КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" грудня 2015 р. Справа №910/25234/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Деснянського району міста Києва

на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015

у справі № 910/25234/13 (головуючий суддя Шкурдова Л.М., суддя Нечай О.В., суддя Борисенко І.І.)

за позовом Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київська міська рада

про виселення з земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги звернулася до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Київська міська рада, про виселення з земельної ділянки.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/25234/13 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, заступник прокурора Деснянського району міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи та подану апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про її повернення з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Під час вивчення матеріалів справи та апеляційної скарги скаржника, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що прокурором було подано апеляційну скаргу 05.12.2015, відтак, судом мають застосовуватись положення Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка діє з 01.09.2015 та відповідно до якої в органів прокуратури відсутні пільги щодо сплати судового збору.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Всупереч наведеному, заступником прокурора Деснянського району міста Києва не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Разом з апеляційною скаргою прокурором заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обгрунтовано тим, що з 01.09.2015 органи прокуратури позбавлені пільг щодо сплати судового збору, а у Державному бюджеті України на 2015 рік не було передбачено видатків на його сплату, у прокуратури на даний час відсутня фінансова можливість сплатити судовий збір.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (пункт 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Проте, колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для відстрочення сплати судового збору.

Оскільки статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (пункт 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Таким чином, чинне законодавство надає право суду на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого із змісту обґрунтувань прокурора щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається.

Разом з тим, колегією суддів враховано, що позов у даній справі подано Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, а тому у разі відсутності в органу прокуратури коштів для сплати судового збору за подання скарги, позивач у справі не позбавлений права на самостійне подання апеляційної скарги.

Отже, обґрунтування причин відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання заступника прокурора Деснянського району міста Києва про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Також згідно зі ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє рішення про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/25234/13 прийнято 17.11.2015, а повний текст оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України 19.11.2015.

Однак, скаржником подано апеляційну скаргу лише 05.12.2015, що підтверджується штампом органу поштового зв'язку на конверті, яким направлялась апеляційна скарга, тобто з пропуском процесуальних строків подання апеляційної скарги у розумінні ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, керуючись ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, останнім днем подання апеляційної скарги є 01.12.2015 (19.11.2015 + 10 днів).

Водночас, в апеляційній скарзі відсутнє клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/25234/13. У додатках до скарги також не зазначено про долучення клопотання про відновлення строку.

Згідно з п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність зазначених у законі підстав для повернення апеляційної скарги заступника прокурора Деснянського району міста Києва на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015.

Згідно частини 4 статті 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3 частини 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання заступника прокурора Деснянського району міста Києва про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу заступника прокурора Деснянського району міста Києва на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/25234/13 повернути без розгляду.

3. Матеріали справи № 910/25234/13 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.Г. Майданевич