ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року Справа № 904/6477/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

представники сторін:

від позивача: Бондаренко В.А., довіреність № 995 від 14.07.2015 р., представник;

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року у справі № 904/6477/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слаф Реагент", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору №111 від 20.12.2013 у загальному розмірі 2 867 394 грн. 22 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року (суддя Фещенко Ю.В.) позов задоволено, стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ТОВ "Слаф Реагент" 2 337 456, 00 грн. основного боргу, 385 867 грн. 24 коп. - інфляційних втрат, 17 867 грн. 13 коп. - 3% річних, 54 823 грн. 81 коп. частину витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 111 від 20.12.2013р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог господарський суд дійшов висновку, що сторони в договорі зафіксували механізм визначення ціни поставленої продукції на момент її оплати (еквівалент 3,66 євро за 1 кг), з врахуванням показників офіційного курсу євро до гривні, встановлений НБУ у період з 1.02.2015р. по 28.02.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становить не 2 445 072, 00 грн., а 2 337 456, 00 грн.

Господарський суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних встановив, що їх розмір, що підлягає стягненню становить 385 867, 24 грн. та 17 867, 13 грн. відповідно.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" його оскаржує на предмет неповного з'ясування господарським судом обставин справи та порушення норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що пунктом 3.6 договору передбачено, що у разі відсутності в рахунку - фактурі необхідної для оплати інформації, покупець має право повернути рахунок - фактуру продавцю для виправлення або заміни.

Рахунок № 57 від 18.03.2015р. наданий для оплати позивачем не містив відомостей, які мав би містити у відповідності до п. 3.6 договору, а саме: не вказано юридичний номер договору, номер SAP специфікації, номер SAP замовлення на закупівлю, номер продавця, під яким він зареєстрований в SAP. Більш того, ціна продукції визначена в рахунку № 57 від 18.03.2015р. не відповідала умовам договору та специфікації №9.

Апелянт вважає, що внаслідок зазначеного не можна вважати, що він прострочив виконання грошового зобов'язання, неоплата поставленої продукції сталася виключно внаслідок невиконання позивачем свого обов'язку щодо надання відповідачу належним чином оформленого рахунку, відтак відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Оскільки позивачем був наданий рахунок № 57 від 18.03.2015р., який не відповідав ані за ціною, ані за умовами п. 3.6 договору та специфікації № 9, то й строк оплати не наступив.

Відповідач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 року апелянту поновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційна скарга прийнята до розгляду, який призначено на 03.12.2015 року.

Судове засідання, яке було призначено на 03.12.2015р., не відбулось у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача Джихур О.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 07.12.2015р. змінено склад судової колегії: головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

Після виходу з лікарняного судді-доповідача Джихур О.В., ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 7.12.2015р. розгляд справи було відкладено на 24.12.2015р.

24.12.2015р. від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через неможливість представника підприємства з'явитись в судове засідання апеляційного господарського суду, у зв'язку з відрядженням до м. Києва.

Позивач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду Дніпропетровської області від 1.10.2015р. законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 24.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 20.12.2013 між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - покупець, відповідач) та ТОВ "Слаф Реагент" (далі - продавець, позивач) було укладено договір № 111 (далі - договір) (а.с.13-19), відповідно до умов якого продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікаціі(цій), узгодженої(них) до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах договору.

Договір вступає в дію з 09.12.2013 і діє по 31.12.2014 або до належного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору, в залежності від того, яка з вказаних подій настане раніше (пункт 10.3. договору).

В подальшому, 17.12.2014 між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 3 до договору, якою сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору до 31.12.2015 (а.с.20).

Відповідно до пункту 3.1. договору умови поставки продукції викладаються сторонами відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2000 року та узгоджуються у відповідній (их) специфікації(ціях).

Згідно з пунктом 3.2. договору поставка продукції продавцем здійснюється в строки, зазначені у відповідній (них) специфікації (ціях), але тільки після надання покупцем письмового замовлення. Датою подачі замовлення вважається дата його направлення електронною поштою на e-mail або факсом на номер . Замовлення на поставку повинно містити перелік номенклатури (асортимент) та обсяги поставки продукції, точно відповідати по номенклатурі і не перевищувати обсяги, зазначені в специфікації (ціях).

Так, між сторонами було підписано, зокрема, специфікацію № 9 від 05.02.2015р. (додаток до договору), в якій сторони узгодили код матеріалу; назву матеріалу - речовина поверхнево-активна ПАВ для зневоднення концентрату; договірну кількість; ціну за одиницю; загальну вартість - 1 523 268 грн. 00 коп.; строки та умови поставки та оплати та інше (а.с.21-22).

У зазначеній специфікації сторони узгодили, що розрахунки за продукцію здійснюються в гривнях по середньомісячному курсу НБУ за місяць, що передує місяцю поставки продукції. Ціна продукції договірна, встановлюється в гривні, що є еквівалентом 3,66 євро за 1 кг. Продукція визначена в специфікації з розрахунку курсу 1 євро = 18,254179 грн. (а.с.21-22)

На виконання замовлення ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на поставку № від 20.02.2015р., позивач 18.03.2015р. здійснив відповідачу поставку продукції: поверхнево-активна речовина Ferrawet 1471, що підтверджується видатковою накладною № 57 від 18.03.2015р. на суму 2 445 072,00 грн. (а.с.26)

Позивачем був виставлений рахунок на оплату № 57 від 18.03.2015р. на суму 2 445 072,00 грн. (а.с.25)

Згідно специфікації № 9 від 5.02.2015р. оплата здійснюється за фактом поставки з відстрочкою платежу до 10 календарних днів. Отже, в строк до 28.03.2015р. включно відповідач повинен був оплатити поставлену продукцію. У зазначений договором строк відповідач рахунок № 57 від 18.03.2015р. не оплатив.

В матеріалах справи міститься переписка між позивачем та відповідачем, яка свідчить про неузгодженість між сторонами ціни поставленої продукції, оскільки позивач наполягав на сплаті вартості продукції, що зазначена у видатковій накладній, а відповідач вважав, що ціна продукції повинна відповідати ціні, яка вказана в специфікації № від 05.02.2015р.

Згідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро - розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Продукція за видатковою накладною № 57 від 18.03.2015р. прийнята відповідачем без будь-яких зауважень, накладна підписана представником відповідача та скріплена печаткою.

Рахунок на оплату № 57 від 18.03.2015р. був прийнятий відповідачем також без будь-яких зауважень, відповідач не скористався правом на повернення рахунку - фактури в разі відсутності в ньому необхідної інформації, яке передбачено п.3.6 договору.

Відтак у відповідача виникло зобов'язання по оплаті поставленої продукції в строки, встановлені в специфікації.

Проте, зобов'язання з оплати поставленої продукції відповідач не виконав.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що у специфікації № 9 від 5.02.2015р. сторони встановили ціну продукції в гривнях, що є еквівалентом 3,66 євро за 1 кг з розрахунку курсу 1 євро = 18, 254179 грн.

Визначення ціни в рахунку № 57 від 18.03.2015р., виходячи з курсу гривні за 1 євро - 28 грн. 01 коп., є таким, що не відповідає умовам договору поставки.

Отже вартість поставленої за видатковою накладною № 57 від 18.03.2015р. продукції складає 2 337 456 грн. 00 коп.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду, що стягненню підлягає з відповідача основний борг в сумі 2 337 456 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з 31.03.2015р. по 1.07.2015р. інфляційні втрати в сумі 403 632, 49 грн., 3 % річних за той же період в сумі 18 689, 73 грн.

Враховуючи те, що основний борг становить 2 337 456, 00 грн., а не 2 445 072,00 грн., як зазначено позивачем, враховуючи період прострочення грошового зобов'язання, господарський суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат і встановив, що розмір інфляційних втрат за період з квітня по травень 2015р. складає 385 867 грн. 24 коп.

Перевіривши розрахунок 3 % річних господарський суд встановив, що позивачем не враховано, що останній день строку для оплати припадає на вихідний день, але з урахуванням положень ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, в даному випадку - 30.03.2015р. При цьому, 3 % річних підлягають нарахуванню з суми основного боргу 2 337 456, 00 грн., у зв'язку з чим судом встановлено, що 3 % річних складає 17 867, 13 грн.

Судова колегія вважає, що розрахунок інфляційних втрат, 3 % річних здійснений господарським судом, відповідає обставинам справи, висновки господарського суду з цього приводу не містять арифметичних помилок і враховують положення листа Верховного суду України від 3.04.1997р. №62-97р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ». Отже, апеляційний господарський суд вважає правомірним стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 17 867, 13 грн. та інфляційних втрат в розмірі 385 867 грн. 24 коп.

Доводи апелянта до уваги не приймаються в силу наступного. Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і відповідає вимогам ст.9 вказаного Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує здійснення господарської операції і встановлення відносин є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Як було зазначено, продукція по видатковій накладній № 57 від 18.03.2015р. була прийнята відповідачем без будь-яких зауважень. Відсутність рахунку не спростовує наявності у покупця обов'язку з оплати поставленої продукції, який у розумінні ст.692 Цивільного кодексу України виникає на підставі самого факту його прийняття. Вказана правова позиція підтверджується Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013р. по справі № 923/38/13-г.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату задоволенню не підлягає, оскільки зміст клопотання свідчить про те, що відповідач був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання і не був позбавлений права уповноважити на участь у засіданні іншого представника. Крім того, матеріали справи дозволяють вирішити спір по суті без витребування додаткових доказів.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року у справі № 904/6477/15 відповідає діючому законодавству, судом повністю досліджено всі обставини справи, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року у справі № 904/6477/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М.Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 25.12.2015р.)