ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.12.15р. Справа № 904/9947/15
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук Полтавської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Царичанка Дніпропетровської області

про стягнення 1 636 031 грн. 35 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, дов. № 1697 від 07.12.15р.;

від відповідача: ОСОБА_2, ФОП; ОСОБА_4, дов. № б/н від 01.12.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 1 636 031 грн. 35 коп., з яких: 914 94 грн. 89 коп. основний борг, 20 143 грн. 94 коп. - 3% річних, 359 396 грн. 49 коп. інфляційні втрати, 341 996 грн. 03 коп. пеня, відповідно до умов договору на поставку нафтопродуктів від 02.01.2010р. № 2.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що позивачем при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості за товар, поставлений у період з 13.01.2010р. по 06.08.2010р., пропущено строк позовної давності, тривалість якого встановлена ст.. 257 ЦК України та становить 3 роки. Як зазначає відповідач, строк позовної давності щодо вимоги про оплату за спірним договором сплив 27.08.2013р., у звязку із чим вказує, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Крім того, відповідач зауважує, що позивачем не надано жодних первинних документів на підтвердження заборгованості в сумі 980 730 грн. 80 коп., яка, як зазначає позивач, рахувалась за відповідачем на момент укладання спірного договору, а також будь-яких бухгалтерських документів на підтвердження сплати відповідачем вартості товару на суму 1 990 900 грн. 00 коп. До того ж договір, доданий позивачем до позову, викладений в іншій редакції ніж той, що наявний у відповідача в частині строку його дії та порядку оплати товару. Просив в позові відмовити.

21.12.2015р. на адресу суду надійшли письмові пояснення на відзив позивача від 21.12.2015, в яких останній пояснив, що після укладання спірного договору позивачем було вирішено викласти договір № 2 від 02.01.2010р. у більш детальному викладенні, у зв'язку із чим нова версія договору підписана сторонами без зауважень та заперечень з боку відповідача; екземпляр договору в новій редакції був отриманий відповідачем особисто. Щодо позовної давності зауважив, що договір діє до повного виконання сторонами грошових зобов'язань; крім того, відповідачем протягом дії договору постійно здійснювались часткові оплати заборгованості за отримані нафтопродукти, а останній платіж було внесено 30.10.2014р., що свідчить про переривання перебігу позовної давності, тому твердження відповідача про пропуск вказаного строку позивачем не відповідає дійсності.

22.12.2015р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи на предмет встановлення належності підпису в договорі, видаткових накладних та довіреностях ФОП ОСОБА_2, а також технічну експертизу документів.

В судовому засіданні 24.12.2015р. представники відповідача підтримали подане клопотання.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував.

Клопотання відповідача залишене судом не вирішеним до встановлення обставин справи.

Водночас, в судовому засіданні при вирішенні спору виникли питання, що потребують спеціальних знань, у звязку із чим суд вважає за необхідне призначити у справі судову експертизу.

Так, предметом даного судового позову є стягнення з відповідача 914 494 грн. 89 коп. основного боргу, 20 143 грн. 94 коп. 3% річних, 359 396 грн. 49 коп. інфляційних втрат, 341 996 грн. 03 коп. пені.

Згідно змісту позовної заяви, основний борг виник на підставі договору на поставку нафтопродуктів № 2, укладеного між сторонами від 02.01.2010р., за умовами якого, в період з 13.01.2010р. по 06.08.2010р. позивач поставляв відповідачу нафтопродукти, відповідач здійснював оплату поставленого товару, в порядку, передбаченому умовами спірного Договору. Крім того, як зазначає позивач, на момент укладання спірного договору за відповідачем рахувалась заборгованість в сумі 980 730 грн. 80 коп.

В підтвердження спірної заборгованості позивач надав велику кількість документів, у т.ч. первинні бухгалтерські документи, а відповідач вказує на те, що розрахунок спірної заборгованості не відповідає всім первинним документам та заперечує наявність заборгованості перед позивачем в заявленій сумі.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються, у тому числі такими засобами: висновками судових експертів.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Розглянувши матеріали справи, для з'ясування питання щодо підтвердження первинними бухгалтерськими документами розміру заявленого до стягнення боргу, що потребує спеціальних знань та необхідне для об'єктивного розгляду справи, суд призначає у справі судову експертизу.

Частиною 3 постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.12р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" встановлено, що на підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 ГПК судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду. Відповідно до частини другої статті 41 ГПК учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом. Ці питання можуть бути запропоновані у позовній заяві, у відзиві або в окремому письмовому клопотанні сторони. Проте, остаточне коло питань судовому експерту визначається господарським судом.

З урахуванням обставини справи та наданих сторонами доказів, суд визначає питання експерту самостійно.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

За вказаних обставин провадження у справі підлягає зупиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41, п. 1 ч. 2 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 904/9947/15.

Призначити судову експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна ім. В.І. Леніна, 17).

Поставити наступні питання, на вирішення судової експертизи:

1. Чому дорівнює загальна сума заборгованості Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, з урахуванням наданих в матеріали справи документів та строків позовної давності?

2. Чи вірно виконано Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 розрахунок суми боргу, 3% річних, пені та інфляційних втрат за договором на поставку нафтопродуктів від 02.01.2010р. № 2, з урахуванням первинних документів? Якщо ні, надати детальний розрахунок.

Попередити судового експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов'язати сторони у разі потреби надати експерту необхідні для проведення експертизи документи або виконати необхідні дії.

Відповідно до ст. ст. 48-49 Господарського процесуального кодексу України, попередня оплата витрат, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи покладаються на позивача.

В подальшому, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

- при задоволенні позову - на відповідача;

- при відмові в позові - на позивача;

- при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз надати господарському суду висновок судового експерта, який повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання, висновок повинен бути в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

Суддя ОСОБА_5