УХВАЛА

28.07.2015Справа № 910/16550/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд"

до Київської міської ради

Перинатального центру м. Києва

про визнання додаткової угоди укладеною, визнання права та визнання недійсним рішення,

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 за дов., ОСОБА_2 за дов.

від відповідача 1 ОСОБА_3 за дов.

від відповідача 2 ОСОБА_4 за дов

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" звернулося до Київської міської ради; Перинатального центру м. Києва про визнання додаткової угоди укладеною, визнання права та визнання недійсним рішення.

Ухвалою суду від 30.06.2015р. порушено провадження у справі №910/16550/15, розгляд справи призначено на 28.07.2015 р.

Через загальний відділ діловодства суду 27.07.2015 р. подано заяву про забезпечення позову шляхом:

1. Заборонити Київський міській раді (, адреса 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, 36) безпосередньо та/або в особі управлінь, відділів та інших органів, уповноважених діяти від імені Київської міської ради, вчиняти дії з розпорядження земельною ділянкою 1,3964 га кадастровий номер :79:027:0002, розташованій на вулиці Предславинській, 9 у Печерському районі м. Києва, в тому числі надавати іншим особам право володіння та/або користування вказаною земельною ділянкою, надавати згоду на виконання підготовчих та/або будівельних робіт, погоджувати проектну документацію на будівництво обєктів на вказаній земельній ділянці.

2. Заборонити Перинатальному центру м. Києва (, адреса 03150, місто Київ, вулиця Предславинська, 9) вчиняти дії з розпорядження земельною ділянкою 1,3964 га кадастровий номер :79:027:0002, розташованій на вулиці Предславинській, 9 у Печерському районі м. Києва, в тому числі надавати іншим особам право володіння та/або користування вказаною земельною ділянкою, виконувати підготовчі та/або будівельні роботи на вказаній земельній ділянці, надавати можливість та право іншим особам, в тому числі підрядникам, субпідрядникам, виконувати підготовчі та/або будівельні роботи на вказаній земельній ділянці, розробляти та/або замовляти розробку проектної документації на будівництво та/або реконструкцію обєктів на вказаній земельній ділянці, подавати або доручати іншим особам подання заяви про намір щодо забудови земельної ділянки, направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю, подавати уповноваженим державним органам документи з метою реєстрації органом державного архітектурно- будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт або видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

За твердженням Позивача, вказані заходи до забезпечення позову безпосередньо повязані із заявленими у цій справі позовними вимогами щодо захисту і належного оформлення права Позивача на користування Земельною ділянкою згідно визначеного у Договорі цільового призначення, а саме - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально культурного призначення та підземним паркінгом. Вони є розумними, обґрунтованими та адекватними обставинами спору у справі № 910/16550/15 та не спрямовані на отримання позивачем якихось неправомірних переваг внаслідок вжиття таких заходів.

Як передбачено ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 ГПК України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

У п. 1.1. Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/2776 від 12.12.2006 р. "Про деякі питання практики забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглянувши подані письмові докази та матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 р. N 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд не погоджується з доводами Позивача, які не доведені документально. На даний час позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження заявлених вимог.

Позивачем не було наведено суду безумовних підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, також з поданих матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Позивачу (Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" ) у задоволенні заяви про забезпечення позову повністю.

Ухвала набирає чинності з дати її прийняття 28.07.2015р. та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І.Борисенко