ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.12.2015 Справа № 905/3397/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лізоформ Медікал
доКомунальної лікувально-профілактичної установи "Обласна клінічна психіатрична лікарня"

про стягнення 99990,00грн.

Представники сторін: від позивача: ОСОБА_1Д-представник за довіреністю; від відповідача: не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Лізоформ Медікал до Комунальної лікувально-профілактичної установи "Обласна клінічна психіатрична лікарня" про стягнення суми основного боргу у розмірі 99990,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору №24165 від 03.12.2014 в частині оплати поставленої продукції позивачем.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору №24165 від 03.12.2014; специфікації №1 до договору; видаткової накладної №24103 від 03.12.2014; претензії від 09.07.2015; акту звірки за період з 01.10.2014 по 01.07.2015.

Ухвалою суду від 09.12.2015 було порушено провадження та призначено справу до розгляду на 21.12.2015.

Представник позивача у зазначеному судовому засіданні підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві, у повному обсягу.

Відповідач явку своїх представників в судові засідання не забезпечив, відзив на позов не надав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи. Також відповідач 21.12.2015, через канцелярію суду, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників процесу, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

03.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізоформ Медікал" (відповідач, постачальник) та Комунальною лікувально-профілактичною установою "Обласна клінічна психіатрична лікарня"(позивач, покупець) підписаний договір №24165 про закупівлю товару за бюджетні кошти.

Згідно з п.1.1 договору на умовах останнього постачальник забов'язується поставити і передати у власність покупцю товар, а саме лікарські засоби, а покупець забов'язується прийняти такий товар та своєчасно його оплатити на умовах договору. Факт передачі товару від постачальника покупцю підтверджується підписаною видатковою накладною, яка є невід'ємною частиною даного договору(п.1.2. договору).

Відповідно до п.1.3. договору товар постачається окремими партіями на підставі замовлення покупця.

Обсяги закупівлі товарів може бути зменшені залежно від реального фінансування видатків(п.1.4. договору).

Відповідно до п.2.1. договору замовлення складається покупцем на підставі останнього (з обов'язковим зазначенням асортименту і кількості товару, місця передачі товару, отримувача товару) та передається постачальнику для його погодження в письмовій формі, за допомогою факсимільного, телефонного зв'язку або через представника постачальника. Узгоджені сторонами асортимент і кількість товару, що має бути поставлена покупцю, відображаються у підписані сторонами специфікації, що є невід'ємною частиною договору.

Між сторонами підписана специфікація №1, в якій зазначено ціну, а саме 99990,00грн., та кількість товару.

Вищезазначена специфікація підписані сторонами та скріплені їх печатками та міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з п.4.1. договору, сума останнього складає 99990,00грн.

Розрахунки за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування покупцем на банківський поточний рахунок постачальника вартості поставленого товару, на підставі ст.ст. 49,51 Бюджетного кодексу України на умовах відтермінування платежу на строк 30 календарних днів з моменту поставки.. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок(п.4.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань(п.8.1. договору). Договір підписаний сторонами, скріплений їх печатками та міститься в матеріалах справи.

На виконання умов договору позивачем 03.12.2014 передано відповідачу товар на суму 99990,00грн., що підтверджуються наявною в матеріалах справи видатковою накладною від 03.12.2014 №24103. Вищезазначені накладні підписані сторонами та їх копії містяться в матеріалах справи.

Відповідач вищезазначену продукцію отримав, про що свідчить його печатка та особистий підпис його представників на видатковій накладній №24103, жодних заперечень чи зауважень не вказав.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між позивачем та відповідачем не було встановлено терміну оплати продукції, тому відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України визначено , що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після його прийняття, незалежно від того, чи пред'явиви йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

Вищезазначена правова позиція узгоджується також з п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових забов'язань".

Як вбачається з п.4.2. договору сторонами строк оплати товару був визначений. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 09.07.2015 направлена претензія щодо несвоєчасної оплати поставленого товару на суму 299813,85грн., з яких 99990,00грн.- сума за поставлений товар по видатковій накладній №24103 від 03.12.2014 разом з актом взамних розрахунків станом за період з 01.10.2014 по 01.07.2015. Вищезазначені претензія та акт отримані 14.07.2015 представником відповідача, про що свідчить його особистий підпис на останній. Претензія щодо несвоєчасної оплати поставленого товару залишена відповідачем без задоволення. Акт взамних розрахунків на суму 99990,00грн., підписаний представниками сторін та скріплений їх печаткою.

За таких обставин, матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за товар, поставлений згідно вищезазначених видаткових накладних, здійснив не здійснив, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий товар становить 99990,00грн. Відповідач даний факт не спростував, доказів про сплату заборгованості у розмірі 99990,00грн. до матеріалів справи не надав.

З вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізоформ Медікал" про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 99990,00грн. обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсягу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У звязку із задоволенням позову у повному обсягу, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунальної лікувально-профілактичної установи "Обласна клінічна психіатрична лікарня" (84114, Донецька область, м.Слов'янськ, вул.Нарвська,б.16; з будь якого рахунку, виявленого державним виконавцем) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізоформ Медікал" (01133, м.Київ, вул.Щорса,31, каб.314; ) суму заборгованості за договором у розмірі 99990(дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто)грн. 00коп.; суму судового збору у розмірі 1499(одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять)грн. 85коп.

3.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізоформ Медікал" (01133, м.Київ, вул.Щорса,31, каб.314; ) з державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 5(п'ять) коп.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 25.12.2015

Суддя Д.М. Огороднік