ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа № 911/4511/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 31.05.2015 р.), ОСОБА_2 (наказ № 2 від 15.01.2014 р.);

від відповідача-1: не зявились;

від відповідача-2: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 29.05.2014 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Добродій, м. Бровари

до:

1) Колективного сільськогосподарського підприємства „Заплавний, с. Мокрець, Броварський район;

2) Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, с. Мокрець, Броварський район;

про визнання недійсними рішень зборів власників земельних паїв

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

СТОВ „Добродій звернулось в господарський суд Київської області із позовом до КСП „Заплавний, Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області про визнання недійсними рішення зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, оформленого протоколом від 28.09.2004 р., в частині визначення порядку розподілу земельних часток (паїв), та рішення зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, оформленого протоколом від 28.09.2004 р., в частині затвердження результатів розподілу земельних часток (паїв).

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що рішення зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, оформлені протоколом від 28.09.2004 р., в частині визначення порядку розподілу земельних часток (паїв) та в частині затвердження результатів розподілу земельних часток (паїв) були прийняті відповідачами із порушенням положень чинного законодавства України, а саме із порушенням порядку проведення вказаних зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, оформлення протоколу зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, тощо.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.10.2015 р. порушено провадження у справі № 911/4511/15 за позовом СТОВ „Добродій до КСП „Заплавний, Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області про визнання недійсними рішень зборів власників земельних паїв і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 28.10.2015 р.

28.10.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-2 надійшло клопотання б/н від 28.10.2015 р., у якому він просить суд здійснювати фіксування судового процесу під час розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що за наслідками розгляду вищевказаного клопотання у судовому засіданні судом було його задоволено.

28.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 11.11.2015 р.

11.11.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-2 надійшло клопотання б/н від 11.11.2015 р., у якому він просить суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Броварську районну державну адміністрацію та Управління Держземагентства у Броварському районі Київської області.

11.11.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 25.11.2015 р.

19.11.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-2 надійшов відзив б/н від 19.11.2015 р. на позовну заяву, у якому він просить суд залишити без розгляду позовну заяву, у звязку із ненаданням суду оригіналу протоколу зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, у якому викладено оспорювані рішення зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, а також відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, у тому числі, у звязку із пропущенням позовної давністю.

20.11.2015 р. до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення б/н від 20.11.2015 р., що долучені судом до матеріалів справи.

25.11.2015 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача-2 про залучення до участі у справі третіх осіб судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки суд вважає, що рішення з даного спору не може вплинути на права, обовязки і інтереси Броварської районної державної адміністрації та Управління Держземагентства у Броварському районі Київської області, так як оспорювані рішення зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний жодним чином не стосується їх прав та інтересів.

25.11.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 09.12.2015 р.

09.12.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення б/н від 09.12.2015 р., що долучені судом до матеріалів справи.

09.12.2015 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача-2 про залишення позовної заяви без розгляду судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю.

Також, у судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримали, вважають їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-1 у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2004 р. було проведено спірні зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, на яких було вирішено, крім іншого, затвердити порядок розподілу земельних часток/паїв шляхом жеребкування та затвердити результаті розподілу земельних часток/паїв (додаток № 1): із 412 номерів було витягнуто 307 номерків з них 2 перетягнуто в звязку з затримкою інформації про надання двом пайщикам пропозицій на виділення в натурі земельного паю, залишилось витягти ще 105 номерків.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати недійсними рішення зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, оформлене протоколом від 28.09.2004 р., в частині визначення порядку розподілу земельних часток (паїв), та рішення зборів власників земельних паїв КСП „Заплавний, оформлене протоколом від 28.09.2004 р., в частині затвердження результатів розподілу земельних часток (паїв).

З приводу вказаних позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що у листопаді 2013 р. СТОВ „Добродій звернулося до суду з позовом до Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: КСП „Заплавний про визнання протиправним та скасування рішення Мокрецької сільської ради № 220 від 23.11.2001 р. про припинення права користування землями колективної власності КСП „Заплавний.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2014 р. у справі № 2-а/361/15/14 за позовом СТОВ „Добродій до Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області за участю третьої особи КСП „Заплавний про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 р. скасовано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2014 р. у справі № 361/10487/13-а (2-а/361/15/14) і прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.01.2015 р. постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 р. у справі № 361/10487/13-а (2-а/361/15/14) залишено без змін.

При цьому, переглядаючи постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 р. у справі № 361/10487/13-а (2-а/361/15/14) та залишаючи її в силі, Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 15.01.2015 р. зазначив, що ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2002 р. у справі № 136/16-99 про банкрутство КСП „Заплавний на підставі звіту від 17.09.2002 р. СТОВ „Добродій визнано процесуальним правонаступником КСП „Заплавний на умовах передачі товариству майнових активів та пасивів боржника з подальшими змінами в статуті останнього щодо часткового правонаступництва, а саме по боргах перед ДПІ та ПФУ по сплаті податків і зборів; СТОВ „Добродій не здійснювалися заходи щодо переоформлення державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, що належала КСП „Заплавний; у позивача відсутні документи, які б у встановленому законом порядку підтверджували набуття ним права постійного користування спірною земельною ділянкою, так само як відсутні докази користування позивачем спірною земельною ділянкою з 2002 р. по час дату розгляду даної справи в адміністративних судах; на момент виникнення вказаного процесуального правонаступництва право постійного користування спірною земельною ділянкою КСП „Заплавний вже було припинено, а тому не могло перейти до СТОВ „Добродій в порядку правонаступництва на підставі ухвали господарського суду Київської області від 29.10.2002 р. у справі № 136/16-99; СТОВ „Добродій не було правонаступником КСП „Заплавний в частині набуття права постійного користування спірною земельною ділянкою на час виникнення спірних правовідносин, тому припинення рішенням Мокрецької сільської ради № 220 від 23.11.2001 р. права користування землями колективної власності КСП „Заплавний не впливає на законні інтереси позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.01.2015 р. у справі № 2-а/361/15/14 (361/10487/13-а) Броварського міськрайонного суду Київської області за позовом СТОВ „Добродій до Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області за участю третьої особи КСП „Заплавний про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що обставини щодо правонаступництва позивачем від КСП „Заплавний в частині набуття права користування земельною ділянкою згідно з Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КВ № 002769, виданого 27.04.2000 р. на КСП „Заплавний, судами згідно з рішеннями судів, наданими позивачем у процесі розгляду даної справи, а саме ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 р. у справі № 810/2949/13-а, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 р. у справі № 810/2334/13-а, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 р. у справі № 810/5428/13-а, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2011 р. у справі № 11/053-08 та інші, у повній мірі та обсязі не досліджувались і не оцінювались, так як не були предметом їх розгляду, а тому такі рішення судів в цій частині не приймаються судом до уваги.

Згідно з ст. 5 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;

приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);

укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;

сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;

надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом;

оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку;

приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Відповідно до ст. 9 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

Отже, враховуючи вищевказані положення Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), та за наслідками їх правового аналізу суд вважає, що рішення про розподіл земельних ділянок у межах сільськогосподарського підприємства між власникам земельних часток (паїв) приймається не відповідними сільськогосподарським підприємством і сільською радою за місцем розташування земельних ділянок, і такі рішення не є актами, прийнятими ними, а приймається відповідними зборами власникам земельних часток (паїв). При цьому, відповідна сільська рада за місцем розташування земельних ділянок лише організовує проведення розподілу земельних ділянок між власникам земельних часток (паїв), затверджує складений протокол зборів власників земельних часток (паїв) і приймає рішення щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) на підставі такого рішення зборів власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували порушення своїх будь-яких прав та інтересів у спірних відносинах саме відповідачами.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, оспорювані рішення в частині визначення порядку розподілу земельних часток (паїв) та в частині затвердження результатів розподілу земельних часток (паїв), оформлені протоколом від 28.09.2004 р., приймались саме зборами власників земельних паїв КСП „Заплавний, а не КСП „Заплавний та Мокрецькою сільською радою Броварського району Київської області, і такі рішення не є актами останніх, а також те, що судом не встановлено у процесі розгляду справи порушення будь-яких прав та інтересів позивача у спірних відносинах саме відповідачами, а тому позовні вимоги позивача до відповідачів про визнання недійсними рішень зборів власників земельних паїв, є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Як було зазначено вище, відповідач-2 у своєму відзиві б/н від 19.11.2015 р. на позовну заяву просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, у тому числі, у звязку із пропущенням позовної давності.

З приводу вказаної заяви відповідача-2 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки, як було зазначено вище, будь-які права позивача - СТОВ „Добродій у спірних відносинах саме відповідачами не порушувались, то у суду відсутні підстави для застосування позовної давності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

18 грудня 2015 р.