ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 6/169

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» м. Київ

на ухвалу господарського суду Львівської області від 05.11.2015 р.

про визнання дій незаконними та скасування постанови від 20.08.2015 р. ВП № 16237600 про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 10.07.2009 р.

у справі № 6/169

за позовом: дочірнього підприємства «Газ-тепло»

національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» м. Київ

до відповідача: комунального підприємства

«Бориславтеплоенерго» м. Борислав

про стягнення 130 253,2 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області у даній справі від 05.11.2015 р. (суддя Цікало А.І.) скаргу відповідача на дії відділу ДВС Бориславського міського управління юстиції задоволено, визнано недійсною постанову від 20.08.2015 р. про поновлення виконавчого провадження ВП № 16237600 а дії вказаного відділу державної виконавчої служби щодо поновлення виконавчого провадження, незаконними.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що оскільки постанова про зупинення виконавчого провадження винесена 24.12.2014 р., тобто до моменту вступу в законну силу Закону України від 14.05.2015 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», то дія даного закону поширюється на правовідносини, які виникли з 06.06.2015 р.

ОСОБА_2 закон не передбачає обовязковості поновлення уже зупинених на підставі п. 15 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих проваджень.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Відповідно до п. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 14.05.2015 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», вказана норма стосується уже зупинених виконавчих проваджень, виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених п. 15 ст. 37 цього Закону, до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Виконавче провадження було зупинено до 01.06.2016 р., оскільки КП «Бориславтеплоенерго» внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідності до Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відтак, за твердженням суду першої інстанції, підстави для поновлення виконавчого провадження, відсутні.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, дочірньою компанією «Газ України» НАК «Нафтогаз України» подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти постанову, якою у задоволенні скарги на дії державної виконавчої служби відмовити.

ОСОБА_2 апеляційна скарга загалом мотивована тим, що дії державного виконавця є законними, оскільки у спосіб прийняття постанови про поновлення виконавчого провадження він усунув обставину, на підставі якої було можливо зупиняти виконавчі провадження. Прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», унеможливлює зупинення виконавчого провадження на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому стягненні заборгованості перед ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії.

У відзиві на апеляційну скаргу від 14.12.2015 р. відповідач у даній справі заперечив щодо доводів позивача загалом за тих же обставин та підстав якими обґрунтована оскаржувана ухвала і відповідно просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

В адресу апеляційного суду від д представника КП «Бориславтеплоенерго» надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі у звязку із зайнятістю у іншому судовому процесі.

Представник апелянта та відділу Державної виконавчої служби в судове засідання також не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення відповідно від 04.12.2015 р. та 05.12.2015 р.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Львівської області від 28.07.2009 р. у даній справі № 6/169 стягнуто з КП «Бориславтеплоенерго» на користь ДП «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» 130 253,2 грн. безпідставно отриманих коштів, 1310 грн. витрат по оплаті державного мита, 312,5 грн. витрат на послуги з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

10.08.2009 р. на виконання зазначеного рішення місцевим судом було видано відповідний наказ.

Ухвалою від 19.07.2010 р. здійснено заміну позивача на його правонаступника ДК Газ України» НАК «Нафтогаз України».

Постановою державного виконавця відділу ДВС Бориславського міського управління юстиції від 04.12.2009 р. відкрито виконавче провадження № 16237600 з виконання наказу господарського суду Львівської області від 10.08.2009 р. про стягнення з КП «Бориславтеплоенерго» на користь ДП «Газ-тепло» НАК «Нафтогаз України» 130 253,20 грн. безпідставно отриманих коштів, 1310 грн. витрат по оплаті державного мита, 312,50 грн. витрат по оплаті послуг з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Постановою державного виконавця цього ж відділу ДВС від 24.12.2014 р. зупинено вказане виконавче провадження до 01.01.2016 р., оскільки згідно з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» КП «Бориславтеплоенерго» внесено до вказаного реєстру.

20.08.2015 р. державним виконавцем того ж відділу ДВС винесено постанову про поновлення виконавчого провадження № 16237600, відповідно до частини ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» із змінами, внесеними згідно із Законом від 14.05.2015 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1.2 та п. 1.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» погашення заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованостей шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених цим Законом. Реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості (далі - Реєстр) - автоматизована комп'ютерна база даних, яка ведеться оптовим постачальником електричної енергії та призначена для накопичення, систематизації і зберігання відомостей про підприємства паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, а також для видачі відповідних документів, які підтверджують участь підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, визначеної цим Законом, і забезпечення інформацією користувачів Реєстру.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

14.05.2015 р. прийнято ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» відповідно до якого п. 3.4 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» викладено в наступній редакції: «Процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 вересня 2015 року, крім державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом

«, що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 1 січня 2016 року.

Пунктом 4 цього ж Закону внесено зміни у ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», яку доповнено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється в разі стягнення заборгованості перед НАК «Нафтогаз України» та/або її дочірнім підприємством, здійснювало постачання природного газу на підстав ліцензії.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, внесеними згідно із вказаним вище Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії.

ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану НАК «Нафтогаз України» набрав чинності з 06.06.2015 р.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії і поширюються на відносини, які виникли після набрання чинності таких актів.

При цьому, згідно ст. 58 Конституції України, закони і інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що оскільки постанова про зупинення виконавчого провадження винесена 01.09.2014 р., тобто до моменту вступу в законну силу Закону України від 14.05.2015 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», то дія даного такого закону поширюється лише на правовідносини, які виникли з 06.06.2015 р.

ОСОБА_2 не передбачає обовязковість поновлень уже зупинених на підставі п. 15 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчих проваджень.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Натомість п. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», стосується уже зупинених виконавчих проваджень на підставі п. 15 ст. 37 цього Закону, - до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Як зазначалося вище, виконавче провадження було зупинено до 01.06.2016 р., оскільки КП «Бориславтеплоенерго» внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідності до Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відтак, правомірними є висновки місцевого суду, що підстави для поновлення виконавчого провадження у державного виконавця у даному разі та за таких обставин, відсутні.

ОСОБА_3 вище обставини повністю спростовують доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 05.11.2015 р. у справі № 6/169 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.12.2015 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

судді Дубник О.П.

ОСОБА_1