ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Справа № 42/78-17/284

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 (головуючий суддя Кропивна Л.В., судді Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.)
за заявою Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"
провідстрочку виконання рішення суду
у справі№ 42/78-17/284 Господарського суду міста Києва
за позовомДочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доЗакритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"
простягнення 860.874.366,04 грн.,
за участю представників:
позивачаБєлячкова О.В., Овдіна Ю.Б.,
відповідачане з'явилися,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 у справі № 42/78-17/284, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 та Вищого господарського суду України постановою від 16.03.2011, позов Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України") до Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" (далі - ЗАТ "Укргаз-Енерго") задоволено частково: стягнуто основний борг в розмірі 580.543.452,38 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 у справі № 42/78-17/284 заяву Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" про відстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2010 у справі № 42/78-17/284 задоволено частково: відстрочено виконання рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2010 у справі № 42/78-17/284 строком до 16.01.2016.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 у справі № 42/78-17/284; відмовлено Приватному акціонерному товариству "Укргаз-Енерго" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 13.10.2010 у справі № 42/78-17/28.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить вказану постанову апеляційного суду скасувати, а ухвалу місцевого суду залишити в силі.

Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що суд апеляційної інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосував норми процесуального права, зокрема ст. 121 ГПК України.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники відповідача не з'явились. Разом з тим від відповідача надійшло клопотання відкласти розгляд справи. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності представника відповідача сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, заслухавши представників позивача, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відповідно до п. п. 7.1.1, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

Як вбачається зі змісту заяви про відстрочку виконання рішення суду, відповідач посилався на скрутне матеріальне становище підприємства та зазначав, що він не має фінансової можливості виконати у повному обсязі судове рішення протягом короткого строку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Закрите акціонерне товариство "Укргаз-Енерго" вже двічі подавало заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 у справі № 42/78-17/28, які були задоволені місцевим господарським судом.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2012 було відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 на строк 1 (один) рік до 12.04.2013, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2013 було відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 у справі строком на 2 (два) роки до 23.05.2015.

Як зазначалось вище, при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення суди мають враховувати матеріальні інтереси та фінансовий стан усіх сторін, як того вимагає законодавство, в т.ч. і стягувача.

Апеляційним судом встановлено, що за п'ять років з моменту прийняття судового рішення і за час, на який боржник отримав відстрочку у виконанні судового рішення, його фінансове становище не покращилося, доказом чого є наданий ним аудиторський висновок. За час наданої судом відстрочки у виконанні судового рішення боржник не запропонував кредитору прийнятні умови для припинення грошового зобов'язання в обсягах задоволених господарським судом вимог.

Інших конкретних обставин, які беззаперечно свідчили б про необхідність відстрочення виконання рішення, прийнятого більш як п'ять років тому, судами не встановлено.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов підставного висновку про необґрунтованість доводів відповідача, що подальше надання відстрочки у виконанні рішення суду спроможне забезпечити добровільне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем, а тому для задоволення заяви про відстрочення відсутні достатні підстави.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних дій касаційної інстанції, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, колегія суддів відхиляє всі інші доводи скаржника, які фактично зводяться до переоцінки доказів та необхідності додаткового встановлення обставин справи.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок апеляційного суду про відсутність фактичних і правових підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування прийнятої у справі постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 у справі № 42/78-17/284 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова