ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Справа № 922/5886/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О. В.

за участю секретаря Марченко В.А.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №10/12-08 від 16.06.2015р.),

відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Банк Форум" (вх. №5592 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.11.15р. у справі № 922/5886/15

за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива", смт.Золочів,

про визнання кредитором,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.11.2015р. (суддя Чистякова І.О.) повернуто позовну заяву ПАТ "Банк Форум" та додані до неї документи без розгляду.

ПАТ "Банк Форум" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу на розгляд господарського суду Харківської області.

Скарга обґрунтована тим, що в позовній заяві ПАТ «Банк Форум» дійсно зазначив, що загальна сума його вимог до ТОВ «Мінеральні добрива» становить 3306278,79 грн. та була заявлена в досудовому порядку до боржника з урахуванням вимог ч.6 ст.105 ЦК України як така, що складається з суми вимог: за кредитним договором №1-0022/13/37-OVER від 01.06.2013р. в розмірі 165 577,91 грн., за кредитним договором №1-0034/12/37-KL від 14.12.2012р. в розмірі 860411,91 грн.; за кредитним договором №1-0035/12/37-KL від 20.12.2012р. в розмірі 1239787,65 грн., за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.2013р. в розмірі 246871,94 грн., за кредитним договором №1-0037/12/37-KL від 03.01.2013р. в розмірі 241277,76 грн.; за кредитним договором №1-0048/13/37-KL від 01.06.2013р. в розмірі 251532,93 грн., за кредитним договором №1-0054/12/37-KL від 19.06.2013р. в розмірі 300218,69 грн., а також за договором банківського рахунку №1-43700/243741 від 07.12.2012 р. в розмірі 600 грн.

Натомість, під час визнання кредитором в судовому порядку, вищевказані суми є складовими частинами одної (єдиної вимоги), а не окремими вимогами в розумінні ч.1 ст.58 ГПК України. Таким чином, як зазначає апелянт, предметом позову є одна вимога про визнання кредитором, а підставою є невиконання відповідачем свого обовязку згідно ст.111-112 ЦК України. Але суд помилково порахував, що в одній позовній заяві було обєднано кілька позовних вимог, неправильно застосував ч.1 ст.58 ГПК України та безпідставно повернув позов на підставі п.5 ч.1 ст.63 ГПК України, хоча вимог про стягнення боргу згідно вищевказаних угод ПАТ «Банк Форум» в позові не заявлялось.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини не зявлення суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи ухвалою суду від 07.12.2015р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

В листопаді 2015р. Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання його кредитором ТОВ "Мінеральні добрива" з грошовими вимогами у розмірі 3306278,79 грн. та зобов`язання комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" включити вимоги позивача до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що після оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" ПАТ «Банк Форум» у встановлений строк заявив свої вимоги ТОВ "Мінеральні добрива", проте не отримав від відповідача рішення за результатом розгляду його вимог протягом тридцяти днів з дня отримання відповідачем, відповідної вимоги позивача, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

05.11.2015р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що між сторонами у справі було укладено сім різних кредитних договорів. Кожний договір має свої умови. В даному випадку з відомостей, викладених у позовній заяві, та з доданих до заяви письмових доказів не вбачається підстав для висновку про можливість обєднання у одній позовній заяві різних позовних вимог, які виникли з різних правових та фактичних підстав. За таких обставин, на думку місцевого господарського суду, сумісний розгляд цих вимог, які виникли за різними договорами, перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що суттєво утруднить вирішення спору.

Однак, колегія суддів не може погодитись з даним висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до інформації, отриманої з інтернет-ресурсу ДП «Інформаційно- ресурсний центр» позивач дізнався про оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива".

Відповідно до ч.3-6 ст.105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч.8 ст.111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

22.07.2015р. ПАТ «Банк «Форум» направив голові ліквідаційної комісії ТОВ «Мінеральні добрива» заяву про визнання вимог кредитора (вх.№9263/12 від 20.07.2015р), в якій банк просив визнати його кредитором ТОВ «Мінеральні добрива» з загальною сумою вимог 3306278,79 грн., та яка була отримана відповідачем 12.08.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення, доданим до матеріалів справи. (а.с.262).

Однак, як зазначає позивач, протягом зазначеного законом строку ПАТ «Банк Форум» рішення щодо своїх вимог не отримав.

Відповідно до ч.3 ст.112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Статті 55 та 59 Конституції України гарантують усім особам право на судовий захист.

Статтею 64 Конституції України встановлено перелік прав та свобод людини і громадянина, які не можуть бути обмеженими, зокрема до нього входять і закріплені ст.ст.55 та 59 Конституції України права людини і громадянина на судовий захист та правову допомогу.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно вимог частин 2 та 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: 1) законність; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) забезпечення доведеності вини; 4) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 5) підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; 6) забезпечення обвинуваченому права на захист; 7) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 8) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; 9) обов'язковість рішень суду. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Відповідно до п.3.6. постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання кредитором ТОВ «Мінеральні добрива», відповідно до направленої на адресу ліквідаційної комісії вимоги №9263/12 від 20.07.2015р. на загальну суму 3306278,79 грн., а підставою є невиконання відповідачем свого обовязку згідно ст.111-112 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в жовтні 2015р. вперше звернувся до суду з даним позовом і ухвалою господарського суду Харківської області від 13.10.2015р. позовну заяву було повернуто з тих підстав, що позивачем подано позовну заяву, яка одночасно має дві немайнові вимоги, однак не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Інших підстав повернення заяви в ухвалі не наведено.

Виносячи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд, помилково не врахував, що відповідно до п.3.7. постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» повертаючи позовну заяву згідно з частиною першою статті 63 ГПК, господарський суд повинен зазначити у відповідній ухвалі всі підстави такого повернення, які наведені у цій частині і під які підпадає заява, що повертається. Недопустимим є повертати позовну заяву з підстав, які мали місце й при первісному зверненні з позовом, але не були встановлені й зазначені судом як підстави для повернення первісно поданої позовної заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом неправомірно повернуто позовну заяву ПАТ "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" на підставі п.5 ч.1 ст.63 ГПК України, в звязку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тому ухвала господарського суду Харківської області від 05.11.15р. у справі № 922/5886/15 підлягає скасуванню, а справа переданню на розгляд господарського суду Харківської області.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Банк Форум" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 05.11.15р. у справі № 922/5886/15 скасувати.

Справу №922/5886/15 передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 22.12.2015р.

Головуючий суддя Пуль О.А.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Шевель О. В.