УХВАЛА

22.12.2015Справа № 910/29324/15
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНІОН."

до публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

від позивача: Мироновська А.О. (дов. від 02.06.2015)

від відповідача: Гук О.О.(дов. від 22.09.2015)

від третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОМІНІОН." звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою суду від 23.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29324/15, призначено розгляд справи на 17.12.2015 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

17.12.2015 в судовому засіданні оголошено перерву на 22.12.2015 для подання додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 22.12.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення по суті спору. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання 22.12.2015 не з'явився.

Через відділ діловодства суду 22.12.2015 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, яке було долучене до матеріалів справи.

Частиною 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Як визначено частиною 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 12 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

В клопотанні про закриття провадження у справі відповідач послався на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8, відповідно до якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління в сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спори, які виникають у цих правовідносинах, на думку відповідача, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк»» постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «ВіЕйБі Банк».

20 березня 2015 року Виконавчою Дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Рішення № 63) та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» згідно з яким:

- розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20 березня 2015 року;

- призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно, (копія - в матеріалах справи).

Відповідно до п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, зокрема, здійснює таку функцію як здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Статтею 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 Відповідно до частин першої та другої статті З Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відтак, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Пункт 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до ч. 2 статті 80 статтею 12 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до п. 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Позивач заперечував проти клопотання відповідача припинення провадження у справі.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про припинення провадження у справі мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд дійшов висновку про те, що судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Дослідивши матеріали справи в цілому, керуючись ст. 49, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/29324/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНІОН." до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов'язати вчинити дії - припинити.

2. Ухвалу про припинення провадження у справі може бути оскаржено.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

4. Копію ухвали розіслати сторонам, третій особі.

Суддя Головатюк Л.Д.