КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" грудня 2015 р. Справа №911/4000/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

перевіривши матеріали

апеляційної скарги Білоцерківської міської ради Київської області

на рішення господарського суду Київської області

від 25.11.2015 року

у справі № 911/4000/15 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом заступника військового прокурора Білоцерквіського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України

до 1) Білоцерківської міської ради Київської області

2) Відділу Держземагенства у м. Біла Церква

3) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення Білоцерківської міської ради, визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 25.11.2015 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним п.п. 6.3 пункту 6 рішення Білоцерківської міської ради від 29.08.2014 року №1278-62-VІ про поновлення договору оренди землі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 під будівництво магазину в АДРЕСА_1) загальною площею 0,0426 га строком на 5 років за рахунок земель населеного пункту. Визнано недійсним договір оренди №150 від 12.11.2014 року земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди земельної ділянки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 02.02.2015 року № 8646739. Стягнуто з Білоцерківської міської ради в доход Державного бюджету України 1218 грн. судового збору. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в доход Державного бюджету України 1218 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Білоцерківська міська рада Київської області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 25.11.2015 року у справі №911/4000/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 3, ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. №3674-VI, зі змінами і доповненнями, внесеними Законами України, в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір справляється, зокрема за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи те, що скаржником оскаржується рішення суду, яке прийняте за двома вимогами немайнового характеру: визнання недійсним рішення Білоцерківської міської ради, визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації договору, подаючи апеляційну скаргу останній повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2679,60 грн.

Натомість, до апеляційної скарги відповідачем-1 додане платіжне доручення №815 від 02.12.2015 р. про сплату судового збору в сумі 1339,80 грн., тобто у меншому розмірі, ніж встановлено діючим законодавством.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірах.

Отже, невиконання скаржником вимог закону щодо подання доказів на підтвердження сплати судового збору тягне за собою повернення поданої апеляційної скарги з доданими до неї документами.

Крім того, колегією суддів встановлено, що до апеляційної скарги як доказ направлення прокуратурі, позивачам, відповідачам копії апеляційної скарги і доданих до неї документів боржником надано не оригінали, а фотокопії фіскальних чеків КОД УДППЗ "Укрпошта".

Належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів може вважатися оригінал розрахункового документу встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо); також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру.

Докази направлення копії апеляційної скарги сторонам у справі є підтвердженням дотримання встановленого процесуального порядку подання апеляційної скарги, а не доказами по суті (предмету) спору в розумінні ст. 36 ГПК України, коли допускається надання належним чином засвідчених копій.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено надання доказів у копіях щодо направлення копії апеляційної скарги (крім належним чином завіреного витягу з реєстру рекомендованих відправлень).

Отже, додані до апеляційної скарги копії фіскальних чеків поштового відділення не є належним доказом направлення прокуратурі, позивачам, відповідачам копії апеляційної скарги і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам).

Отже, невиконання скаржником вимог закону щодо подання доказів на підтвердження надіслання її копії іншим учасникам процесу тягне за собою повернення поданої апеляційної скарги з доданими до неї документами.

Згідно з ч.4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, п.2, п.3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Білоцерківської міської ради Київської області на рішення господарського суду Київської області від 25.11.2015 року у справі №911/4000/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Матеріали справи №911/4000/15 повернути до господарського суду Київської області.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко