РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/20132/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», Україна,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «YUSUFTEXTILSERVISE-OMAD», Республіка Узбекистан,

про стягнення 34 884,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 736 982,62 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача:Кушнір Р.Ю., за довіреністю

від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «YUSUFTEXTILSERVISE-OMAD», Республіка Узбекистан, про стягнення 53 884,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 138 389,27 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2015 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.12.2015, в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 910/20132/15було зупинено, у зв'язку зі зверненням до Господарського суду Ташкентської області (Республіка Узбекистан) із судовим дорученням.

18.08.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представникомпозивачабуло подано додаткові документидля долучення до матеріалів справи.

07.12.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог.

09.12.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2015 поновлено провадження у справі.

У судове засідання 09.12.2015 представник позивача з'явився, представник відповідача не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні 09.12.2015 заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, суд встановив, що зазначена заява за своєю природою є заявою про зменшення розміру позовних вимог, а тому приймається судом, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК Українипозивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а тому суд розглядає справу № 910/20132/15 з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 09.12.2015 представник позивача надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «YUSUFTEXTILSERVISE-OMAD» (далі - покупець, відповідач) було укладено Контракт № 19/14-UZ/Y(далі - Контракт),відповідно до умов якого, продавець продає, а покупець купує на умовах, викладених в даному Контракті фармацевтичну продукцію, виготовлену продавцем (далі - товар), асортимент, кількість та ціна якого визначається в специфікаціях на поставку (додаток до Контракту), які є невід'ємною частиною даного Контракту.

Позивач зазначає, що на виконання умов Контрактувін передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму - 65 884 долари США, при цьому, позивач вказує, що відповідач за товар розрахувався лише частково, а відтак, за розрахунками позивача (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), відповідач має заборгованість за Контрактом в розмірі 34 884 долари США, що становить 736 982,62 грн. згідно з офіційним курсом Національного банку України.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Контракту позивач передав товар на загальну суму 65 884 долари США, що підтверджуєтьсяспецифікацією № 5 від 28.04.2015 та інвойсом № 15001686 від 28.04.2015.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з п. 4.2 Контракту оплата вартості кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 60 календарних днів від дати поставки.

Згідно з умовами Контракту, покупець мав перерахувати суму заборгованості на користь продавця протягом 60 календарних днів. Виходячи з розрахунку, кінцевою датою виконання зобов'язання покупцем було 28червня 2015 року включно, проте на момент подачі позовної заяви до суду, відповідач грошові кошти сплатив лише частково, чим спричинив утворення заборгованості перед позивачем.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З поданих через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача пояснень вбачається, що відповідач не заперечує проти позову та визнає його в повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахункувідповідача суми заявленої до стягнення, а також те, що доказів повної оплати товару по Контракту, станом на грудень 2015 року, до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом в розмірі 34 884 долари США, що становить 736 982,62 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом в розмірі 34 884 доларів США, що становить 736 982,62 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями4, 49, 82Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. СтягнутизТовариства з обмеженою відповідальністю «YUSUFTEXTILSERVISE-OMAD»(100081, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, вул. Гавхар-124; ідентифікаційний код: 301341549)на користь Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (03134, м.Київ, вулиця Миру, будинок 17; ідентифікаційний код: 23518596)заборгованість в розмірі 34 884 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) долари США 00 центів, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 03.08.2015 складає 736 982 (сімсот тридцять шість тисяч дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 14 739 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять дев'ять) грн. 66 коп.

Повне рішення складено 14.12.2015.

Суддя О.В. Нечай