ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа № 914/2277/15

За позовом:Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, уповноважений орган Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, м. Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю ВП «ЗВЗ», м. Червоноград;
про:зобовязання замінити товар неналежної якості, стягнення 16421,72 грн. штрафу
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від прокуратури:ОСОБА_1 прокурор;
від позивача-1:ОСОБА_2 представник (довіреність №220/655/д від 04.09.2015р.), ОСОБА_3 представник (довіреність №220/348/д від 18.05.2015р.);
від позивача-2:ОСОБА_4О представник (довіреність №220/432/д від 03.06.2015 р.);
від відповідача:не зявився.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

09.07.2015р. на адресу господарського суду Львівської області поступила позовна заява Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, уповноважений орган Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління до Товариства з обмеженою відповідальністю ВП «ЗВЗ» про зобовязання замінити товар неналежної якості, стягнення 16421,72 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 10.07.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 27.07.2015р. Ухвалою суду від 27.07.2015р. відкладено розгляд справи на 10.08.2015р. В засіданні 10.08.2015р. суд оголосив перерву до 20.08.2015р. Ухвалою від 20.08.2015р. суд відклав розгляд справи на 04.09.2015р. На підставі клопотання прокурора суд ухвалою від 04.09.2015р. продовжив строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та відклав її розгляд на 15.09.2015р. В судовому засіданні оголошено перерву до 17.09.2015р.

На підставі клопотань позивача-2 та відповідача про призначення у справі експертизи, суд ухвалою від 17.09.2015р. призначив у справі № 914/2277/15 судову експертизу якості вугілля, проведення якої доручив вуглехімлабораторії відокремленого підрозділу управління якості вугілля і стандартів ДП «Львіввугілля». На вирішення експертизи судом поставлено питання: чи відповідає якість камяного вугілля марки ГР (ДКПП 016:2010-05.10.1), яке було поставлене ТОВ ВП «ЗВЗ» КЕВ м. Мукачева (згідно накладної від 11.04.2015р.) в частині вмісту масової долі кусків за ГОСТ 19242, передбаченого для комунально-побутових потреб, зазначених в посвідченні про якість вугілля, виробленого/відвантаженого споживачам №17/12-09 від 17.12.2014р. Які фактичні показники за золою та вологістю має вказане вугілля.

У звязку з поверненням матеріалів справи до суду з експертної установи, ухвалою від 08.12.2015р. суд поновив провадження у справі, її розгляд призначив на 14.12.2015р.

Як вбачається з висновку вуглехімічної лабораторії ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля» та листа вказаної установи від 05.11.2015р. №15-2/292, проведення лабораторних досліджень проби, наданої ТОВ «ЗВЗ» показало наступні результати: зольність на сухий стан палива 34,7%, волога загальна на робочий стан вугілля 7,2%. Стосовно поставлених перед експертами вуглехімічної лабораторії питань щодо вмісту масової долі кусків за ГОСТ 19242, то такої відповіді лабораторія надати не може, так поставлені питання не входять в межі її компетенції.

Прокурор в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав. Заявлений позов обгрунтовує тим, що 04.11.2014р. між позивачем-2 та відповідачем укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №9, на виконання якого відповідачем було поставлено замовнику (одержувачу КЕВ м. Мукачева) вугілля камяне марки ГР в кількості 69 т. 18.12.2014р. між сторонами укладено договір зберігання №11, за умовами якого Західне ТКЕУ передало, а ТОВ ВП «ЗВЗ» прийняло на зберігання поставлене вугілля камяне марки ГР, строком до 28.02.2015р. Після закінчення строку дії договору зберігання ТОВ ВП «ЗВЗ» повернуло позивачу вугілля в кількості 69 тон. Разом з тим, після повернення вугілля, з метою визначення якості переданого товару, представник відповідача запрошувався для проведення контрольної топки та відбору вугілля, однак такий не зявився. При контрольній топці поставленого вугілля в КЕВ м. Мукачева комісією було виявлено невідповідність якісних характеристик вугілля, зазначених в посвідченні. Згідно висновку Мукачівського відділення Закарпатської ТПП та висновку ТОВ «Рівнетеплоенерго» показники якості лабораторного зразку проби поставленого вугілля не відповідають показникам, які зазначені в посвідченні якості вугілля. Оскільки вугілля, повернуте поклажедавцю зі зберігання на думку прокурора є неналежної якості, відповідач в силу положень п. 4.2. договору зберігання, зобовязаний здійснити заміну товару неналежної якості та сплатити поклажодавцю штраф у розмірі 20% від вартості товару, який визнано недоброякісним.

Представники позивача в судове засідання зявилися, заявлені прокуратурою позовні вимоги підтримали, просили суд позов задоволити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3.9.2. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за цими матеріалами. Крім цього, спір підлягає вирішенню в даному судовому засіданні, оскільки суд обмежений двомісячним строком розгляду справи, який свою чергу вже продовжувався на п'ятнадцять днів.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014р. між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням ТОВ «ЗВЗ» укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №9 (надалі Договір), за яким відповідач взяв на себе зобовязання поставити замовнику вугілля камяне (марки ГР) (ДКПП 016:2010-05.10.1), (надалі Товар), зазначений в Специфікації, що наведена в Додатку 1 до Договору, а замовник зобовязувався прийняти і оплатити такий товар.

Згідно Специфікації на постачання вугілля камяного (Додаток №1 до Договору), відповідач зобовязався поставити Західному ТКЕУ 16970 тон вугілля, в тому числі підрозділу Західного ТКЕУ КЕВ м. Мукачева 828 тон.

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник повинен передати (поставити) замовнику товар, який за маркою повинен відповідати ДСТУ 3472, а в частині вмісту масової долі кусків за ГОСТ 19242, передбаченого для комунально-побутових потреб. Якість товару підтверджується посвідченням якості (виданого виробником), який постачальник зобовязується відправляти оригінал чи його копію з кожною окремою партією товару на адресу представника замовника (одержувача) товару.

Як вбачається з ОСОБА_5 прийому-передачі від 18.12.2014р. на основі Договору №9 відповідач передав Західному ТКЕУ 13436,00 т. вугілля (а.с.164). В акті зазначено, що до кількісних і якісних показників претензій до постачальника у замовника не має.

Судом встановлено, що 18.12.2014р. між ТОВ «ЗВЗ» та Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням укладено Договір зберігання №11, згідно п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, за актом прийому-передачі, який є невідємною частиною цього договору, поклажодавець (позивач-2) передає, а зберігач (відповідач) приймає на зберігання протягом строку цього договору вугілля камяне (марки ГР) у кількості 13436 тон та якістю, визначеною Договором №9 від 04.11.2014р.

Послуги зберігання товару, а також постачання товару до визначених Договором №9 від 04.11.2014р. місць надаються зберігачем поклажодавцю безплатно.

Факт передачі вугілля Західним ТКЕУ на зберігання ТОВ ВП «ЗВЗ» на підставі вказаного договору в кількості 13436,00т. підтверджується відповідним ОСОБА_5 прийому-передачі від 18.12.2014р. (а.с.27). В ОСОБА_5 також зазначено, що до кількісних і якісних показників претензій до поклажодавця у зберігача немає.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Договору зберігання строк цього договору починає свій перебіг з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та закінчується 28.02.2015р.

За змістом п.3.2 Договору зберігання поклажедавець має право у будь-який час вимагати у зберігача повернення товару, який знаходиться на зберіганні (всього або його частини).

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2015р. Західне ТКЕУ направило відповідачу вимогу №303/23/4/658 про повернення йому залишку вугілля камяного в кількості 11771 тон (а.с.163).

11.04.2015р. відповідачем було поставлено підрозділу Західного ТКЕУ КЕВ м. Мукачева 69 тон вугілля, що підтверджується відповідною накладною №983761 (а.с.48). Поставка відбувалася залізницею із станції відправлення Сосновка на станцію призначення Мукачево, вагон №67872242, код вантажу 161113.

В листі вих. №859 від 15.04.2015р. КЕВ м. Мукачева повідомило відповідача про те, що при комісійному проведенні пробної топки одержаного вугілля виявлено невідповідність якісних характеристик вугілля, вказаних в посвідченні якості №08/04-03 від 08.04.2015р. та просило направити уповноваженого представника для відбору проб (зразків) вугілля з метою проведення лабораторного аналізу та приймання продукції за якістю 17.04.2015р. о 12 год. 00 хв.

Зі змісту листа відповідача від 17.04.2015р. №17/04-2 вбачається, що ТОВ ВП «ЗВЗ» заперечувало щодо посилань КЕВ м. Мукачева на неналежну якість вугілля та зазначило, що єдиним документом, який засвідчує його якість є відповідне посвідчення, яке було надано виконавцем при направленні відповідної партії вугілля.

22.04.2015р. представниками КЕВ м. Мукачева та представниками Закарпатської ТПП, за відсутності представника відповідача, здійснено відбір зразків проб вугілля, поставленого згідно накладної №983761 від 11.04.2015р.

Як встановлено судом, в подальшому вказані зразки проб було передано ТОВ «Рівнетеплоенерго» для проведення випробувань. В листі №03-01/1566 від 05.05.2015р. останнє зазначило, що за результатами випробувань зовнішня волога проби становить 3,6%, волога повітряного стану 2,2%, загальна волога робочого стану 5,8%, волога аналітичної проби 2,1%, зольність 45,7%-46,7%.

Як вбачається з ОСОБА_5 експертизи №ВМ-273 від 13.05.2015р., зробленого Мукачівським відділенням Закарпатської ТПП перевірена партія вугілля камяного марки Г (0-200) в кількості 69000 кг., одержане 11.04.2015р. по з.д. накладній №983761 від 09.04.2015р. в з.д. вагоні 67872242 на підставі листа ТОВ «Рівнетеплоенерго» №03-01/1566 від 05.05.2015р. по якісних показниках (зольність, вологість) не відповідає вимогам НД.

ОСОБА_5 експертизи та лист ТОВ «Рівнетеплоенерго» стали підставою для звернення прокурора із даним позовом до суду із вимогою замінити товар неналежної якості та стягнути 16421,72 грн. штрафу.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що поставлене КЕВ м. Мукачева вугілля за якістю відповідає вимогам ДСТУ, що підтверджується, зокрема, Посвідченням про якість вугілля, виробленого/відвантаженого споживачам №08/04-03 від 08.04.2015р.

Крім цього, як зазначає відповідач, якість поставленого позивачам вугілля підтверджується Звітом №LO1420-2111/7 від 16.04.2015р. компанії «СЖС Україна» (а.с.158-159), яка була залучена для додаткового відбору проб проведення експертизи якості вугілля в кількості 835 тон, в яку входив і вагон №67872242, вагою 69 тон. ОСОБА_5 компанія провела відбір проб вугілля 09.04.2015р. (при його відправці) з залізно-дорожніх напіввагонів (що відповідає ДСТУ 4096-2002).

Встановивши наведені обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1, 2 ст. 673 ЦК України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

В п. 2.1. Договору про закупівлю товарів за державні кошти №9 від 04.11.2014р. сторони погодили, що постачальник повинен передати (поставити) замовнику товар, який за маркою повинен відповідати ДСТУ 3472, а в частині вмісту масової долі кусків за ГОСТ 19242, передбаченого для комунально-побутових потреб. Якість товару підтверджується посвідченням якості (виданого виробником), який постачальник зобовязується відправляти оригінал чи його копію з кожною окремою партією товару на адресу представника замовника (одержувача) товару.

Як встановлено судом, станом на день передачі товару продавцем та прийняття його покупцем, претензій щодо якості вугілля у покупця не було.

Господарським судом встановлено, що у звязку з виробничою необхідністю між сторонами 18.12.2014р. було укладено Договір зберігання №11, за яким відповідач одержав на зберігання вугілля камяне (марки ГР) у кількості 13436 тон.

Як свідчить ОСОБА_5 прийому-передачі від 18.12.2014р. (до Договору зберігання), станом на день передачі товару на зберігання, претензій щодо кількісних та якісних показників вугілля у зберігача не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

В силу положень ч. 1 ст. 938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

В п. 4.2. Договору зберігання сторони погодили, що зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність товару з моменту передання товару на зберігання і до моменту його повернення поклажодавцем. У разі погіршення якості товару зберігачем здійснюється його заміна на товар належної якості протягом 30 днів з моменту отримання зберігачем повідомлення про це, а також поклажодавцю сплачується штраф у розмірі 20 відсотків від вартості товару, який визнано недоброякісним.

11.04.2015р. відповідачем було поставлено підрозділу Західного ТКЕУ КЕВ м. Мукачева 69 тон вугілля, що підтверджується відповідною накладною №983761 (а.с.48). Поставка відбувалася залізницею із станції відправлення Сосновка на станцію призначення Мукачево, вагон №67872242, код вантажу 161113.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору та ДСТУ відповідачем при відправці вугілля було надано одержувачу вантажу КЕВ м. Мукачева посвідчення про якість вугілля, виробленого/відвантаженого споживачам №08/04-03 від 08.04.2015р. на партію вугілля в кількості 69 тон, номер вагону 67872242, відповідно до якого загальна волога робочого стану палива склала 6,3%, зольність сухого стану палива 37,9%, нижча теплота згорання на робочий стан палива 4400 ккал/кг. Крім цього, відповідачем представлено Сертифікат генетичних, технологічних та якісних характеристик №159 від жовтня 2013р., чинного до жовтня 2017р.

Пунктом 7.2., 7.3., 7.10. ДСТУ 7146:2010 «Вугілля камяне та антрацит для побутових потреб» встановлено, що вугілля приймають і постачають партіями порядок і періодичність випробування установлюють згідно з ДСТУ 4096. Партію вугілля вважають прийнятою до відправлення якщо від неї відібрано обєднану пробу товарну пробу згідно з ДСТУ 4096 та оформлено посвідчення якості. Під час укладення договору на постачання вугілля для побутових потреб повинен бути представлений сертифікат генетичних, технологічних та якісних характеристик, що містить основні та додаткові параметри кодифікації вугілля середнього та високого рангів згідно з ГОСТ 30313 та Міжнародною системою кодифікації. Термін дії сертифіката генетичних, технологічних та якісних характеристик чотири роки.

Відповідно п. 4.1., 4.2. ДСТУ 4096-2002 «Вугілля буре, камяне, антрацит горючі сланці та вугільні брикети» Методи відбору та підготовки проб до лабораторних випробувань відбір обєднаних проб виконують від кожної партії палива. Відбір проб провадять: від потоку палива в місцях його перепаду або з поверхні транспортувального пристрою; від нерухомого прошарку палива, завантаженого в транспортні засоби.

Пунктом 8.5. ДСТУ 4096-2002 визначено, що у тих випадках, коли неможливо виконати відбір проб від палива, що складується, методами, передбаченими цим стандартом або ГОСТ 11223, допускається відбір проб безпосередньо зі складів палива. Разом з тим, в п. 8.6. встановлено, що результати визначення якості за пробами, відібраними зі складу, не можуть використовуватися під час розрахунків за якістю палива.

Як встановлено судом, при відправці 09.04.2015р. партії вугілля в кількості 835 тон. (куди входила і спірна партія вугілля, яка поставлялася вагоном №67872242) відповідачем було залучено незалежну компанію «СЖС Україна» для додаткового відбору проб та проведення експертизи якості вугілля. Відповідно до Звіту вказаної компанії №LO1420-2111/7 від 16.04.2015р. волога робочого стану палива склала 7,84%, зольність сухого стану палива 35,18%, зольність робочого стану палива 32,42%, нижча теплота згорання на робочий стан палива 4524 ккал/кг.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, ОСОБА_5 відбору зразків (проб) №ВМ-273, представниками КЕВ м. Мукачева та Мукачівського відділення Закарпатської ТПП здійснено відбір проб лише 22.04.2015р. після розвантаження вугілля із вагону. ОСОБА_5 факт не заперечується жодною із сторін спору та підтверджується самим ОСОБА_5 відбору від 22.04.2015р., в якому зазначено, що експертом Мукачівського відділення Закарпатської ТПП здійснено відбір проб вугілля, поставленого ТОВ ВП «ЗВЗ» згідно накладної №983761 (вагон №67872242), вид упаковки насипом.

Аналізуючи наведені документи суд зазначає, що відбір зразків (проб) вугілля здійснювався експертом Мукачівського відділу Закарпатської ТПП всупереч вимогам ДСТУ 4096-2002, зокрема, не з потоку палива, не з поверхні залізничного вагону та не з залізничного вагона, яким транспортувалося вугілля, а з насипу вже розвантаженого вугілля.

А тому, висновки лабораторних досліджень, проведених ТОВ «Рівнетеплоенерго» та висновок експертизи, виконаної Мукачівським відділом Закарпатської ТПП за зразками (пробами) відібраними 22.04.2015р. з насипу камяного вугілля не можуть свідчити про невідповідність якості вугілля характеристикам, які зазначені в посвідченні якості вугілля, оскільки при відборі проб вугілля недотримано встановленої процедури, а саме проведено відбір зразків з розвантаженого вугілля всупереч вимогам пунктів 6.1, 6.2, 8.5, 8.6 ДСТУ 4096-2002 «Вугілля буре, кам'яне, антрацит, горючі сланці та вугільні брикети. Методи відбору та підготовки проб до лабораторних випробувань», що унеможливлює встановити походження, первинну якість відібраного вугілля та його відправника.

Слід зазначити, що аналогічної позиції притримується ВГСУ в постанові №5011-58/9830-2012 від 03.04.2014р.

З метою всебічного та повного зясування обставин справи, зокрема, визначення відповідності якості поставленого вугілля, судом призначалася відповідна експертиза.

Як вбачається з ОСОБА_5 №1 від 22.10.2015р., підписаному представниками відповідача та представниками Західного ТКЕУ, комісія склала акт про наявність у постачальника ТОВ ВП «ЗВЗ» арбітражної проби вугілля, що було відвантажене споживачу КЕВ м. Мукачево 09.04.2015р. Відбір цієї проби проводився з партії вугілля 833т., зокрема вагону №67872242. Комісією було вирішено направити вказану арбітражну пробу до вуглехімічної лабораторії Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля».

За результатами проведення лабораторних досліджень проби, ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля» встановлено зольність на сухий стан палива 34,7%, волога загальна на робочий стан вугілля - 7,2%, що відповідає вимогам якості, передбаченим ДСТУ.

Відповідно до положень ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, в процесі судового розгляду ні прокурором, ні позивачами не було належними та допустимими доказами доведено факту неналежної якості переданого відповідачем вугілля, не спростовано документів, які підтверджують якість цього вугілля, зокрема, посвідчення якості вугілля №08/04-03 від 08.04.2015р., а також сертифікат лабораторних досліджень № LV 1420-2111/7, виконаних ІП «СЖС Україна» зі зразків вугілля, котрі відбиралися представниками у відповідності до вимог ДСТУ 4096-2002. Натомість, за результатами лабораторних досліджень (проведених вуглехімічною лабораторією ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля») знайшло своє підтвердження те, що відповідачем було поставлено КЕВ м. Мукачева якісне вугілля. А тому, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено суб'єктивне право позивачів в інтересах яких заявлено позов, відтак, відсутні правові підстави для захисту цих прав в судовому порядку та задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню в дохід державного бюджету України із Західного ТКЕУ, оскільки даний спір виник внаслідок неправильних його дій.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 29, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (79017, м. Львів, вул. Мечникова, 16; ) в дохід державного бюджету України на 3045,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2015 р.

Суддя Крупник Р.В.