ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Справа № 918/1282/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом

Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дубнобудсервіс" (в особі ліквідаційної комісії) про зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 30.10.2015р.;

від відповідача - не з'явився.

В судовому засіданні 23 грудня 2015 року, відповідно до положень статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" - ОСОБА_1 звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дубнобудсервіс" (в особі ліквідаційної комісії) про зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства.

Ухвалою суду від 19 листопада 2015 року позовну заяву № А-5/659 від 13 листопада 2015 року прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/1282/15, розгляд якої призначено на 03 грудня 2015 року.

01 грудня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшло клопотання про підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору та долучення до матеріалів справи відповіді ліквідатора ТОВ "Дубнобудсервіс".

Ухвалою суду від 03 грудня 2015 року розгляд справи відкладено на 14 грудня 2015 року.

03 грудня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про виправлення описки в ухвалі суду від 19 листопада 2015року, а саме останній просить викласти реквізити АТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" - ОСОБА_1. Крім того, в клопотанні просить вважати позивачем у даній справі АТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" - ОСОБА_1. Вищезазначене клопотання прийняте судом до розгляду.

Ухвалою суду від 07 грудня 2015 року виправлено описку, допущену у вступній частині ухвали суду від 19 листопада 2015 року по справі 918/1282/15, а саме вірно зазначено позивача: "Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" - ОСОБА_1.

14 грудня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог від 11 грудня 2015 року № 18.5/743, відповідно до якої останній просить суд визнати ПАТ "Дельта Банк" кредитором відповідача за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № 09/К-08 та зобовязати ТОВ "Дубнобудсервіс" в особі ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги позивача за кредитним договором 18 квітня 2008 року № 09/К-08 до проміжного ліквідаційного балансу в розмірі 8 538 950 грн. 61 коп.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд зазначає, що приймає заяву позивача про уточнення позовних вимог, як заяву про зміну предмету позову.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (надалі - постанова) яким роз'яснено, статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову;

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог;

- об'єднання позовних вимог;

- зміну предмета або підстав позову.

Враховуючи те, що заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду і вона подана в передбачений ГПК України порядок та спосіб, відтак суд розцінює вищезазначену заяву як зміну предмета позову, розділяючи на дві окремих позовних вимоги.

Ухвалою суду від 14 грудня 2015 року розгляд даної справи відкладено на 23 грудня 2015 року.

23 грудня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.66-71).

У судовому засіданні 23 грудня 2015 року уповноважений представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 14 та 23 грудня 2015 року, відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав, щодо своєї неявки не направив, однак належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах даної справи (а.с.53, 65).

Незявлення відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач не скористався своїм процесуальним правом направлення представника для участі в судові засідання, матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2008 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі - банк) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Хмельницькбудінвест" (надалі - позичальник) був укладений кредитний договір № 09/К-08 на відкриття відновлювальної кредитної лінії в національній валюті (надалі договір), відповідно до якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (надалі кредит) на наступних умовах ліміту кредитування: 2 500 000 грн. 00 коп., що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у Додатку № 1 до цього договору, строк кредитної лінії з 18 квітня 2008 року по 17 квітня 2012 року включно (пункт 1.1договору).

Відповідно до пункту 2.6 договору, кредит надається на підставі поданої постачальником письмової заяви, підписаної уповноваженою (ними) особами позичальника та завіреної печаткою позичальника.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що виконання постачальником зобов'язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, комісії, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим договором) забезпечується зокрема, але не виключно: іпотекою нежитлової будівлі складу загальною площею 1 139,1 кв.м., розташованого за адресою: місто Хмельницький, вулиця Курчатова, будинок 118/2, що належить на праві власності ПП "Завод будівельних матеріалів 2Краса мармуру", заставою рухомого майна товарів в обороті (будівельні матеріали) балансовою вартістю не менше 620 000 грн. 00 грн., що належать на праві власності ТОВ "Хмельницькбудінвест" та порукою фізичної особи ОСОБА_4 (пункт 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє по дату повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором (пункт 10.1. договору).

Оригінал кредитного договору від 18 квітня 2008 року № 09/К-08 було оглянуто судом у судовому засіданні 14 грудня 2015 року, про що є відповідний запис у протоколі судового засідання від 14 грудня 2015 року № 918/1282/15.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих субєктів господарювання.

Статтею 204 ЦК України презумується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання договору від 18 квітня 2008 року № 09/К-08, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

На виконання умов вищезазначеного договору між ТОВ "Укрпромбанк" (надалі Заставодержателем) та ТОВ "Дубнобудсервіс" було укладено договір застави товарів в обороті від 18 квітня 2008 року № 09/ZK-08 (надалі Договір застави, а.с.13-15), відповідно до якого застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 18 квітня 2008 року № 09/к-08, а також будь якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо (пункт 1.1 Договору застави).

Пунктом 1.2 Договору застави сторони погодили, що предметом застави за цим договором є товари в обороті (надалі предмет застави), перелік який викладений у Додатку № 1 цього договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно пункту 1.3 Договору застави, предмет застави належить заставодавцю на праві власності на підставі прибуткових накладних від 31 січня 2008 року № ПН-0000055, від 31 січня 2008 року № ПН-0000051, від 31 січня 2008 року № ПН-0000054, від 31 січня2008 року № ПН-0000052, довідки про балансову вартість від 18 квітня 2008 року № 64, складської довідки про залишки на складі станом на 18 квітня 2008 року.

Сторони договору застави оцінюють предмет застави у 608 000 грн. 00 коп. На строк дії договору застави, предмет застави буде знаходитися за адресою: місто Хмельницький, вулиця Вінницьке шосе, будинок 6 (пункт 1.1., 1.5 Договору застави).

Договір застави набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін. Цей договір діє по дату повного виконання зобов'язань, забезпечених заставою за цим договором застави. У випадку продовження строків виконання зобов'язань за кредитним договором, застава, передбачена цим договором , зберігається до повного виконання вказаних зобов'язань (пункт 6.2. Договору застави).

Оригінал договору від 18 квітня 2008 року № 09/ZK-08 було оглянуто судом у судовому засіданні 14 грудня 2015 року, про що є відповідний запис у протоколі судового засідання від 14 грудня 2015 року № 918/1282/15.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих субєктів господарювання.

Статтею 204 ЦК України презумується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання договору від 18 квітня 2008 року № 09/ZK-08, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

Отже, судом встановлено, що станом на 13 листопада 2015 року кредиторські вимоги за кредитним договором складають 8 538 950 грн. 61 коп., з яких: 2 500 000 грн. 00 коп. заборгованість за простроченим кредитом, 752 054 грн. 79 коп. пені, 37 602 грн. 74 коп. трьох процентів річних, 3 879 027 грн. 25 коп. розмір прострочених процентів за кредитом, 1 109 818 грн. 70 коп. розміру пені за несвоєчасне повернення процентів, 55 490 грн. 92 коп. суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів, 159 246 грн. 62 коп. суми заборгованості нарахованої комісії та 45 709 грн. 57 коп. пені за несвоєчасне повернення комісії.

02 липня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір про передачу активів ТОВ "Укрпромбанк" в рахунок погашення заборгованості (надалі договір передачі, а.с. 18 21), відповідно до якого відбулося відступлення вимог за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № 09/К з усіма змінами та доповненнями до нього), який укладено між ПАТ "Укрпромбанк" та ТОВ "Хмельницькбудінвест" (нова назва ТОВ "Дубнобудсервіс") відбулося відступлення прав вимоги за договором застави товарів в обороті від 18 квітня 2008 року № 09/ZK-08, який укладено між ПАТ "Укрпромбанк" та ТОВ "Хмельницькбудінвест" (нова назва ТОВ "Дубнобудсервіс") до ПАТ "Дельта Банк".

Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" стало відомо, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дубнобудсервіс" з 11 серпня 2015 року знаходиться в стані припинення.

Так, 07 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до відповідача з заявою з грошовими вимогами до боржника № 18.5/477, в якій просив визнати кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Дубнобудсервіс" у загальному розмірі 8 538 950 грн. 61 коп., про результати розгляду даних вимог банку разом з надісланням відповідного рішення про це у строк не пізніше тридцяти днів з дня отримання вказаної заяви за адресою: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б (належним чином засвідчена копія заяви разом з доказами направлення та її отримання міститься в матеріалах справи).

Втім, заяву з грошовими вимогами до боржника № 18.5/477 від 07 жовтня 2015 року відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Відповідно до статті 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

При цьому, слід наголосити, що способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або декілька осіб.

Відповідно до норми статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, беручи до уваги укладений між позивачем та відповідачем було укладено договір застави товарів в обороті від 18 квітня 2008 року № 09/ZK-08, суд дійшов висновку про те, що ТОВ "Дубнобудсервіс" перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" за зобов'язаннями, що виникли з кредитного договору від 18 квітня 2008 року № 09/К-08.

Відповідно до частини 1 та 6 статті 59 Господарського кодексу України (далі - ГК України) припинення суб'єкта господарювання здійснюється, зокрема, шляхом його реорганізації або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників. Суб'єкт господарювання ліквідується, зокрема, за ініціативою цих осіб, та/або у зв'язку із закінченням строку, на який він створювався, чи у разі досягнення мети, заради якої його було створено.

За приписами статті 60 ГК України, орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію.

Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Одночасно ліквідаційна комісія вживає необхідних заходів, зокрема щодо виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб'єкта господарювання.

Відповідно до частини 5 статті 60 ГК України, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію.

Статтею 61 ГК України визначено, що претензії кредиторів до суб'єкта господарювання, що ліквідується, задовольняються з майна цього суб'єкта, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законами. У разі ліквідації платоспроможного суб'єкта господарювання вимоги його кредиторів задовольняються в порядку черговості, встановленої Цивільного кодексу України.

Так, частинами 5 та 6 статті 105 ЦК України передбачено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи, та кожна окрема вимога кредитора розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до частин 8, 11 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Приписами частини 3 статті 112 ЦК України визначено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Частиною 6 статті 105 ЦК України визначено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦК України товариство з обмеженою відповідальністю може бути ліквідоване за рішенням загальних зборів його учасників, у тому числі, у зв'язку зі спливом строку, на який товариство було створене, а також за рішенням суду - у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

Приписами частин 3, 5 статті 112 ЦК України визначено, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Тобто, встановлений частиною 3 статті 112 ЦК України місячний строк для звернення кредитора до суду із позовом про оскарження дій ліквідаційної комісії з приводу відмови або ухилення від визнання заявлених грошових вимог розпочинає свій перебіг саме з моменту, коли кредитор дізнався або мав дізнатися про таку відмову юридичної особи, яка ліквідується. При цьому, відмова ліквідаційної комісії обов'язково має бути оформлена відповідним документом, доведеним до відома кредитора.

При цьому, у випадку ухилення ліквідаційної комісії від розгляду своєчасно заявлених вимог кредитора, передбаченим законом способом захисту порушених прав кредитора є звернення до суду із вимогами про зобов'язання боржника, що ліквідується, в особі відповідної ліквідаційної комісії включити документально підтверджені грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Положеннями статті 4-3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статтей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Як вже було встановлено судом, 10.08.2015 року у бюлетені державної реєстрації № 327 (22) опубліковано оголошення про ліквідацію ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Дубнобудсервіс (а.с.67).

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є відкритими та достовірними, Публічному акціонерному товариству Дельта Банк стало відомо, що юридична особа ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Дубнобудсервіс ліквідується та встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог в строк до 21.10.2015 року.

Так, 07.10.2015 року Публічне акціонерне товариство Дельта Банк звернулося до відповідача з заявою з грошовими вимогами до боржника № 18.5/477, в якій просив визнати кредиторські вимоги ПАТ Дельта Банк до ТОВ Дубнобудсервіс у загальному розмірі 8 538 950 грн. 61 коп., про результати розгляду даних вимог банку разом з надісланням відповідного рішення про це у строк не пізніше тридцяти днів з дня отримання вказаної заяви за адресою: 01133, м.Київ, вул. Щорса, буд. 36-б, ідентифікаційний код: 34047020 (належним чином засвідчена копія заяви разом з доказами направлення та її отримання міститься в матеріалах справи).

Як встановлено судом, 23.11.2015 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист як відповідь на заяву з грошовими вимогами до боржника від 07.10.2015 року № 18.5/477, в якій відповідачем викладено доводи стосовно відсутності обов'язку сплатити заявлені у вимозі грошові зобовязання, окрім того відповідач посилався на невірність розрахунків зроблених позивачем

Проте, як встановлено судом, доводи, викладені у листі відповідача від 23.11.2015 № 30/15 року спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Матеріали даної справи містять контррозрахунок сум, заявлених позивачем до стягнення, відповідачем у зазначеному вище листі не надано, жодних заперечень саме проти здійсненого позивачем розрахунку відповідачем не зазначено, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не надано доказів розгляду та задоволення саме вказаної заяви позивача про грошові вимоги.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, дотримання ліквідатором (ліквідаційною комісією) вимог, передбачених статтями 105, 111 Цивільного кодексу України та статтею 60 Господарського кодексу України, з метою виявлення явних кредиторів, вимоги яких включаються в проміжний ліквідаційний баланс.

Пунктом 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Розрахунок нарахованої пені позивача перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору, вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами. Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлені кредитним договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо включення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог позивача стосовно пені в розмірі, зазначеному в позовній заяві.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати у розмірі 2 436 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вулиця Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код: 34047020) кредитором ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дубнобудсервіс" (35600, Рівненська область, місто Дубно, пров. Мирогощанський, буд. 15-А, ідентифікаційний код: 22784870) за Кредитним договором від 18 квітня 2008 року № 09/К-08 в загальному розмірі в загальному розмірі 8 538 950 грн. (вісім мільйонів пятсот тридцять вісім тисяч девятсот пятдесят гривень 61 копійок) 61 коп.

Зобов'язати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дубнобудсервіс" (35600, Рівненська обл., місто Дубно, пров. Мирогощанський, буд. 15-А, ідентифікаційний код: 22784870) в особі Ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, місто Київ, вулиця Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код: 34047020) про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дубнобудсервіс" за Кредитним договором від 18 квітня 2008 року № 09/К-08 в загальному розмірі в загальному розмірі 8 538 950 грн. (вісім мільйонів пятсот тридцять вісім тисяч девятсот пятдесят гривень 61 копійок) 61 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Дубнобудсервіс" (01133, м. Київ, вулиця Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код: 34047020) на користь Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" судовий збір у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 28.12.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2-3 - позивачу рекомендованим (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; 04050, м. Київ, вул. Мельникова. 81, корпус, 20);

4 - відповідачу рекомендованим (35600, Рівненська обл., м. Дубно, пров. Мирогощанський, буд. 15-А).