КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" грудня 2015 р. Справа №910/26791/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Мальченко А.О.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015р.

у справі №910/26791/14 (суддя Якименко М.М.)

за скаргою ОСОБА_2 технічного університету України «КПІ» на дії відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві

за позовом ОСОБА_3 науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України

до ОСОБА_2 технічного університету України «КПІ»

про стягнення 51 586,52 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2015 року на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду № 910/26791/14 від 20.05.2015 року, яка набрала законної сили з 20.05.2015 року, видано наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_2 технічного університету України КПІ на користь позивача ОСОБА_3 науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України 14 560,00 грн. пені, 5 600,00 грн. штрафу у розмірі 7% вартості робіт.

ОСОБА_2 технічний університет України КПІ звернувся до Господарського суду м. Києва зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, щодо винесення: Постанови ВП №48021969 від 14.07.2015 року про стягнення виконавчого збору; Постанови ВП №48021969 від 27.07.2015 року про стягнення з боржника витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, Постанови ВП №48021969 від 07.07.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 року скаргу Державного підприємства ОСОБА_2 технічного університету України КПІ задоволено повністю. Визнано недійсною Постанову ВП №48021969 про стягнення виконавчого збору від 14.07.2015 року, винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4. Визнано недійсною Постанову ВП №48021969 про стягнення з боржника витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 27.07.2015 року, винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4. Зобовязано старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 зняти арешт з майна ОСОБА_2 технічного університету України Київський політехнічних інститут (03056, м. Київ, Проспект Перемоги, будинок 37, ), накладеного 07.07.2015 року Постановою ВП №48021969 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Не погодившись із винесеною ухвалою Відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 технічного університету України «КПІ» в повному обсязі.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

11.11.2015 року апеляційна скарга Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві надійшла до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року зазначена апеляційна скарга була повернута на підставі п.п. 1,2,3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

24.12.2015 року апеляційна скарга Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Згідно з ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір у редакції від 01.09.2015 року N 670-VIII, передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, у редакції від 03.09.2015 року N 670-VIII, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З урахуванням зазначених приписів Закону України Про судовий збір у редакції від 01.09.2015 року N 670-VIII, мінімального розміру заробітної плати, апелянт при зверненні до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду мав сплатити судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Проте, до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у загальному розмірі 1218,00 грн.

Разом з поданням апеляційної скарги апелянт просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги. Таке клопотання вмотивовано тим, що апелянт не має фінансової можливості сплатити судовий збір у звязку з відсутністю фінансування відповідно до затвердженого плану асигнувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цією статті.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, апелянт надав подання для вирішення питання щодо сплати судового збору Начальнику головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 від начальника ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві.

В той же час, скаржник не надає жодних доказів на підтвердження його майнового стану та неплатоспроможності, також того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, а долучене до клопотання подання не підтверджує доводів апелянта щодо відстрочення йому сплати судового збору по справі.

Відповідно до п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала оголошена 07.10.2015 року, отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказану ухвалу, відповідно до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, є 12.10.2015 року.

Апеляційна скарга, відповідно до штампу відділення поштового звязку була надіслана 02.12.2015 року, тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Згідно п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що дане клопотання залишено без розгляду у звязку з встановленим вищезазначеним недоліком.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015р. у справі №910/26791/14 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Матеріали справи №910/26791/15 повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді А.О. Мальченко

ОСОБА_1