РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015Справа №910/25818/15

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна реєстраційна служба в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 23.09.2015

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Желінський В.М. за довіреністю № 1.1/33/15659 від 27.10.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" (відповідач) про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", викладені у протоколі, яким було змінено склад учасників Товариства, відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.05.2015 з витягу з ЄДР йому стало відомо, що 10.09.2014 державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Шубіною Тетяною Яківною за реєстраційним номером 1 032947 до ЄДР було внесено зміни до установчих документів юридичної особи ТОВ "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" (далі - Товариства), відповідно до яких позивача виключено зі складу учасників Товариства.

Проте позивач стверджує, що загальні збори Товариства, на яких було прийнято рішення про виключення позивача зі складу учасників Товариства, були проведені з недотриманням процедури скликання загальних зборів, при проведенні зазначених зборів були грубо порушені права та законні інтереси позивача як учасника Товариства, при цьому рішення про виключення були прийняті протизаконно, оскільки не існує жодних підтверджень систематичного невиконання позивачем своїх обов'язків як учасника Товариства чи перешкоджання позивачем досягненню Товариством його цілей.

Позивач також зазначив, що згідно відомостей з ЄДР йому стало відомо, що його частка у статутному капіталі Товариства розміром 15125,00 грн. була придбана Товариством.

Водночас позивач стверджує, що не відступав ні на чию користь належну йому частку в статутному капіталі Товариства та не уповноважував на це представників. За таких обставин позивач вважає, що відповідач неправомірно привласнив частку позивача та виключив позивача із складу учасників Товариства, чим порушив особисті майнові та немайнові права позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 порушено провадження у справі № 910/25818/15 та призначено розгляд справи на 02.11.2015 о 15:50 год.

В судове засідання, призначене на 02.11.2015, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 02.11.2015, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 02.10.2015 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 02.11.2015, судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 02.10.2015 про порушення провадження у справі № 910/25818/15 та встановлено, що сторони вимоги зазначеної ухвали не виконали.

Враховуючи нез'явлення представника відповідача в судове засідання, невиконання сторонами вимог ухвали суду від 02.10.2015 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 02.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 відкладено розгляд справи на 16.11.2015 о 09:20 год.

В судове засідання, призначене на 16.11.2015, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 16.11.2015, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 02.10.2015 та від 02.11.2015 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015, подав клопотання, відповідно до якого просив суд витребувати у Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві документи, які були надані для проведення державної реєстрації змін щодо складу ТОВ "АЙ-ЮНІОН. ЮЕЙ", відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014. Клопотання залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015, подав клопотання про залучення до участі у справі Державної реєстраційної служби в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Клопотання залучене судом до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 16.11.2015 судом розглянуте клопотання позивача, подане 16.11.2015 в судовому засіданні, про витребування у Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві документи, які були надані для проведення державної реєстрації змін щодо складу ТОВ "АЙ-ЮНІОН. ЮЕЙ", відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2015 вищезазначене клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, керуючись положеннями ст. 38 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання та витребування у Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві документів, які були надані для проведення державної реєстрації змін щодо складу ТОВ "АЙ-ЮНІОН. ЮЕЙ", відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014.

В судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015, розглядалося клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної реєстраційної служби в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, подане відповідачем в судовому засіданні 16.11.2015.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015, підтримав вищезазначене клопотання та надав суду усні пояснення стосовно необхідності задоволення останнього. На його думку, рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Державної реєстраційної служби в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ГПК України, питання про залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом.

Враховуючи положення ст. 27 ГПК України та обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи.

В судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015, представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання позивача про продовження строку вирішення спору, про залучення до участі у справі третьої особи, необхідність витребування додаткових доказів та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 07.12.15 о 09:30 год., залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну реєстраційну службу в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15).

03.12.2015 через відділ діловодства суду від представника третьої особи надійшло клопотання, відповідно до якого третя особа:

- повідомила, що у зв'язку з проведеною реорганізацією Головного управління юстиції у місті Києві назву Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві змінено на Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

- просила, у зв'язку з великою завантаженістю, розглянути справу без участі представника третьої особи;

- надала на виконання ухвали суду від 16.11.2015 копії документів, які були надані ТОВ "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" для проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Ай-Юніон.Юей» (код 36411669) щодо зміни складу засновників, учасників товариства від 10.09.2014;

- просила направити третій особі копію позовної заяви і доданих до неї документів.

В судове засідання, призначене на 07.12.2015, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 07.12.2015, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 02.10.2015, від 02.11.2015, від 16.11.2015 не виконав, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 07.12.2015, не з'явився, проте, згідно поданого 03.12.2015 через відділ діловодства суду клопотання, просив суд у зв'язку з великою завантаженістю розглянути справу без участі представника третьої особи.

В судовому засіданні 07.12.2015 суд взяв до уваги повідомлення третьої особи у клопотанні, поданому через відділ діловодства суду 03.12.2015, стосовно зміни назви Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у зв'язку з проведеною реорганізацією Головного управління юстиції у місті Києві. Враховуючи наведене, вірною назвою третьої особи суд визначає: Державна реєстраційна служба в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Представник позивача в судовому засіданні 07.12.2015 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні, призначеному на 07.12.2015, судом перевірено виконання позивачем вимог ухвали суду від 16.11.2015 та встановлено, що позивач виконав вимоги зазначеної ухвали не в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 07.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 розгляд справи відкладено на 21.12.2015 о 10:50 год.

В судове засідання, призначене на 21.12.2015, з'явились представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 21.12.2015, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 02.10.2015, від 02.11.2015, від 16.11.2015 та від 07.12.2015 не виконав, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 898, № 792, № 054, № 255.

Стаття 22 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Зокрема, статтею 69 ГПК України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Водночас, судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Слід зазначити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні.

Водночас судом враховано, що двомісячний строк вирішення спору, який був продовжений ухвалою суду від 16.11.2015 на п'ятнадцять днів, фактично сплив, а отже у суду відсутня можливість відкладення розгляду справи на іншу дату.

Суд також взяв до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення уповноваженому представнику відповідача поштових відправлень з ухвалами суду, втім в жодне судове засідання відповідач не з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до абз. 1 підпункту 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що відповідач участі в процесі розгляду спору не приймав, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи докази достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, а неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 21.12.2015 подав докази на підтвердження направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів третій особі. Зазначені докази залучені судом до матеріалів справи та передані для реєстрації до відділу діловодства суду.

Представник позивача в судовому засіданні 21.12.2015 подав письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог, в яких, зокрема, вказав на таке: в силу імперативної норми статті 41 Закону України "Про господарські товариства" посилання відповідача у протоколі від 06.08.2014 на те, що позивач ускладнює процес внесення змін до установчих документів Товариства, є безпідставними; у протоколі № 2 від 06.08.2014, яким прийнято рішення зборів учасників про виключення учасника Товариства (позивача), відсутні відомості та обставини, які зазначають, в чому полягає систематичність невиконання позивачем його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) позивач перешкоджає досягненню цілей Товариства, що є підставою для визнання такого рішення недійсним; обставини щодо порушення відповідачем порядку скликання зборів, що відбулись 06.08.2014 - відповідачем не спростовані. Письмові пояснення позивача судом залучені до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 21.12.2015 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні 21.12.2015 надав усні пояснення по суті спору.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.12.2015 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.03.2009 року державним реєстратором Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації було внесено запис до Єдиного державного реєстру № 1 032947 про проведення державної реєстрації юридичної особи та зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" та присвоєно ідентифікаційний код 36411669 (далі - Товариство, відповідач).

Відповідно до п.п. 1.3, 4.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" (далі - Статут), затвердженого рішенням загальних зборів засновників від 26.02.2009 (протокол № 1), учасниками Товариства є:

- громадянка України ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка володіє часткою у статутному капіталі товариства розміром 15125,00 грн., що складає 25% статутного капіталу Товариства;

- громадянин України ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який володіє часткою у статутному капіталі товариства розміром 15125,00 грн., що складає 25% статутного капіталу Товариства;

- громадянин України ОСОБА_1 (далі - позивач), ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який володіє часткою у статутному капіталі товариства розміром 15125,00 грн., що складає 25% статутного капіталу Товариства;

- громадянин Сполучених Штатів Америки ОСОБА_12, реєстраційний номер НОМЕР_4, який володіє часткою у статутному капіталі товариства розміром 15125,00 грн., що складає 25% статутного капіталу Товариства.

26 травня 2015 року, з витягу з ЄДР, позивачу стало відомо, що 10.09.2014 державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Шубіною Тетяною Яківною за реєстраційним номером 1 032947 до ЄДР було внесено зміни до установчих документів юридичної особи, відповідно до яких учасниками відповідача стали ОСОБА_5 (розмір внеску до статутного капіталу 15125,00 грн.), ОСОБА_6 (розмір внеску до статутного капіталу 15125,00 грн.) та ОСОБА_12 (розмір внеску до статутного капіталу 15125,00 грн.), а частка розміром 15125,00 грн. до статутного капіталу, що належала ОСОБА_1 була придбана Товариством (відповідачем).

Зважаючи на наведене, позивач вважає, що його майнові та корпоративні права було порушено з огляду на таке:

- всупереч норм ст. 58, ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 167 Господарського кодексу України та визначеному Статутом порядку скликання загальних зборів учасників Товариства (п. 10.11, 10.14 Статуту), позивача не було повідомлено про проведення загальних зборів, у зв'язку з чим позивач не був присутній на зборах;

- позивач ніколи не заявляв про свій вихід із складу Товариства, не відступав ні на чию користь належну йому частку у статутному капіталі Товариства, не уповноважував ніяких представників бути присутнім на загальних зборах господарських товариств, в яких він є учасником, голосувати від його імені на зборах, приймати рішення з будь-яких питань у тому числі, щодо виходу позивача зі складу учасників чи призначення органів управління Товариств, а отже, позивач вважає, що його було виключено зі складу учасників Товариства в порушення законодавства та Статуту Товариства;

- з огляду на те, що позивач володів лише 25% відсотками голосів на загальних зборах учасників, його участь у загальних зборах не мала вирішального впливу ані на повноваження загальних зборів, ані на приймання загальними зборами будь-яких рішень; крім того, як вказує позивач, зі змісту статті 64 Закону України "Про господарські товариства" випливає, що саме невиконання учасником товариства своїх обов'язків, а не невикористання ним своїх прав, зокрема, прав на участь у загальних зборах, могло б стати приводом для розгляду питання про виключення учасника чи перешкоджання ним діяльності товариства;

- позивач з моменту заснування Товариства та до дня виключення його зі складу учасників Товариства жодного разу не порушував свої обов'язки як учасника Товариства і ніякими своїми діями не перешкоджав досягненню мети Товариства, так як був зацікавлений в результатах господарської діяльності відповідача, жодних зафіксованих підтверджень систематичного невиконання позивачем своїх обов'язків як учасника Товариства чи перешкоджанню позивачем досягненню Товариством його цілей не існує;

- позивачу стало відомо, що його частка у статутному капіталі придбана відповідачем, проте позивач не відступав ні на чию користь належну йому частку у статутному капіталі Товариства, не уповноважував на це ніяких представників, а тому наявним є факт неправомірного привласнення відповідачем частки позивача та виключення позивача із складу учасників відповідача, чим порушено особисті майнові та немайнові права позивача.

За наведених обставин позивач звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", викладеного у протоколі, яким було змінено склад учасників Товариства, відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014 року.

Третя особа на виконання вимог суду залучила до матеріалів справи копії документів, які були надані відповідачем для проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" (код 36411669) щодо зміни складу учасників товариства, зокрема:

- реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

- рішення про внесення змін до установчих документів (протокол № 2 Загальних Зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" від 06.08.2014 (з додатком до Протоколу № 2 від 06.08.2014 "Реєстр осіб, які беруть участь в загальних зборах Учасників");

- рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи (протокол про примусове виключення учасника Загальних Зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" від 06.08.2014);

- Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", затверджений загальними Зборами Учасників ТОВ "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" (протокол № 2 від 06.08.2014).

Представник третьої особи надав пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, витребувані судом документи не подав та не надіслав, доводи, повідомлені позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" (далі - Закон) господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарськими товариствами наведеним Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку (ч. 2 ст. 1 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Іноземні громадяни, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації можуть бути засновниками та учасниками господарських товариств нарівні з громадянами та юридичними особами України, крім випадків, встановлених законодавчими актами України (ч. 3 ст. 3 Закону).

Згідно приписів ч. 1 ст. 4 Закону, зокрема, товариство з обмеженою створюється і діє на підставі статуту.

Частиною 2 ст. 4 Закону встановлено, що установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону, зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства .

Згідно з положеннями ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в абз. 2 п .17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" (далі - Постанова Пленуму Верховного Суду України № 13), рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", викладеного у протоколі, яким було змінено склад учасників Товариства, відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014 року, то предметом доказування у даній справі є встановлення факту наявності або відсутності підстав для визнання недійсним наведеного рішення загальних зборів учасників Товариства.

В абз. 3 п. 17 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 вказано, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Водночас зі змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 вбачається, що при розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Крім того, в п. 2.11 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.07.2007 № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" (далі - Рекомендації Президії Вищого господарського суду України № 04-5/14) зазначено, що підставами недійсності рішень загальних зборів є:

а) рішення загальних зборів не відповідає нормам чинного законодавства;

б) рішення прийнято неправомочними загальними зборами або правомочність загальних зборів встановити неможливо;

в) рішення з питання, яке відповідно до закону вирішується більшістю у 3/4 голосів присутніх на загальних зборах акціонерів, було прийнято простою більшістю голосів;

г) рішення прийнято з питання, не включеного до порядку денного загальних зборів;

д) рішення з питань зміни розміру статутного капіталу акціонерних товариств прийнято з порушенням обов'язку з надання акціонерам у встановленому законом порядку інформації, передбаченої статтею 40 Закону України "Про господарські товариства" або акціонерам було надано недостовірну чи неповну інформацію;

е) рішення прийнято загальними зборами акціонерів, під час скликання і проведення яких не було дотримано вимог законодавства або статуту акціонерного товариства, якщо це призвело до істотного порушення прав позивача;

є) відсутність протоколу загальних зборів, підписаного відповідно до частини дев'ятої статі 41 Закону України "Про господарські товариства" головою і секретарем зборів.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України "Про господарські товариства".

Там же зазначено, що права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Позивач стверджує, що в порушення вимог закону та Статуту Товариства його не було повідомлено про проведення загальних зборів, у зв'язку з чим позивач не був присутній на загальних зборах учасників Товариства 06.08.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Статтею 61 Закону визначено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами (ч. 1 наведеної статті Закону). Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу (ч. 2 наведеної статті Закону). Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. (ч. 5 ).

Судом встановлено, що відповідно до п. 10.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", затвердженого рішенням загальних зборів засновників від 26.02.2009 (протокол № 1) (далі - Статут), вищим органом управління Товариством є загальні збори учасників (далі - збори учасників), які складаються з учасників та/або їх представників.

Пунктом 10.8 Статуту визначені питання, які належать до виключної компетенції зборів Учасників Товариства, зокрема:

- внесення змін до Статуту Товариства, зміна розміру його статутного капіталу;

- вирішення питання про придбання Товариством частки Учасника;

- виключення учасника із Товариства.

Пунктом 10.9 Статуту визначено, що рішення у вищому органі приймається шляхом голосування учасників, присутніх на зборах, та оформлюються протоколом, який підписується головою та секретарем зборів, які обираються лише з числа Учасників. Рішення, зокрема, про внесення змін до Статуту Товариства, в тому числі про зміну розміру статутного капіталу, виключення Учасника, вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Учасники, що володіють у сукупності 100 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів учасників присутніх на зборах.

Згідно п. 10.11 Статуту збори Учасників скликаються не рідше двох разів на рік. Про проведення зборів Учасники повідомляються персонально. Повідомлення вважається належно здійсненим, якщо воно надіслане рекомендованим листом з описом вкладення з зазначенням часу і місця проведення, а також порядку денного зборів. Повідомлення повинно бути надіслане за адресою Учасника, вказаною в Статуті, не менш як за 30 календарних днів до скликання загальних зборів.

Будь-який з Учасників має право вимагати розгляду питання на зборах при умові, що питання було поставлено не пізніше, ніж як за 25 календарних днів до зборів (п. 10.13 Статуту).

Не пізніш, як за 7 календарних днів до скликання загальних зборів, Учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомитеся з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх Учасників, присутніх на зборах (п. 10.14 Статуту).

З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2014 були проведені загальні збори учасників Товариства, на яких були присутні учасники: ОСОБА_10 (25% голосів), ОСОБА_11 (25 % голосів), ОСОБА_12, від імені якого діє ОСОБА_13 за довіреністю (25% голосів), а отже на зборах були присутні учасники Товариства, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Учасник Товариства ОСОБА_1 (позивач) не був присутнім на загальних зборах учасників Товариства 06.08.2014.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження того, що відповідач належним чином повідомив учасників Товариства, зокрема, ОСОБА_1 (25 % голосів), про проведення 06.08.2014 загальних зборів учасників із зазначенням часу і місця проведення, а також порядку денного цих зборів.

При цьому суд зазначає, що відповідні докази були витребувані у відповідача ухвалами суду від 02.10.2015, від 02.11.2015, від 16.11.2015 та від 07.12.2015, проте відповідач вимог ухвал суду не виконав, витребувані судом докази не подав та не надіслав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач порушив положення п. 10.11 Статуту та вимоги статті 61 Закону України "Про господарські товариства" під час скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства, призначених на 06.08.2014, так як не повідомив учасника Товариства ОСОБА_1 про проведення цих зборів. В свою чергу, внаслідок неповідомлення позивача належним чином про проведення загальних зборів було порушено передбачені чинним законодавством права позивача на інформацію про проведення загальних зборів, на участь у загальних зборах, на участь у прийнятті рішень з питань, включених до порядку денного.

Водночас судом враховано, що неналежне повідомлення учасника про загальні збори учасників товариства не є самостійною (обов'язковою) підставою для визнання недійсними рішення, а оцінюється в сукупності з іншими обставинами.

Зокрема, в абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 вказано, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

У зв'язку із зазначеним, суд дійшов висновку про необхідність дослідження, які саме рішення були прийняті загальними зборами учасників Товариства 06.08.2014 та чи грунтовно вони впливають на права та законні інтереси позивача.

Позивач стверджує, що при проведенні загальних зборів учасників Товариства 06.08.2014 були порушені його прав та законні інтереси як учасника Товариства, оскільки рішенням цих зборів позивача було незаконно виключено зі складу учасників Товариства, а частка позивача в статутному капіталі Товариства була придбана відповідачем, в той час як позивач не відступав ні на чию користь належну йому частку у статутному капіталі Товариства, не уповноважував на це ніяких представників.

Частиною 1 статті 59 Закону визначено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належать, зокрема, питання:

вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

виключення учасника з товариства.

Згідно з ч. 2 статті 59 Закону, з питань зазначених у пунктах "а" (визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання), "б" (внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу) статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. Зазначена норма є імперативною, а отже, не передбачає наявність у статутних документах товариства іншого порядку прийняття рішення по відповідним питанням.

Частиною 1 ст. 64 Закону встановлено, що учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Статтею 10 Закону передбачені права учасників товариства, а саме:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

В наведеній ст. 10 Закону також зазначено, що учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Статтею 11 Закону передбачені обов'язки учасників товариства, а саме:

а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства;

б) виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами;

в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства;

г) нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Аналогічні приписи містяться у статтях 116, 117 Цивільного кодексу України та статті 88 Господарського кодексу України.

Права та обов'язки Товариства та його учасників обумовлені в пунктах 14.3, 14.4 та 14.5, 14.6 Статуту Товариства.

Зокрема, учасник Товариства має право:

- брати участь в управлінні Товариством та/або призначати для цього своїх представників;

- брати участь у розподілі прибутку Товариства і одержувати його частину (дивіденди);

- здійснити відчуження своєї частки (її частини) у статутному капіталі Товариства;

- одержувати, відомості і дані, про діяльність Товариства, стан його майна, прибутків та збитків, у порядку встановленому цим Статутом;

- в першочерговому порядку придбавати продукцію (користуватися послугами), що виробляє (надає) або має у власності Товариство;

- учасник Товариства може також мати інші права, встановлені Статутом та законом (п. 14.3, п. 14.4 Статуту)/

Крім того, учасник Товариства зобов'язаний:

- виконувати свої зобов'язання перед Товариством, в т.ч. ті, що пов'язані з майновою участю, робити вклади (додаткові вклади) у розмірі, в порядку та засобами, що встановлені рішенням загальних зборів Учасників, а також своєчасно повідомляти Товариство про зміну адреси;

- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність Товариства.

- учасник Товариства може також мати інші обов'язки, встановлені Статутом та законом (п.п. 14.5.1 - 14.5.3 п. 14.5, п. 14.6 Статуту).

По матеріалам справи судом встановлено, що рішення загальних зборів учасників Товариства від 06.08.2014 було оформлене протоколом про примусове виключення учасника Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" від 06.08.2014 (далі - протокол про примусове виключення учасника).

Згідно вищенаведеного протоколу вбачається, що з питання порядку денного "Про примусове виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства" учасники Товариства прийняли рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з виплатою належної йому вартості частини майна Товариства. За дане рішення проголосували 75% присутніх на зборах. При цьому з вищенаведеного протоколу також вбачається, що учасник Товариства ОСОБА_10 в якості підстав для примусового виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства вказав, що "… ОСОБА_1, як учасник Товариства, систематично не виконує свої обов'язки, не з'являється на збори, своєю бездіяльністю перешкоджає досягненню цілей Товариства, а саме: ускладнює процес внесення змін до установчих документів Товариства".

В п. 3.10 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України № 04-5/14 вказано, що в рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Натомість судом встановлено, що вищенаведений протокол про примусове виключення учасника не містить зазначення жодних відомостей та обставин, які б вказували, в чому саме полягає систематичне невиконання ОСОБА_1 його обов'язків та якими саме діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 перешкоджає досягненню цілей Товариства, внесенню змін до установчих документів Товариства.

Водночас судом досліджено, що матеріали справи також не містять доказів на підтвердження того, що "ОСОБА_1, як учасник Товариства систематично не виконує свої обов'язки, не з'являється на збори, своєю бездіяльністю перешкоджає досягненню цілей товариства, а саме: ускладнює процес внесення змін до установчих документів Товариства". Відповідні докази відповідач до матеріалів справи не залучив.

Суд зазначає, що зважаючи зміст норм чинного законодавства та положення Статуту Товариства, участь у загальних зборах є правом, а не обов'язком учасника товариства, а отже, неявка на загальні збори не є підставою для виключення учасника товариства зі складу учасників товариства.

Крім того, судом встановлено, що позивач володів лише 25% відсотками голосів на загальних зборах учасників. А тому, враховуючи імперативну норму ч. 2 статті 59 Закону, згідно якої рішення загальних зборів учасників вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства, вбачається, що участь позивача у загальних зборах учасників Товариства не мала вирішального впливу ані на повноваження цих зборів, ані на приймання цими зборами будь-яких рішень, а рівно, неучасть позивача в загальних зборах учасників Товариства жодним чином не могла бути перешкодою для прийняттям цими зборами необхідних для Товариства рішень (в т.ч. про внесення змін до Статуту Товариства) та досягненню цілей Товариства.

Більш того, відсутність позивача на загальних зборах учасників Товариства, які відбулись 06.08.2014, не стала перешкодою для прийняття присутніми на цих зборах учасниками Товариства вищенаведеного протоколу про примусове виключення учасника та протоколу № 2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" від 06.08.2014 (далі - протокол № 2).

Зокрема, протокол № 2 прийнято з таких питань порядку денного загальних зборів учасників Товариства:

- про виключення ОСОБА_1 зі складу Учасників Товариства;

- про виплату ОСОБА_1 належної йому частки статутного капіталу Товариства;

- про розподіл часток у Статутному капіталі Товариства;

- про затвердження та підписання нової редакції Статуту Товариства;

- про уповноваження Директора Товариства.

З огляду на вищенаведену норму ч. 1 ст. 64 Закону, законодавець наголошує на тому, що саме невиконання учасником товариства своїх обов'язків, а не невикористання ним своїх прав, зокрема, прав на участь у загальних зборах, або перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, могло б стати приводом для розгляду питання про виключення учасника з товариства. Натомість, з огляду на кількість голосів, яку мав позивач, останній жодним чином не міг перешкоджати своїми діями досягненню цілей Товариства, а як встановлено судом, жодні докази систематичного невиконання або неналежним чином виконання своїх обов'язків позивачем, - в матеріалах справи відсутні, відповідачем суду не надані.

Отже, за відсутності відповідних відомостей, відповідач безпідставно вказав у протоколі № 2 на те, що позивач "систематично не виконує свої обов'язки, не з'являється на збори, своєю бездіяльністю перешкоджає досягненню цілей товариства, а саме: ускладнює процес внесення змін до установчих документів Товариства". Саме ж посилання відповідача у протоколі № 2 на приписи ч. 1 ст. 64 Закону без належного обґрунтування відповідних обставин, не може бути підставою для виключення учасника зі складу учасників товариства. В свою чергу, відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника (п. 3.10 Рекомендацій Вищого господарського суду України № 04-5/14).

Таким чином, оцінюючи вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку про те, що загальні збори учасників Товариства від 06.08.2014, на яких було прийнято рішення (протокол № 2) про виключення позивача зі складу учасників Товариства, були проведені з недотриманням процедури скликання загальних зборів учасників, встановленої ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" та п.п. 10.11, 1.14 Статуту Товариства, при проведенні зазначених зборів учасників Товариства та прийнятті ними рішень були порушені права та законні інтереси позивача як учасника Товариства, зокрема, рішення про виключення позивача зі складу учасників Товариства було прийняте протизаконно, оскільки докази систематичного невиконання позивачем своїх обов'язків як учасника Товариства чи перешкоджання позивачем досягненню Товариством його цілей, фактично відсутні. Наведене свідчить про наявність підстав для визнання рішення загальних зборів Товариства (протоколу № 2 від 06.08.2014) недійсним.

А тому вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", викладеного у протоколі № 2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" від 06.08.2014, яким було змінено склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014 року, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в розмірі 1218,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 15/1-А; ідентифікаційний код 36411669), викладене у протоколі № 2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" від 06.08.2014, яким було змінено склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ", відповідно до запису в ЄДР за реєстраційним номером 1 032947 від 10.09.2014 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ-ЮНІОН.ЮЕЙ" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 15/1-А; ідентифікаційний код 36411669) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судовий збір в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок).

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.12.2015

Суддя Гумега О.В.