РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015Справа №910/30652/15

За позовом Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

до Служби автомобільних доріг у Київській області

про стягнення 235000 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 01/04-05/752

від 21.12.2015;

від відповідача: не зявились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з вимогами до Служби автомобільних доріг у Київській області про стягнення 235000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обовязку з оплати вартості виконаних робіт за договором №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011, а саме, за актом здачі-приймання робіт від 18.11.2014, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 235 000, 00 грн. основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30652/15 та справу призначено до розгляду на 22.12.2015.

У судове засідання 22.12.2015 зявився представник позивача, який підтримав позов в повному обсязі. При цьому, у даному судовому засіданні представник позивача подав суду пояснення щодо настання строку оплати за спірним договором.

Представник відповідача у судове засідання 22.12.2015 не зявився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення № 527.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 22.12.2015 до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 22.12.2015 за відсутності представника відповідача, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.11.2011 між Державним підприємством "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (позивач, підрядник) та Службою автомобільних доріг у Київській області (відповідач, замовник) укладено договір №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник зобовязується у 2011-2012 роках виконати роботи, зазначені в доповненні до завдання, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи. Замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт із виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування.

Як передбачено п. 1.2. Договору, найменування робіт: ДБН Д 1.1-7-2000. Розробка проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та реконструкції з винесенням меж земельних ділянок в натуру. Лот № 8 Виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва. Кінцевим продуктом є державний акт на користування землею.

Згідно з п. 3.1. Договору, ціна договору становить 550743,07 грн.

Пунктом 4.1. Договору сторонами погоджено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах договірної ціни та виділених коштів на оплату робіт згідно з планом фінансування (по мірі надходження коштів від головного розпорядника коштів на рахунок замовника).

Акт виконання робіт готує підрядник і передає для підписання замовнику у строк не пізніше 25 числа звітного місяця. Замовник перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактичного виконання обсягів робіт . До акту виконаних робіт додаються виконавчі кошториси з усіма підтверджуючими документами (п. 4.2. Договору).

Як встановлено у п. 4.3. Договору, замовник здійснює платежі (по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника) за фактично виконані роботи відповідно до акту виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін (замовником і підрядником).

Згідно з п. 5.5. Договору, оплата проводиться після підписання сторонами акту здачі-приймання на проект відведення земельної ділянки згідно з календарним планом робіт.

Відповідно до п. 10.1. Договору, останній набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012.

Додатком до договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011 сторони погодили Завдання на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування Службі автомобільних доріг у Київській області для будівництва мостового переходу через річку Дніпро.

Додатковою угодою № 3 до договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011 сторонами, зокрема, викладе в новій редакції п. 10.1. договору, а саме: «цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2013».

Додатковою угодою № 5 до договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011 сторонами, зокрема, викладе в новій редакції п. 10.1. договору, а саме: «договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2014, але до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором».

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних робіт.

За змістом ст. 887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом..

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011 здійснив роботи по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування, що підтверджується актом здачі-приймання робіт від 18.11.2014 згідно договору №18ВК-11/9531 від 11.11.2011, копія якого додана позивачем до позову, а оригінал оглянуто в судовому засіданні 22.12.2015. При цьому, у вказаному акті здачі-приймання робіт згідно договору №18ВК-11/9531 від 11.11.2011 вказано, що сторони підтверджують, що виконавець належним чином відповідно до умов договору виконав, а замовник прийняв повний обсяг робі, передбачений вказаним договором на суму 235000,00 грн.; замовник не має жодних зауважень та претензій до виконання за цим договором робіт, а виконавець не має жодних претензій до замовника. Суд зазначає, що вказаний акт здачі-приймання робіт, складений 18.11.2014, підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач прийняв виконані за договором №18ВК-11/9531 від 11.11.2011, а саме, за актом здачі-приймання робіт від 18.11.2014, роботи по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування, що, відповідно до п. 5.5. договору №18ВК-11/9531 від 11.11.2011, є підставою для оплати вартості таких робіт у сумі 235000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторонами підписано та скріплено печатками акт здачі-приймання робіт від 18.11.2014 згідно договору №18ВК-11/9531 від 11.11.2011, з якого вбачається, що позивачем відповідно до умов договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011 здійснено роботи по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування. Вартість виконаних робіт складає 235000,00 грн. При цьому, в акті здачі-приймання робіт від 18.11.2014 зазначено, що замовник не має жодних зауважень та претензій до виконання за цим договором робіт.

За змістом ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як передбачено ст. 889 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний, зокрема, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

З огляду на те, що акт здачі-приймання робіт від 18.11.2014, який складений на підтвердження виконання позивачем договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011, підписаний сторонами та скріплений їх печатками із вказівками, що сторони претензій одна до одної не мають, а роботи за таким договором виконані в повному обсязі, це свідчить про прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт за договором №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011.

Разом з тим, сума коштів у розмірі 235000,00 грн. за виконані позивачем відповідно до умов договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011 та прийняті відповідачем роботи останнім не сплачена, доказів протилежного, а саме доказів сплати суми у спірному розмірі, суду не надано.

Відповідно до п. п. 5.5. договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011, оплата проводиться після підписання сторонами акту здачі-приймання на проект відведення земельної ділянки згідно з календарним планом робіт.

При цьому, на основі сукупного аналізу умов договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011, суд дійшов висновку, що вказівка в такому договорі на те, що, оплата проводиться після підписання сторонами акту здачі-приймання на проект відведення земельної ділянки фактично передбачає негайне (не пізніше наступного дня) виконання зі сторони замовника свого обовязку з оплати вартості виконаних та прийнятих підрядних робіт.

При цьому, законом не обмежено право сторін на визначення строку виконання обовязків за договором, шляхом вказівки на здійснення таких обовязків (в даному випадку оплати) після вчинення сторонами юридично значимої дії, такої як підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Зокрема, такий загальний порядок визначення строку виконання зобовязань визначений у Цивільному кодексі України щодо правовідносин купівлі-продажу (ст. 692 ЦК) щодо оплати товару після його прийняття або товаро-розпорядчих документів, у випадку відсутності у договорі або спеціальному законі іншого строку оплати.

При цьому суд не застосовує аналогію закону, з огляду на погодження сторонами у договорі даної умови, а лише здійснює систематичне тлумачення норм Цивільного кодексу.

При цьому, умова договору №18ВК-11/9531 з виконання робіт по техніко-економічному обґрунтуванню (ТЕО) будівництва мостового переходу через р. Дніпро з підходами до автомобільної дороги Київ-Іванків-Овруч (Р-02) та Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М-01) великої кільцевої автомобільної дороги навколо м. Києва від 11.11.2011, викладена у п. 4.3, відповідно до якої замовник здійснює платежі по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника за фактично виконані роботи відповідно до акту виконаних робіт, по суті не містить конкретно визначеного строку здійснення оплати.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, умови укладеного між сторонами договору, відповідно до якого відповідач здійснює оплату по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника, не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі.

Відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Однак, суд наголошує на тому, що вказівка у договорі №18ВК-11/9531 від 11.11.2011 на те, що замовник здійснює платежі за фактично виконані роботи відповідно до акту виконаних робіт по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника, не може бути відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, оскільки відкладальною є та обставина, щодо якої невідомо, настане вона чи ні, та яка обумовлює настання чи зміну і прав і обовязків, при чому для обох сторін правочину, тобто сторони в момент укладення договору можуть визначити обставину, у випадку настання якої виникне зобовязання між сторонами, тобто права і обовязки у обох сторін.

Таким чином, відкладальна обставина повинна мати вірогідний характер, однак сторонам завчасно невідомо, чи матиме місце така обставина; при цьому сторони не можуть впливати на настання такої обставини. Водночас, надходження бюджетних коштів на рахунки відповідача може залежати від його дій самого відповідача, які здійснюються ним відповідно до бюджетного законодавства.

Обумовлення сторонами виникнення між ними певного господарсько-правового зобовязання настанням певної обставини може здійснюватись саме на етапі укладення договору, тобто сторони визначають, що при умові настання погодженої умови між сторонами виникнуть відповідні правовідносини за договором. Однак, настання такої умови впливає на настання прав і обовязків у обох сторін договору. Водночас, обумовлення сторонами настання обовязку з оплати робіт з виникненням певної відкладальної обставини вже після здійснення виконання таких робіт суперечить засадам справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України). Так, бюджетні кошти в необхідному розмірі можуть взагалі не надійти на рахунок замовника, а отже обовязок з оплати може ніколи не наступити.

Крім того, згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За таких обставин, факт відсутності бюджетного фінансування в будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем обовязку з оплати вартості виконаних робіт за договором №18ВК-11/9531 від 11.11.2011, а саме, за актом здачі-приймання робіт від 18.11.2014, є таким, що настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З огляду на порушення відповідачем своїх зобовязань з оплати виконаних позивачем за договором №18ВК-11/9531 від 11.11.2011, а саме за актом здачі-приймання робіт від 18.11.2014, робіт, позовні вимоги Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" до Служби автомобільних доріг у Київській області про стягнення 235000,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, будинок 11-А; ідентифікаційний код: 26345736) на користь Державного підприємства "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (03115, м. Київ, вул. Серпова, будинок 3; ідентифікаційний код: 00699773) суму основного боргу у розмірі 235 000 (двісті тридцять пять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3525 (три тисячі пятсот двадцять пять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 28.12.2015

Суддя І.М. Отрош