РІШЕННЯ

14 грудня 2015 року Справа № 913/941/15

Провадження №17/913/941/15

За позовом Приватного підприємства Гидростандарт, м. Мелітополь Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 878160,09 грн.

Суддя Фонова О.С.

у засіданні брали участь:

від позивача не прибув;

від відповідача ОСОБА_1, представник за довіреністю № ББУ/СА253/ВП/14 від 10.12.2014.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 80/15-3 від 14.05.2015 у сумі 716006,02 грн., пені у сумі 153596,91 грн., 3% річних у сумі 8557,16 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог №б/н від 13.11.2015).

Від представника відповідача в судовому засіданні 14.12.2015 надійшло клопотання про призначення колегії суддів у звязку з тим, що відповідач подав позов до господарського суду Запорізької області про тлумачення договору № 80/15-3 СА від 14.05.2015.

Вказане клопотання судом відхиляється з огляду на те, що суд самостійно може визначити зміст умов договору та здійснити його тлумачення і потреби призначати колегію у звязку з цим не вбачається.

Відповідач подав відзив б/н від на позовну заяву від 30.11.2015, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову у звязку з тим, що кількість та найменування товарів, поставлених на адресу відповідача згідно вищевказаних видаткових накладних, відрізняється від кількості та найменування товарів, які є предметом Специфікації № 1/3 від 14.05.2015 до Договору.

Станом на 27.11.2015 року непоставленими за Договором є Комплект фітингів 8Е.ОШ5.М45-37.0(ЗАДЕЛКА ДУ 25 ЧП) у кількості 200шт. на загальну суму 19404,00грн.

Відповідач зазначив, що відображені у видаткових накладних комплект фітингів SL.DN12.М28-21.0 (заделка ДУ 12 ЧП) у кількості 4000шт., комплект фітингів SL.DN25.М46-38.0 (заделка ДУ 25 ЧП) у кількості 200шт. та комплект фітингів SL.DN25.М22-16.0 (заделка ДУ 8 ЧП) у кількості 2200шт. не визначені Специфікацією №1/3 від 14.05.2015 до Договору. Тобто, поставка продукції за вищевказаними видатковими накладними відбулась не в рамках укладеної Специфікації №1/3 від 14.05.2015 до Договору, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги. Отже, видаткові накладні № РН-0000381 від 18.05.2015, № РН-0000421 від 25.05.2015 не є належним доказом постачання Продукції за Договором.

Відповідач вказав, що сторони в специфікації № 1/3 від 14.05.2015 до Договору також зазначили умови поставки та оплати Продукції: «п.3 Специфікації - умови поставки: DDP («Інкотермс - 2010) Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул.Тернівська, 17; п.4 Специфікації - розрахунки за поставлену Постачальником продукцію по Специфікації виконується Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на 30 (тридцятий) календарний день з моменту приймання відповідної партії продукції на склад Покупця. У випадку коли строк оплати приходиться на вихідний та/або неплатіжний день, оплата виконується на наступний банківський день».

Відповідач зауважує, що зі змісту специфікації № 1/3 від 14.05.2015 до Договору вбачається, що окрім даних, передбачених ст.266 ГК України, вона містить у собі погоджені сторонами нові умови договору, якими заміняються первісні умови договору (новація) ст.604 ЦК України, щодо строку розрахунку за продукцію, а також кількості товару, (партії") відносно якого виникає грошове зобовязання.

Відповідачем зазначено, що під партією, в порушення досягнутої згоди та умов специфікації, Позивач розуміє кількість продукції за видатковою накладною, та відповідно вартість такої продукції вважає грошовим зобовязанням, що суперечить умовам специфікації № 1/3 від 14.05.2015 щодо новації. Правовим наслідком новації є припинення попереднього зобовязання щодо визначення партії продукції - п.4.1 договору, та строків оплати продукції - п.5.3 договору.

Щодо нового строку оплати продукції, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на 30 (тридцятий) календарний день з моменту приймання відповідної партії продукції на склад Покупця, Позивач погодився зі змінами в Договорі. Що стосується визначення партії продукції - Позивач вважає, що діє незмінена редакція п. 4.1 Договору, а партією є кількість товару за одним товаросупроводжувальним документом.

Отже, відповідач вважає, що у звязку з новацією, поняття партія відповідної продукції з специфікацією означає всю кількість товару вказаного в Специфікації № 1/3 від 14.05.2015 до Договору,

Як вважає відповідач, між сторонами існує спір щодо визначення поняття «відповідна партія продукції» в редакції Специфікації від 14.05.2014 до Договору.

У відповідності до умов Договору, Сторони визначили, що календарною датою початку строку на виконання грошового зобов'язання буде дата приймання відповідної партії Продукції на склад Покупця. На день розгляду справи Позивач не виконав у повному обсязі свої зобовязання за Договором.

У разі відсутності такої дати неможливо визначити певний період у часі, у відповідності зі ст. 251 ЦК України, а отже і стверджувати, що Відповідач не виконав зобовязання у строк, вказаний в Договорі.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що немає підстав вважати Відповідача боржником, що прострочив виконання зобовязання, оскільки Позивачем не доведений належним чином факт порушення Відповідачем строку на виконання грошового зобовязання. Тому, не має жодних підстав для стягнення з відповідача суми грошового зобов'язання.

Також позивачем в судовому засідання 14.12.2015 було подано клопотання про зменшення пені від 14.12.2015, яке обґрунтовується складним фінансовим становищем у звязку з проведенням антитерористичної операції у м. Свердловську, в якому розміщені всі основні активи та потужності підприємства. На підтвердження вказаного факту відповідачем було подано звіт про фінансові результати за І півріччя 2015 року, в якому показаний збиток в сумі 518254 тис.грн.

Позивач надіслав суду пояснення від 09.12.2015, згідно яких визначив періоди нарахування 3% річних по кожній накладній окремо, зокрема, на борг в сумі 201606,46 грн. нараховані 3% річних за період з 25.06.2015 по 13.11.2015; на борг в сумі 19392,46 грн. нараховані 3% річних за період з 07.07.2015 по 13.11.2015; на борг в сумі 495007,56 грн. нараховані 3% річних за період з 18.06.2015 по 13.11.2015.

Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача, суд

в с т а н о в и в:

Між Приватним підприємством Гидростандарт (позивач у справі), як Постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит (відповідач у справі), як Покупцем, був укладений договір поставки № 80/15-3 від 14.05.2015 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку і на умовах, передбачених Договором, Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - Продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами у Договорі та специфікаціях, які є невід'ємними частинами Договору.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену в його власність Продукцію відповідно до умов Договору

Згідно з п. 4.5. Договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей №1 від 14.05.2015, датою поставки вважається дата доставки продукції в узгоджене сторонами, відповідно до умов DDP, місце. Дата поставки фіксується в документах організації, що здійснює доставку (товарно-транспортної накладної, дорожньому листі тощо).

Як зазначено у п. 5.2 Договору, ціни на поставлену Постачальником продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до Договору.

Відповідно до пункту 5.3 Договору, розрахунки за поставлену Постачальником продукцію за Договором здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з дати постачання відповідної продукції, якщо інший термін і порядок оплати не обговорений сторонами в специфікаціях до Договору.

Відповідно до п. 4 специфікацій № 1/3 від 14.05.2015 та № 2/3 від 14.05.2015, розрахунки за поставлену Постачальником продукцію за Договором здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту прийому відповідної партії продукції на склад Покупця. У разі якщо термін оплати припадає на вихідний та/або неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Згідно з п. 6.8 Договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей №1 від 14.05.2015, у випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі 0,5 % від своєчасно невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення. Нарахування пені не обмежується 6 місяцями з дня невиконання зобов'язання.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що здійснив поставку товару на загальну суму 747786,02 грн., що підтверджується видатковими накладними та актами приймання продукції №2 від 18.05.2015, №3 від 25.05.2015 та №6 від 04.06.2015, підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками.

В порушення умов Договору відповідач свої зобовязання щодо оплати товару виконав частково, сплативши 31780,00 грн., у звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості у сумі 716006,02 грн.

Також позивач, у звязку з порушенням строків оплати просить стягнути з відповідача пеню у сумі 153596,91 грн. та 3% річних у сумі 8557,16 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами Договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 747786,02 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000448 від 04.06.2015 на суму 19392,46 грн., № РН-0000381 від 18.05.2015 на суму 526787,56 грн., № РН-0000421 від 25.05.2015 на суму 201606,00грн., та відповідними актами приймання продукції №2 від 18.05.2015, №3 від 25.05.2015 та №6 від 04.06.2015, підписаними обома сторонами у м. Павлоград та скріпленими їх печатками. З боку відповідача є печатка ТОВ «ДТЕК «Свердловантрацит» ВП «Управління матеріально-технічного постачання» Склад № 1» (а.с.27-32).

В актах вказано, що сторони одна до одної претензій не мають. Продукція по кількості, якості, асортименту та комплектності відповідає даним, вказаним у супровідних документах. Крім того, в актах вказано, що з продукцією передано документи: рахунки, даткові накладні, довіреність № 21. від 10.01.2015, сертифікат якості та сертифікати (копія) МакНИИ 14С.47М.

Відповідно до пункту 5.3 Договору, розрахунки за поставлену Постачальником продукцію за Договором здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з дати постачання відповідної продукції, якщо інший термін і порядок оплати не обговорений сторонами в специфікаціях до Договору.

Відповідно до п. 4 специфікацій № 1/3 від 14.05.2015 та № 2/3 від 14.05.2015, розрахунки за поставлену Постачальником продукцію за Договором здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту прийому відповідної партії продукції на склад Покупця. У разі якщо термін оплати припадає на вихідний та/або неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Відповідачем свої зобовязання щодо оплати отриманої продукції було виконано частково, сплачено товар 25.06.2015 14000,00 грн., 26.06.2015 17780,00 грн. за видатковою накладною №РН-0000381.

Посилання відповідача на те, що позивач не поставив йому саме партію продукції, яка передбачена у Специфікації, а також те, що позивач поставив продукцію, не встановлену специфікаціями, судом не беруться до увагою оскільки пунктом 4.1 Договору встановлено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, погоджені Сторонами у Специфікаціях до Договору. Під партією продукції Сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яке супроводжується одним документом про якість та/або одним товаророзпорядчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, такими товаророзпорядчими документами є видаткові накладні та акти приймання продукції, в яких є посилання, що сторони одна до одної претензій не мають.

Отже, відповідачем було прийнято без зауважень всю продукцію, відображену в актах приймання продукції та видаткових накладних, яку він повинен був оплатити протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту відвантаження відповідної партії продукції на склад Покупця, а тому посилання на відсутність прострочення з боку відповідача виконання зобовязання з оплати отриманих без зауважень партій продукції за Договором, є безпідставними.

Крім того, у видаткових накладних, які підтверджують факт поставки продукції, підставою поставки зазначено Договір поставки № 80/15-3СА від 14.05.2015, а отже вся продукція, що була поставлена за трьома спірними видатковими накладними, була поставлена позивачем та прийнята відповідачем саме за Договором.

Таким чином, у звязку з порушенням строків оплати, передбачених договором, у відповідача виник борг в сумі 716006,02 грн., який підтверджується матеріалами справи, є обґрунтовано заявленим та підлягає стягненню з відповідача.

Позивачем також заявлено до стягнення пеню в сумі 153596,91 грн.: за період з 25.06.2015 по 13.11.2015 в сумі 42472,08 грн., нараховану на зобовязання за накладною № РН-0000421 від 25.05.2015; з 18.06.2015 по 13.11.2015 в сумі 107518,36 грн., нараховану на зобовязання за накладною № РН-0000381 від 18.05.2015; з 07.07.2015 по 13.11.2015 в сумі 3606,47 грн., нараховану на зобовязання за накладною № РН-0000448 від 04.06.2015.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.8 Договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей №1 від 14.05.2015, у випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі 0,5 % від своєчасно невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення. Нарахування пені не обмежується 6 місяцями з дня невиконання зобов'язання.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" встановлює, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки позивачем при розрахунку пені дотримані приписи вищевказаних норм, то вимоги позивача про стягнення пені у сумі 153596,91 грн., відповідають чинному законодавству, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення пені від 14.12.2015, яке обґрунтовується складним фінансовим становищем у звязку з проведенням антитерористичної операції у м. Свердловську, в якому розміщені всі основні активи та потужності підприємства. На підтвердження вказаного факту відповідачем було подано звіт про фінансові результати за І півріччя 2015 року, в якому показаний збиток в сумі 518254 тис.грн.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд оцінив майновий стан позивача та відповідача та враховуючи тривале невиконання зобовязання з оплати отриманої продукції, дійшов висновку про безпідставність зменшення штрафних санкцій, оскільки заявлені в даній позовній заяві штрафні санкції не є надмірно великими. Крім того, укладаючи договір з позивачем про поставку продукції під час дії антитерористичної операції на території Луганської області, та передбачаючи там відповідні штрафні санкції уразі порушення зобовязання, відповідач повинен був враховувати всі обставини, які впливатимуть на ступінь виконання його зобовязань за Договором та наслідки такого невиконання.

Отже, у задоволенні клопотання про зменшення пені слід відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% в сумі 8557,16 грн. нараховані на зобовязання за накладною № РН-0000421 від 25.05.2015; з 18.06.2015 по 13.11.2015 в сумі 107518,36 грн., нараховані на зобовязання за накладною № РН-0000381 від 18.05.2015; з 07.07.2015 по 13.11.2015 в сумі 3606,47 грн., нараховані на зобовязання за накладною № РН-0000448 від 04.06.2015.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 8557,16 грн. та є арифметично вірно обрахованими, обґрунтовано заявленими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 716006,02 грн., пені у сумі 153596,91 грн., 3% річних у сумі 8557,16 грн. є такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача, згідно статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гоголя, 24а, ідентифікаційний код 37596090, на користь Приватного підприємства Гидростандарт, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Свердлова, 231/8, ідентифікаційний код 33470962, борг у сумі 716006,02 грн., пені у сумі 153596,91 грн., 3% річних у сумі 8557,16 грн. та судовий збір у сумі 13171,52 грн., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 21.12.2015.

Суддя О.С. Фонова