РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015Справа №910/28682/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк»

До 1) Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ»

2) Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА»

Про стягнення 387 597,44 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Мацко Т. В. - по дов. № ЮР-208 від 23.10.2015

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк» до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ» (відповідч-1) та Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА» (відповідач-2) про стягнення з відповідача-1 387 597,44 грн. заборгованості за кредитним договором № 02-12 Ю/О від 30.03.2012, з яких основна заборгованість за кредиту становить 148 513, 37 грн., заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 7 140,85 грн., пеня за прострочення строку повернення кредиту у розмірі 34 012,04 грн., пеня за прострочення строку сплати процентів у розмірі 6 380,12 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за кредитом - 4 040,86 грн. та 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 2 006,27 грн., інфляційні втрати на суму заборгованості по кредиту у розмірі 72 243,65 грн. та 96 138,34 грн. інфляційних втрат на суму заборгованості по нарахованим процентам. Також позивач просить стягнути з відповідча-2 17 121,94 грн., з яких заборгованість по нарахованим процентам в період з 10.05.2015 по 29.10.2015 становить 14 519,73 грн., пеня за прострочення строку сплати процентів у розмірі 2 224,28 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 124,83 грн. та 253,10 грн. інфляційних втрат на суму заборгованості по нарахованим процентам

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28682/15 та призначено справу до розгляду на 19.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/28682/15 від 19.11.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідачів та невиконанням відповідачами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 10.11.2015, розгляд справи був відкладений на 01.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/28682/15 від 01.12.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідачів та невиконанням відповідачами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 10.11.2015, розгляд справи був відкладений на 10.12.2015.

Позивачем 03.12.2015 до відділу діловодства суду подано заяву про зміну предмету позову та зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ» 359 064,58 грн., з яких: заборгованість по кредиту 148 513,37 грн., заборгованість по нарахованим процентам - 7 140,85 грн., пені за прострочення повернення кредиту - 27 664,62 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 5 402,47 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за кредитом - 1 904,71 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за нарахованими процентами - 1 941,09 грн., інфляційних витрат на суму заборгованості по кредиту - 70 381,43 грн., інфляційних витрат на суму заборгованості по нарахованим процентам - 96 116,04 грн.;

- солідарно стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ» та Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА» 27 225,59 грн., з яких: заборгованість по нарахованим процентам - 14 519,73 грн., пені за прострочення повернення кредиту - 6 347,42 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 1 594,85 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за кредитом - 2 111,74 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за нарахованими процентами 90,98 грн., інфляційних витрат на суму заборгованості по кредиту - 2 595,45 грн. інфляційних витрат на суму заборгованості по нарахованим процентам - 34,58 грн.

Позивач в судовому засіданні 10.12.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач-1 в судове засідання 10.12.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач-2 в судове засідання 10.12.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідачі належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адреси, що зазначені в позовній заяві, а саме : м. Харків, вул. Коломенська, 15 (відповідачу-1) та м. Київ, вул. Чигоріна, 59, які згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 16.11.2015 є місцезнаходженням відповідачів.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представників відповідачів.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.12.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.03.2012 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Експрес-Банк» (кредитодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ» (позичальник, відповідач-1) було укладено кредитний договір № 02-12Ю/О (далі - кредитний договір).

30.05.2014 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Експрес-Банк» (кредитодавець) та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЛЕММА» (поручитель) було укладено договір поруки № 02-12Ю/О (далі - договір поруки).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини третьої статті 346 Господарського кодексу України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1.1. кредитного договору кредитодавець зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 48 000 000,00 грн. строком на 12 місяців з 30.03.2012 по 29.03.2013 зі сплатою 14,5% річних на поповнення обігових коштів, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним та інші платежі за договором у визначених договором розмірах і термінах (строках) та виконати інші свої зобов'язання, визначені договором в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором та 30.03.2012 надав позичальникові кредит в розмірі 48 000 000,00 грн.

Договором № 1 від 29.03.2013 внесено зміни до кредитного договору визначивши термін надання кредиту по 28.03.2014 та встановивши строк дії договору по 28.03.2014.

Договором № 2 від 28.03.2014 внесено зміни до кредитного договору визначивши термін надання кредиту по 27.03.2015 та встановивши строк дії договору по 27.03.2015.

Згідно з п. 2.5. кредитного договору повернення отриманого кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок, зазначений в п. 2.2. договору не пізніше дати повернення кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору.

Пунктом 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з п. 4.1. договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день звітного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця включно, а також по закінченню строку зазначеного в п. 1.1. договору методом факт/факт на фактичну заборгованість позичальника за отриманий кредитом та за фактичне число календарних днів користування ним, за ставкою, визначеною в п. 1.1. договору виходячи з 365/366 календарних днів у році. При цьому, для нарахування процентів за кредитом враховується день надання кредиту позичальникові та не враховується день цього повернення кредитодавцеві.

Відповідно до п. 4.2. договору нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок процентів на рахунок кредитодавця.

Згідно з п. 4.3 кредитного договору проценти за користування простроченою сумою нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування. включаючи день виникнення простроченої заборгованості та враховуючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.1 договору та 5% річних.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 5.3.6. кредитного договору передбачено право кредитодавця ініціювати зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, що визначений договором. Про пропозицію зміни розміру процентної ставки за користування кредитом, кредитодавець письмово повідомляє позичальника не пізніше ніж за 30 календарних днів до за планової дати її введення та пропонує позичальнику для підписання два екземпляра змін та доповнення до договору про зміну розміру процентної ставки.

У зв'язку із погіршенням обслуговування відповідачем-1 заборгованості за кредитним договором, на підставі п. 5.3.6 кредитного договору, позивачем було направлено відповідачу-1 листа за вих. № 17.1-06/527 від 23.10.2014 про намір підвищити розмір процентної ставки за користування кредитом до 16,7% річних з 04.12.2014, разом з проектом відповідного договору про зміни.

Листом № 10/11-1 від 10.11.2014 відповідачем-1 було повідомлено позивача про незгоду на підвищення розміру процентної ставки за кредитним договором.

Відповідно до п. 5.3.10 кредитного договору кредитодавець має право достроково витребувати у позичальника суму заборгованості за кредитом, нарахованими несплаченими процентами за період фактичного користування кредитом, та іншими платежами, що підлягають сплаті згідно умов договору у випадку незгоди позичальника на зміну розміру процентної ставки за користування кредитом запропонованої кредитодавцем згідно п. 5.3.6 кредитного договору.

Позивач листом від 14.11.2014 № 17.1-06/572 повідомив відповідача-1 про дострокове витребування суми заборгованості за кредитним договором та необхідність погашення суми кредиту в розмірі 48 000 000,00 грн. та інших платежів, що підлягають сплаті згідно умов кредитного договору, в строк до 04.12.2014 включно.

В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача-1 з вимогами повернути заборгованість за кредитом та процентами (підтверджується наявними в матеріалах справи листами позивача).

Згідно з п. 5.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язався отримати кредит в порядку та на умовах, визначених договором, використати його на зазначені в п. 1.1. договору цілі, сплачуючи проценти за користування та інші платежі за договором та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту до 04.12.2014 та сплати процентів не виконав, а відтак заборгованість перед позивачем становить: 148 513,37 грн. боргу за кредит, 7 140,85 грн. боргу по нарахованим процентам.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 заборгованості, що складається з: 148 513,37 грн. боргу за кредит, 7 140,85 грн. боргу по нарахованим процентам обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач-1, в порушення умов кредитного договору, у визначені строки оплату по погашенню кредиту та сплати процентів не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до умов п. 6.2 кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення.

Згідно з п. 6.3 кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту в розмірі, визначеному договором. позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення.

Отже, при укладанні кредитного договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту та процентів відповідач-1 не виконав, він повинен сплатити позивачу, пеню розмір якої становить 27 664,62 грн. за прострочення повернення кредиту та 5 402,47 грн. за прострочення сплати процентів.

Вимоги позивача в частині стягнення 27 664,62 грн. за прострочення повернення кредиту та 5 402,47 грн. за прострочення сплати процентів обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач-1 припустився прострочення по сплаті кредиту та процентів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача-1 1 904,71 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 1 941,09 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 70 381,43 грн. інфляційні втрати на суму кредиту, 96 116,04 грн. інфляційні втрати на проценти за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача-1 1 904,71 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 1 941,09 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 70 381,43 грн. інфляційні втрати на суму кредиту, 96 116,04 грн. інфляційні втрати на проценти за користування кредитом.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель поручився перед кредитодавцем за виконання Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ» (боржник) своїх зобов'язань за кредитним договором № 02-12Ю/О від 30.03.2012, що укладений між кредитодавцем та боржником зі змінами та доповненнями до нього, які можуть бути укладені до нього.

У відповідності до вимог п. 2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцсм за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі, включаючи:

- повернення суми кредиту в розмірі 48 000 000,00 грн. не пізніше 27.03.2015 або достроково у випадках визначених кредитним договором;

- сплату процентів за користування кредитом за ставкою 14,5% та сплату процентів за користування простроченою сумою кредиту за ставкою визначеною в кредитному договорі;

- сплату платежів за надані кредитодавцем послуги по обслуговуванню кредиту в розмірах визначених кредитним договором;

- сплату неустойки (пеня, штраф) в розмірах та у випадках, визначених кредитним договором та відшкодування збитків в зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

Згідно з п. 3.1.1 договору поруки кредитодавець має право у разі порушення боржником зобов'язань за кредитним договором, пред'явити поручителю вимогу про виконання ним зобов'язань боржника за кредитом договором.

Позивач звернувся до відповідача-2 з листом-вимогою № 17.1-06/618 від 05.12.2014 про необхідність повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Умовами договору поруки не встановлено строк дії поруки.

З огляду на те, що кредитодавець звернувся до поручителя з відповідною вимогою з порушенням шестимісячного строку, суд вважає що позивач правомірно вимагає стягнення пред'явлених до відповідача-1 коштів.

Відповідно до п. 3.3.1 договору поруки поручитель зобов'язується не пізніше наступного робочого дня за днем отримання вимоги кредитодавця про порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором виконати зобов'язання боржника за кредитним договором в обсягах, визначених кредитодавцем шляхом перерахування суми грошових коштів, що підлягає сплаті кредитодавця.

Як свідчать матеріали справи 05.12.2014 відповідачем-2 було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 47 849 523,88 грн. на погашення простроченої заборгованості за кредитом та в сумі 276 591,19 грн. на погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів.

Позивач листом № 17.1-06/623 від 08.12.2014 повідомив відповідача-2 про існування простроченої заборгованості по кредиту в сумі 150 476,12 грн.

Однак, суму заборгованості відповідачем-2 сплачено не було.

Згідно з п. 5.1 договору поруки договір діє до повного виконання зобов'язань боржника за кредитним договором.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем-1 не виконано зобов'язання за кредитним договором по сплаті процентів за користування кредитом за період з 10.05.2015 по 29.10.2015 в розмірі 14 519,73 грн.

За несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором позивачем нараховані 6 347,42 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 1 594,85 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 2 111,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за кредитом, 90,98 грн. - 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за нарахованими процентами, 2 595,45 грн. інфляційних витрат на суму заборгованості по кредиту 34,58 грн. інфляційних витрат на суму заборгованості по нарахованим процентам.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості, що складається з: 14 519,73 грн. боргу по нарахованим процентам за користування кредитом, 6 347,42 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 1 594,85 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 2 111,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за кредитом, 90,98 грн. - 3% річних за несвоєчасне повернення заборгованості за нарахованими процентами, 2 595,45 грн. інфляційних витрат на суму заборгованості по кредиту 34,58 грн. інфляційних витрат на суму заборгованості по нарахованим процентам є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачі доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надали.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ» (61166, м. Харків, вул. Коломенська, 15, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, ) 148 513 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот тринадцять) грн. 37 коп. боргу по кредиту, 7 140 (сім тисяч сто сорок) грн. 85 коп. боргу по нарахованим процентам, 27 664 (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 62 коп. пені за прострочення повернення кредиту, 5 402 (п'ять тисяч чотириста дві) грн. 47 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 1 904 (одна тисяча дев'ятсот чотири) грн. 71 коп. - 3% річних за несвоєчасне повернення боргу за кредитом, 1 941 (одна тисяча дев'ятсот сорок одна) грн. 09 коп. - 3% річних за несвоєчасне повернення боргу за нарахованими процентами, 70 381 (сімдесят тисяч триста вісімдесят одна) грн. 43 коп. інфляційних витрат на суму боргу по кредиту, 96 116 (дев'яносто шість тисяч сто шістнадцять) грн. 04 коп. інфляційних витрат на суму боргу по нарахованим процентам, 5 385 (п'ять тисяч триста вісімдесят п'ять) грн. 97 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА-ВІТЕ» (61166, м. Харків, вул. Коломенська, 15, ) та Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 59, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, ) 14 519 (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 73 коп. боргу по нарахованим процентам, 6 347 (шість тисяч триста сорок сім) грн. 42 коп. пені за прострочення повернення кредиту, 1 594 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 85 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 2 111 (дві тисячі сто одинадцять) грн. 74 коп. - 3% річних за несвоєчасне повернення боргу за кредитом, 90 (дев'яносто) грн. 98 коп. - 3% річних за несвоєчасне повернення боргу за нарахованими процентами, 2 595 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 45 коп. інфляційних витрат на суму боргу по кредиту, 34 (тридцять чотири) грн. 58 коп. інфляційних витрат на суму боргу по нарахованим процентам, 408 (чотириста вісім) грн. 38 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 17.12.2015.

СуддяВ.В.Сівакова