номер провадження справи 18/161/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 справа № 908/5766/15

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, місто Київ, вул. Казимира Малевича, 31)

до відповідача приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова Компанія «АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 97; адреса для листування: 69002, місто Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40, офіс 210)

про стягнення 5355,77 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 19.11.2015 р. звернулося приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 5355,77 грн.

Ухвалою суду від 20.11.2015 року порушено провадження у справі № 908/5766/15, присвоєно справі номер провадження 18/161/15, судове засідання призначене на 10 грудня 2015 року. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі матеріалами та закінчений 10.12.2015 р., судом прийнято рішення.

До суду 04.12.2015 р. від позивача надійшло клопотання вих. № 5156 від 27.11.2015 р., в якому ПрАТ «СК ВУСО» просив проводити розгляд справи, позовні вимоги по якій позивач підтримує в повному обсязі, без присутності представника позивача на підставі наявних у справі матеріалів; при розгляді справи керуватися обставинами та фактичними даними викладеними в позовній заяві та додатках до неї; позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; копії процесуальних документів надсилати за місцезнаходженням позивача: 03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, офіс 212.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Підставою для звернення з позовом до суду є несплата відповідачем частини шкоди, завданої особою, винною у ДТП, відповідальність якої застраховано відповідачем. Спричинення шкоди сталося внаслідок скоєння 20.10.2013 р. дорожньо-транспортної пригоди в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області за участю автомобіля Богдан 211-010. номер кузову (шасі) Y6L211010CL231859 державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Відповідно до довідки ДАІ про обставини справи та постанови Київського районного суду м. Полтави, дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 Позивачем, на підставі Страхового акту № 5111-02 від 29.11.2013 р., звіту від 20.10.2013 р., акту огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 07.11.2013 р. звіту № 599412 від 15.11.2013 р. та розрахунку суми страхового відшкодування, виплачено 29.11.2013 р. за договором № -01 від 23.05.2013 р. 18574,54 грн. страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 застрахована відповідачем на підставі полісу АВ/4378924. Отже, до позивача перейшло право вимоги в тій частині, що страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

На електрону адресу суду 10.12.2015 року від ПрАТ «УАСК АСКА» надійшов відзив № 468-17/з від 10.12.2015 р., відповідно до якого відповідач підтвердив факт обізнаності про скоєння 20.10.2013 р. дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована ПрАТ «УАСК АСКА» за полісом АВ/4378924. Зазначено, що відповідачем призначено до сплати та сплачено 12218,77 грн. з урахуванням положень ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив розглянути справу за відсутністю представника ПрАТ «УАСК АСКА».

Вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (страхувальник) 23.05.2013 р. уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 за умовами якого страховик зобовязується відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу Богдан 211 010, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2012 (надалі договір).

Відповідно до умов договору аварійний комісар це представник страховика, який зясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків.

Страхове відшкодування визначається фіксованим розрахунком амортизаційного зносу запчастин, деталей, матеріалів. А саме: 12% у перший рік експлуатації авто (а саме: 1 % кожний місяць); 10% в наступні роки (а саме: 1 % у перші два місяця, 0,8% кожний наступний з десяти), але загалом по всіх роках не більше 80% (п. 5.1 договору).

Пунктом 7.2 договору встановлено, що за умовами цього договору страхувальник зобовязується відшкодовувати страхувальнику або вигодонабувачу прямі збитки, що сталися внаслідок ризиків, позначених у цьому договорі як прийняті під страховий захист.

Пунктом 9.3 договору встановлено, що протягом 2-х робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів для проведення огляду пошкодженого ТЗ і складання Акту огляду. При наявності іншого учасника ДТП або іншої особи, винної в спричиненні збитків, повідомити їм про дату, місце і час проведення огляду. У разі незявлення вказаних осіб огляд проводити без їх участі з відповідною позначкою про цей факт в Акті огляду.

При укладанні договору страхування призначити фізичну особу або юридичну особу (вигодонабувача), який може зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також змінювати її до настання страхового випадку (п. 10.2 договору).

Згідно довідки ДАІ (арк.с. 20) 20 жовтня 2013 р. о 18:30 год. на дорозі Т-17-20/Р-42/ Шишаки-Поділ 41 км. 500 м. Великобагачанського району Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ПрАТ «СК ВУСО» автомобіля Богдан 211010 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Київського районного суду міста Полтави у справі № 552/7806/13-п (провадження № 3/552/8/14) від 16.01.2014 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді одного року позбавлення права керувати всіма видами транспортного засобу, оскільки ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння та керуючи автомобілем ВАЗ 21061 ЗНГ здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 11.2 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У звязку з настанням випадку, який мав ознаки страхового, 22.10.2013 р. страхувальник звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування за договором страхування № -01 від 24.05.2013 р.

Враховуючи умови договору № -01 та настання страхового випадку, 07.11.2013 р. аварійним комісаром складено Акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість), в якому перелічений характер пошкоджень застрахованого в ПрАТ «СК ВУСО» автотранспорту Богдан-211010 державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до рахунку № МС00000071 від 08.11.2013 р., складеного ФОП ОСОБА_4, який проводить/здійснює відновлювальні ремонтні роботи пошкодженого автотранспорту, визначена вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, яка склала 19989,70 грн.

Позивач, згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу № 599412 від 15.11.2013 р., враховуючи положення пункту 5.1 договору, при визначені вартості відновлювальних ремонтних робіт застосував коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 16,4 %, в результаті чого розмір спричиненого матеріального збитку в результаті ДТП визначено в сумі 18574,54 грн.

ПрАТ «СК ВУСО» на виконання умов договору страхування, на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу № 599412 від 15.11.2013 р.; Страхового акту № 5111-02 від 29.11.2013 р.; за згодою ПАТ «Ідея Банк» (вигодонабувач); враховуючи положення п. 5.1 договору, перерахувало ФОП ОСОБА_4 вартість ремонтних робіт, тобто страхове відшкодування, у розмірі 18574,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14426 від 29.11.2013 р.

У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована в страховій компанії відповідача, на підставі полісу АВ/4378924, страховик звернувся до відповідача з вимогою № 1462 від 09.04.2014 р. про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 18574,54 грн. в добровільному порядку.

ПрАТ «УАСК АСКА» 29.04.2014 р. перерахувало на рахунок ПрАТ «СК ВУСО» суму страхового відшкодування в розмірі 12218,77 грн.

Несплата відповідачем страхового відшкодування в повному обсязі стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 5355,77 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування», є видом добровільного страхування.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_4, застрахована його власником ОСОБА_3 у приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за полісом № АВ/4378924.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 5.1 договору позивачем при розрахунку вартості відновлювального ремонту застосовано коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 16,4%, в результаті чого розмір матеріального збитку визначено в сумі 18574,54 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України «Про страхування»).

Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту, слід враховувати розмір франшизи за страховим полісом АВ/4378924, що становить 1000,00 грн.

При цьому п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Суд зазначає, що за вказаними нормами врегульовано правовідносини, пов'язані у тому числі із визначенням розміру збитків у правовідносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Правовідносини позивача - ПрАТ «СК ВУСО», і страхувальника ОСОБА_1, виникли на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 23.05.2013, які регулюються нормами Закону України «Про страхування», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Тобто, положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не розповсюджуються на правовідносини, що виникли між позивачем і страхувальником.

Як зазначалося вище, добровільним же страхуванням, згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» - є страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Суд звертає увагу на норму ст. 25 Закону України «Про страхування», якою визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже, Закон України «Про страхування» не містить положень, які б зобов'язували страховика за договором добровільного страхування визначити розмір страхового відшкодування з урахуванням лише автотоварознавчої експертизи, а також лише на підставі звіту про оцінку колісного транспортного засобу.

Суд зазначає, що звіт про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу.

Положеннями ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.

Аналіз вищевикладених обставин справи та норм права, свідчить про те, що страховик за договором добровільного страхування виплатив страхове відшкодування власнику застрахованого автомобіля НОМЕР_3 шляхом оплати відновлювального ремонту із дотриманням правил договору страхування, отже позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, а оскільки цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки застрахована, то до страхової компанії, тобто до приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», у межах фактичних витрат.

Враховуючи часткову добровільну сплату відповідачем страхового відшкодування у розмірі 12218,77 грн., франшизу у розмірі 1000,00 грн., сума недоплаченого страхового відшкодування складає 5355,77 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів виплати страхового відшкодування в порядку суброгації відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (юридична адреса:69005, місто Запоріжжя, вул. перемоги, 97-А; адреса для листування: 69002, м. Запоріжжя, вулиця Червоногвардійська, буд. 40, офіс 210, ; р/р 48 в ПрАТ «ПроКредитБанк» м. Київ, МФО 320984) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, , п/р 0761 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) 5355,77 грн. (пять тисяч триста пятдесят пять грн. 77 коп.) страхового відшкодування, 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 18 грудня 2015 р.

Суддя В.В. Носівець