ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство

"21" грудня 2015 р. Справа № 907/977/15

За заявою Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Іршава

ДО публічного акціонерного товариства „Іршавське автотранспортне підприємство 12143, м. Іршава ()

ПРО визнання банкрутом

Суддя Ремецькі О.Ф.

Представники:

від заявника ОСОБА_1 представник за довіреністю №1155 від 23.09.2015р.

від боржника ОСОБА_2 представник за довіреністю від 01.10.2015р.

арбітражний керуючий не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.09.2015 у справі №907/977/15 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 23.09.2015 та зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_3 (свідоцтво №510 від 15.03.2013р.) надати суду заяву про участь у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства „Іршавське автотранспортне підприємство 12143, м. Іршава ().

17.09.2015р. до Господарського суду Закарпатської області арбітражний керуючий публічного акціонерного товариства „Іршавське автотранспортне підприємство 12143, м. Іршава () надав заяву про участь у справі про банкрутство. Разом з тим, на день судового засідання від арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво №451 від 12.03.2013р.) та від арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №1310 від 17.07.2013р.) до суду також надійшла про участь у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства „Іршавське автотранспортне підприємство 12143, м. Іршава ().

Ухвалою суду від 23.09.2015р. підготовче засідання було відкладено на 12.10.2015р. з підстав, викладених в ній.

Ухвалою суду від 12.10.2015р. розгляд справи було відкладено на 02.11.2015р.

Ухвалою суду від 02.11.2015р. розгляд справи було відкладено на 23.11.2015р. В засіданні суду 23.11.2015р. судом, за згодою сторін, у відповідності до вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву в судовому засіданні на 07.12.2015р.

Ухвалою суду від 07.12.2015р. підготовче засідання було відкладено на 21.12.2015р.

Заявник свого повноважного представника в судове засідання направив. Разом з тим, на виконання вимог суду подав додаткове письмове обгрунтування своїх доводів та вказує на те, що направлення інкасових доручень до банківських установ свідчить про вжиття заявником заходів до стягнення боргу в порядку вимог ст. 95 Податкового кодексу України. Також надав суду додаткове письмове прояснення по суті заперечень боржника.

Представник боржника стосовно вимог заявника заперечує в повному обсязі з підстав, викладених у поданому суду письмовому поясненні та просить суд взяти до уваги те, що згідно з Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 3 ст. 10) та у відповідності з положеннями інформаційного листа Вищого господарського суду України від 03.06.2015 р. №01-06//904/15 грошові вимоги ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили та за умови вжиття всіх передбачених ст. 95 Податкового кодексу України заходів з погашення податкового боргу боржника. У матеріалах справи наявне одне судове рішення, а саме постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2014 р. у справі № 807/2770/13-а про стягнення з ПАТ „Іршавське АТП 12143 податкового боргу по земельному податку в сумі 42750,72 грн. податку на прибуток в сумі 5526,40 грн., податку на додану вартість в сумі 116672,11 грн. (а.с.83-86). Інкасові доручення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82) виписані на одну суму 116672,11 грн. та в них зазначено одне і те саме судове рішення: постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2014 р. у справі № 807/2770/13-а. Інших інкасових доручень матеріали справи не містять. Відтак вважає, що ініціюючим кредитором на доведено безспірність своїх вимог до боржника, і яка повинна підтверджуватись документами доданими до заяви про порушення справи про банкрутство. Додані до заяви ДПІ у Іршавському районі про порушення справи про банкрутство ПАТ „Іршавське АТП 12143" податкові декларації - не є документами які підтверджують безспірність кредиторських вимог.

Як передбачено у ч. 6 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд відмовляє у порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина 2 ст. 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначає, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

В підтвердження безспірності заявлених вимог, заявник посилається на інкасовані доручення та самостійне декларування платником податків своїх податкових зобовязань.

Однак, в порушення вимог ст.ст. 10-11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом до поданої заяви не додано рішення суду про стягнення з боржника заявленої суми заборгованості, як обовязкову передумову звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство останнього.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно із пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Таким чином, виходячи з приписів статті 95 Податкового кодексу України, частини третьої статті 10, частини сьомої статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та як наслідок, докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Наведеного висновку дотримується також Вищий господарський суд України у постанові від 17.02.2015 у справі № 925/1941/14.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, ініціюючим кредитором подано суду тільки одне судове рішення, а саме постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2014 р. у справі № 807/2770/13-а про стягнення з ПАТ „Іршавське АТП 12143 податкового боргу по земельному податку в сумі 42750,72 грн. податку на прибуток в сумі 5526,40 грн., податку на додану вартість в сумі 116672,11 грн. (а.с.83-86). Інкасові доручення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82) виписані на одну суму 116672,11 грн. та в них зазначено одне і те саме судове рішення: постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2014 р. у справі № 807/2770/13-а. Інших інкасових доручень матеріали справи не містять. Відтак, ініціюючим кредитором на доведено безспірність своїх вимог до боржника, і яка повинна підтверджуватись документами доданими до заяви про порушення справи про банкрутство. Додані до заяви ДПІ у Іршавському районі про порушення справи про банкрутство ПАТ „Іршавське АТП 12143" податкові декларації про самостійне декларування платником податків своїх зобовязань не є документами які підтверджують безспірність кредиторських вимог .

Таким чином, на підставі аналізу наведених вище доказів судом встановлено, що станом на день звернення до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника ініціюючим кредитором не подано доказів щодо наявності безспірних вимог до боржника на суму не менше 300 мінімальних розмірів заробітних плат.

Частиною 6 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову в порушенні провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства „Іршавське автотранспортне підприємство 12143, м. Іршава ().

Керуючись ст. 14 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, Господарський суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у порушенні провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Груп».

Копію ухвали направити заявнику, боржнику, арбітражному керуючому ОСОБА_3В, державній виконавчій службі за місцем знаходження боржника, державному реєстратору за місцем знаходження боржника.

Відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Законом (ч. 8 ст. 16 Закону).

Суддя О.Ф. Ремецькі