грн. 3% річних.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_4 міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області у справі № 924/1388/15 від 19.10.2015 р. та прийняти нове рішення про задоволення у повному обсязі позову заступника прокурора м.Хмельницького в інтересах ОСОБА_4 міської ради до приватного малого підприємства "Лідер" та підприємця ОСОБА_5 у справі № 924/1388/15.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Пояснює, що у зв'язку з укладенням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 та приватним малим підприємством «Лідер» договору про спільну діяльність № 3/07-2 від 01.09.2010 р., розглянувши звернення вказаних суб'єктів господарювання, на підставі рішення міської ради від 30.10.2013 р. № 61 із внесеними змінами рішенням від 05.03.2014 р. № 77, ОСОБА_4 міською радою, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 та приватним малим підприємством "Лідер" укладений договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста ОСОБА_4 № 21 від 09.04.2014 р. За умовами зазначеного договору підприємець ОСОБА_3 та приватне мале підприємство "Лідер" повинні були сплатити пайову участь у розмірі 562329 грн. у строк до 31.12.2014 р. У визначений договором строк грошові зобовязання відповідачами не виконані.

Скаржник, посилаючись на ч.2 ст.189 Господарського кодексу України, пояснює, що ціна є істотною умовою договору. Відтак, ціна як і інші істотні умови, має визначатись за згодою сторін. Перекладення на суд зміни істотних умов угоди можливе лише в разі, якщо сторони не змогли досягнути домовленості з цього приводу. Однак, в даному випадку були досягнуті всі домовленості, і термін договору закінчився 31.01.2015 р., а тому будь-які зміни на сьогодні в договір шляхом втручання суду є ппротиправними та недопустимими. Відповідачі повинні виконати договірні зобов'язання в повному обсязі.

Звертає увагу, що протягом строку дії договору фізична особа-підприємець ОСОБА_3 та приватне мале підприємство «Лідер» не звертались до ОСОБА_4 міської ради щодо зменшення пайової участі та передачі в комунальну власність мереж у звязку з будівництвом їх поза межами орендованої земельної ділянки по вул.Козацькій,48/1, не надавали технічних умов, якими передбачено необхідність будівництва таких мереж саме поза межами земельної ділянки, а також - відповідної, належним чином оформленої кошторисної вартості таких мереж. Посилання в рішенні суду першої інстанції на лист № 667 від 02.07.2015 р. скаржник вважає безпідставним, оскільки вказаний лист на адресу ОСОБА_4 міської ради не надходив та в журналі реєстрації вхідних документів не реєструвався, що підтверджується листом загального відділу ОСОБА_4 міської ради від 11.12.2015 р. № 02-74 /а.с.180/ та листом управління капітального будівництва ОСОБА_4 міської ради від 11.12.2015 р. № 01-16-969 з доданою копією журналу реєстрації вхідних документів /а.с.181-182/.

Пояснює, що відповідно до Порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста ОСОБА_4, затвердженого рішенням ОСОБА_4 міської ради від 17.12.2008 р. № 23 із внесеними змінами та доповненнями, вартість мереж, які побудовані поза межами земельної ділянки повинна бути підтверджена кошторисом будівництва інженерних мереж та/або обєктів інженерної інфраструктури, який має бути підписаний проектантом та затверджений замовником. Проте, на думку скаржника, судом дане питання не досліджувалось. Разом з тим, судом не досліджувалось питання чи було передбачено будівництво даних мереж технічними умовами, чи відповідають побудовані мережі технічним умовам, чи розміщені дані мережі поза земельною ділянкою, яка перебуває в оренді у відповідача та чим визначено, що заявлена вартість є вартістю лише тих мереж, які розташовані поза земельною ділянкою. Вважає, що суд не має спеціальних знань для висновків з цих питань.

Звертає увагу, що суд, зменшивши суму пайової участі, яка підлягає стягненню з відповідачів, не вирішив питання передачі самих мереж в комунальну власність, як того вимагає положення статті 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» .

В судових засіданнях представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, наполягає, що відповідачі не звертались до ОСОБА_4 міської ради щодо зменшення пайової участі та передачі в комунальну власність мереж у зв`язку з будівництвом їх поза межами орендованої земельної ділянки, не надавали технічних умов, якими передбачено необхідність будівництва таких мереж саме поза межами земельної ділянки, та відповідної належним чином оформленої кошторисної вартості таких мереж.

Заступник прокурора м.Хмельницького у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.2015 р. є незаконним та необґрунтованим.

Обґрунтовуючи свою позицію зазначає, що відповідно до ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» чітко визначено перелік обєктів, які можуть передаватись для зменшення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, а також такі інженерні мережі та/або обєкти передаються у комунальну власність.

Прокурор вказує, що судом не досліджено чи передані відповідачем мережі у комунальну власність, наявність необхідності будівництва мереж поза межами земельної ділянки, в тому числі відповідність збудованих мереж виданим технічним умовам, факт знаходження інженерних мереж саме поза межами земельної ділянки, визначення обємів та вартості робіт по будівництву зовнішніх інженерних мереж, які знаходяться поза межами земельної ділянкам та хто є власником даних мереж.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради задовольнити, рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.2015 р. № 924/1388/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги прокуратури міста про стягнення на користь ОСОБА_4 міської ради коштів на загальну суму 759 406,00 грн. задовольнити в повному обсязі.

Відповідач приватне мале підприємство «Лідер» вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом з дотриманням норм матеріального і процесуального права, під час розгляду справи судом першої інстанції всебічно та у повному обсязі було зясовано обставини справи, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не має. Вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 міської ради є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Пояснює, що підприємство «Лідер» зверталося до ОСОБА_4 міської ради щодо зменшення пайової участі у вересні 2013 року та повторно в липні 2015 року, що підтверджується листом № 266 від 24.09.2013 р., листом № 667 від 02.07.2015 р. та копією журналу реєстрації вихідних документів приватного малого підприємства «Лідер», проте відповіді на ці листи не отримувало. Надав оригінали вказаних документів для огляду в судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду.

Представник відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, під час розгляду справи судом першої інстанції всебічно та у повному обсязі було зясовано обставини справи, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не має. Вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 міської ради є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

09 квітня 2014 року ОСОБА_4 міською радою (сторона 1), приватним малим підприємством "Лідер" (сторона 2) та громадянином ОСОБА_3 (сторона 3) укладений договір № 21 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького /а.с.14/.

Відповідно до п. 1.1. предметом договору є визначення для сторони 2 та сторони 3, які є замовниками об'єкту будівництва 135-квартирного житлового будинку по вул.Козацькій,48/1 у м.Хмельницькому величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького.

У п.2.1. договору визначено, що пайова участь замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького полягає у солідарному обовязку щодо відрахування до міського бюджету коштів у розмірі, встановленому рішенням ОСОБА_4 міської ради.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що розмір пайової участі замовників до оплати відповідно до розрахунку величини пайової участі замовників, зробленого управлінням капітального будівництва від 18.11.2013 р. № 01-20-37 /а.с.15, 187/, складає 562329,00 грн. Вказаний розрахунок є невід'ємною частиною договору.

Пунктами 2.3., 2.4. договору визначено, що пайова участь сплачується в повній сумі єдиним платежем до 31.12.2014 р.

Відповідно до п. 3.1. договору у випадку порушень зобов'язань, що виникає з цього договору, сторони несуть солідарну відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством.

Сторона, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (п.3.2. Договору).

Згідно з п. 3.3. договору у разі прострочення термінів, передбачених договором, сторона 2 та сторона 3 сплачують стороні 1 пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками та діє до 31.01.2015 р. (п. 4.1. Договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками /а.с.14 у т.1/.

Відповідно до розрахунку управління капітального будівництва від 18.11.2013 р. № 01-20-37 розмір пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького у звязку з будівництвом 9-ти поверхового 135-квартирного житлового будинку по вул.Козацькій, 48/1 у м.Хмельницькому складає 3% від загальної вартості будівництва та становить 562329,00 грн. При цьому вказаний розрахунок здійснений на підставі зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва обєкту /а.с.76-77/ без урахування витрат на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Разом з цим, Технічними умовами /а.с.106-107/ передбачено прокладання замовником зовнішніх мереж водопроводу, каналізації поза межами земельної ділянки. У зв'язку з цим 12.08.2013 р. приватним малим підприємством "Лідер"/замовник та приватним підприємством "Сантехмонтажеліт"/підрядник укладений договір підряду № 7/09, відповідно до якого підрядник зобов'язаний виконати роботи по влаштуванню зовнішніх мереж водопроводу та каналізації поза межами земельної ділянки об'єкту будівництва по вул.Козацька, 48/1 у м.Хмельницькому (І черга) /а.с.59-60/.

Актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року підтверджено, що вартість виконаних будівельних робіт становить 273818,84 грн.

Крім того, за завданням замовника підприємства "Лідер" відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт від 06.05.2014 р. публічне акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" надало остаточну частину послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі в точку приєднання до електроустановки 9-ти поверхового 135-ти квартирного житлового будинку в м.Хмельницькому по вул.Козацькій,48/1 відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності загальною вартістю 89827,20 грн. /а.с.53/.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про вартість виконаних підрядних робіт та акту приймання виконаних підрядних робіт (винос кабельних ліній КЛ-10кВ) за березень 2008 року вказані роботи виконані на суму 113596,80 грн. /а.с.54-57/. Факт надання послуги із створення технічної можливості здійснення передачі в точку приєднання до електроустановки 9-ти поверхового 135-ти квартирного житлового будинку в м.Хмельницький по вул.Козацька,48/1 відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності підтверджується актом здачі-прийняття виконаних робіт від 28.12.2011 р./а.с.58/. Загальна вартість знідно з актом становить 150000,00 грн.

Зі змісту вказаних актів вбачається, що замовником робіт є публічне акціонерне товариство "Домобудівний комбінат", проте у п. 1 договору № 1 від 14.04.2011 р. обумовлено, що ПАТ "Укрсоцбанк" (повірений) та ВАТ "Домобудівний комбінат" передали приватному малому підприємству "Лідер" функції забудовника по організації спорудження 9-поверхового 135 квартирного житлового будинку, будівництво якого відбувається по вул.Козацькій 48/1 м.Хмельницький, при цьому підприємство "Лідер" прийняло на себе всі права та обов'язки ВАТ "Домобудівний комбінат" /а.с.111-112/.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.02.2015 р. ОСОБА_4 міська рада звернулася до відповідачів із претензіями про сплату коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, які залишені без відповіді та задоволення /а.с.19-20/.

Відповідачі грошові зобовязання по перерахуванню ОСОБА_4 міській раді пайового внеску для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького не виконали, в звязку з чим прокурор в інтересах позивача просить суд стягнути солідарно з відповідачів 562329,00 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 186 447,00 грн. пені, 10630,00 грн. 3% річних за період прострочення з 01.01.2015 р. по 18.08.2015 р.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідачі взяли на себе зобов'язання по перерахуванню у визначений сторонами строк коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького за договором № 21 від 09.04.2014 р. про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького /а.с.14/.

Норми ч.ч.1, 2 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначають, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до норм ст.27-1 Закону України "Про планування та забудову територій" та абз.1 ч.5 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на момент здійснення будівництва) величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на момент здійснення будівництва), якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

Отже, закон передбачає зменшення розміру пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості інженерних мереж, будівництво яких поза межами його земельної ділянки є необхідним за технічними умовами у разі доведеності розміру обсягів та кошторисної вартості таких мереж.

Враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що при визначенні величини пайової участі (внеску) у створені інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту до загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта не повинні включатись витрати, пов'язані з інженерними мережами поза межами земельної ділянки (позамайданчикові інженерні мережі). Тобто - якщо технічними умовами передбачено необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, визначений розмір пайової участі має бути зменшений.

Відповідно до пункту 1 статті 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема, щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки. Відповідно до частини 8 статті 1 вказаного Закону містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з підпунктами 2.8.1, 2.8.4 пункту 2.8. ДБН Д. 1.1-1-2000 зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва - це кошторисний документ, що визначає повну кошторисну вартість будівництва, включаючи кошторисну вартість будівельних і монтажних робіт, витрати на придбання устаткування, а також усі супутні витрати (кошторисний прибуток, кошти на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій, податки, збори, обов'язкові платежі, встановлені чинним законодавством і не враховані складовими вартості будівництва тощо).

Колегією суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі надали суду докази (довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року /а.с.48-52/, довідку про вартість підрядних робіт та акт приймання-передачі робіт (винос кабельних ліній КЛ-10кВ) за березень 2008 року /а.с.54-57/, акт здачі-прийняття виконаних робіт від 28.12.2011 р. /а.с.58/) на підтвердження обсягу і кошторисної вартості інженерних мереж, будівництво яких здійснено поза межами його земельної ділянки відповідно до наданих технічних умов - технічних умов № 11 приєднання до електричних мереж /а.с.96-97/, технічних умов № 250 для проектування водопостачання та водовідведення обєкта /а.с.106-107/.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Хмельницької області, що відповідач довів належними та допустимими доказами у розумінні статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідність будівництва спірних об'єктів інженерної інфраструктури та суму витрат на їх спорудження в розмірі 537415,64 грн.

При цьому колегією суддів враховується, що акт приймання-передачі робіт (винос кабельних ліній КЛ-10кВ) за березень 2008 року та акт здачі-прийняття виконаних робіт від 28.12.2011 р. стосується саме 135-ти квартирного житлового будинку по вул. Козацькій 48/1 в м. Хмельницькому та роботи здійснені поза межами його земельної ділянки, а також те, що ВАТ "Домобудівний комбінат" передав всі права та обов'язки ПМП "Лідер" (угода №1 від 14.04.2011 р.). Змістом кошторису визначено та приймається судом до уваги те, що зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва здійснений саме на підставі довідки ВАТ "Домобудівний комбінат".

Крім того, згідно з ч.5 ст.30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передача таких інженерних мереж у комунальну власність та відповідне зменшення розміру пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури не ставиться в залежність від волевиявлення органу місцевого самоврядування щодо набуття зазначених мереж до комунальної власності.

З матеріалів справи вбачається, що при розрахунку величини пайової участі замовників, зробленого управлінням капітального будівництва від 18.11.2013 р. № 01-20-37 /а.с.15, 187/, не враховані вартість інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури відповідно до ч.5 ст.30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", і позивач не спростовує розмір обсягу чи вартість спорудження об'єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки.

За таких обставин, на підставі наданих технічних та містобудівних умов та кошторисної вартості проведених інженерних мереж на суму 537415,64 грн. стягненню з відповідачів підлягає 24913,36 грн. у зв'язку із зменшенням розміру пайової участі на суму кошторисної вартості інженерних мереж та об'єктів інженерної інфраструктури. Вищезазначене не спростовано ні прокурором, ні міською радою, ні матеріалами справи.

При цьому колегією суддів звертається увага на те, що сума 89827,20 грн., вказана в акті здачі-прийняття виконаних робіт від 06.05.2014 р., не враховується, а тому розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не підлягає зменшенню на вказану суму з огляду на наступне.

22.06.2012 р. внесені зміни до ч.5 ст.30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", які вступають в дію з 01.01.2013 р., згідно з якими у разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) перевищує розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту, орган місцевого самоврядування приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Як вбачається зі змісту акту здачі-прийняття виконаних робіт від 06.05.2014 р. на суму 89827,20 грн. /а.с.53/, публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" було надано остаточну частину послуги зі створення технічної можливості здійснення передачі в точку приєднання до електроустановки 9-ти поверхового 135-ти квартирного житлового будинку в м.Хмельницький по вул.Козацька,48/1 відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності.

Тобто, зазначені роботи стосувалися мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, проте відповідно до норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" на час здійснення зазначених робіт розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури не підлягав зменшенню.

Оскільки судом встановлено порушення відповідачами грошового зобовязання у сумі 24913,36 грн., підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних, розрахованих за період з 01.01.2015 р. по 18.08.2015 р., з урахуванням умов договору та вищезазначених норм.

Так, за умовами п.3.3. сторонами в договорі визначено, що у разі прострочення термінів, передбачених договором, сторона 2 та сторона 3 сплачують стороні 1 пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Перевіривши розрахунок пені позивача, а також розрахунок, здійснений господарським судом Хмельницької області, колегія суддів встановила, що позивачем невірно визначено період нарахування пені (230 днів), тоді як відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. В пункті 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що даним приписом (ч.6 ст. 232 ГПК) передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи те, що договором не встановлений інший період нарахування пені, правомірно визначеним є період прострочення з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р., і належною до стягнення господарський суд Хмельницької області правильно визначив суму пені 6253,59 грн. від суми боргу 24913,36 грн., розрахованої за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р.

В решті частині пені 180193,41 грн. позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм ч.2 ст.625 ЦК України та з урахуванням визначеної суми боргу 24913,36 грн. частковому задоволенню, в сумі 470,96 грн. підлягає позовна вимога про стягнення 3% річних, обрахованих за період прострочення з 01.01.2015 р. по 18.08.2015 р.

В решті частині 3% річних в сумі 10159,04 грн. позовна вимога задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги підлягають задоволенню за рахунок обох відповідачів солідарно з урахуванням умов договору та ст.543 ЦК України.

Згідно зі ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом враховуються також розяснення п.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.12 та норма ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", де визначено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

У звязку із частковим задоволенням позову відповідно до ст.49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно правомірно задоволеним позовним вимогам. При цьому враховується, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд - у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягує з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.2015 р. у справі № 924/1388/15 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни за ст.104 ГПК України. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 міської ради залишити без задоволення. Рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.2015 р. у справі № 924/1388/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 924/1388/15 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.