донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.12.2015 справа №905/1467/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від28.10.2015 р. (підписано 02.11.2015 р.)
у справі№ 905/1467/15 (суддя Ніколаєва Л.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь, Донецька область
простягнення 1 157 173,84 грн.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (Позивач) із позовом до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь, Донецька область (Відповідач) про стягнення 1 157 173,84 грн., з яких: 289 755,44 грн. пені за період з 15.01.2015р. по 28.01.2015р., 31 045,23 грн. 3 % річних за період з 15.01.2015р. по 28.01.2015р. та 836 373,17 грн. інфляційних за січень 2015 року.

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.10.2015 р. позовні вимоги задоволено частково, зменшено розмір пені з 289 755,44грн. до 134 529,31 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача 134 529,31 грн. пені, 28 827,71 грн. 3% річних та 5 957,13 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 28.10.2015 р. у справі № 905/1467/15 строком на 2 (два) місяці до 28 грудня 2015р.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати в частині зменшення розміру пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким вимоги в частині стягнення пені задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з неправильним застосуванням матеріального права та порушенням норм процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення не дотримано вимог ст. 233 Господарського кодексу України та ст.ст. 525-526, 551, 599, 625 Цивільного кодексу України.

Також в обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд неправильно застосував норму ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, взявши до уваги тяжкий фінансовий стан боржника та не врахувавши матеріального стану та інтересу стягувача.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача, що не скористався своїм правом участі у судовому засіданні без поважних причин, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 23.12.2013р. було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 151/14-ПР/3569 (далі Договір), відповідно до якого позивач зобовязався передати у власність відповідача у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України позивачем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим Договором, використовується відповідачем виключно для власних потреб (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 Договору).

Умовами п. 3.4. Договору передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, відповідач зобовязується надати позивачу підписані та скріплені печатками відповідача та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Позивач не пізніше 8-го числа зобовязується повернути відповідачу та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Згідно п. 6.1 Договору, оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться відповідачем виключно грошовими коштами. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Додатковими угодами № 1-14 вносились відповідні зміни до статей Договору: "Кількість та якість газу", "Ціна газу", тощо.

Позивачем на виконання умов договору протягом січня-червня 2014 року, грудня 2014 року поставлено природний газ на загальну суму 1 362 265 989,63 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014р. на суму 238 099 727,54 грн., від 28.02.2014р. на суму 172 636 812,05 грн., від 31.03.2014р. на суму 107 532 508,66 грн., від 30.04.2014р. на суму 243 450 655,15 грн., від 31.05.2014р. на суму 260 720 602,15 грн., від 30.06.2014р. на суму 13 973 269,85 грн. та від 31.12.2014р. на суму 325 852 414,23 грн. (а.с. 54-60) та не заперечується сторонами.

За період з 27.12.1013р. по 20.07.2015р. відповідачем здійснено повну оплату поставленого позивачем природного газу, що підтверджується банківськими виписками АТ "Ощадбанк" (а.с. 138-142).

За природний газ, поставлений у грудні 2014р. відповідач здійснив оплату з порушенням строку, передбаченого умовами договору, а саме: 05.12.2014р. в сумі 20 725 490,76 грн., 10.12.2014р. в сумі 30 500 000,00 грн., 11.12.2014р. в сумі 7 600 000,00 грн., 15.12.2014р. в сумі 11 966 941,04 грн., 16.12.2014р. в сумі 7 300 000,00 грн., 17.12.2014р. в сумі 10 622 862,43 грн., 19.12.2014р. в сумі 22 200 000,00 грн., 22.12.2014р. в сумі 11 966 941,04 грн., 23.12.2014р. в сумі 7 508 340,46 грн. та в сумі 469 620,23 грн., 24.12.2014р. в сумі 7 977 960,69 грн., 25.12.2014р. в сумі 39 889 803,47 грн., 26.12.2014р. в сумі 37 334 573,76 грн. та в сумі 14 522 170,75 грн., 06.01.2015р. в сумі 34 154 016,47 грн., 09.01.2015р. в сумі 34 133 913,49 грн. та 28.01.2015р. в сумі 26 979 779,64 грн.

За порушення відповідачем свого зобовязання по оплаті поставленого у грудні 2014р. газу позивачем нараховані 3 % річних в сумі 31 045,23 грн. за період з 15.01.2015р. по 28.01.2015р. та інфляційні в сумі 836 373,17 грн. за січень 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних в сумі 28 827,71 грн., заявлених до стягнення за період з 15.01.2015р. по 28.01.2015р. судова колегія вважає його вірним.

Також є вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних в сумі в сумі 836 373,17 грн. за січень 2015 року, оскільки позивачем розрахунок обчислювався за період менший календарного місяця (з 15.01.2015р. по 28.01.2015р.), а врахування індексу інфляції можливе лише на суму простроченої заборгованості не менше як за один місяць та у порядку відповідальності боржника за порушення грошового зобовязання.

Крім того позивачем була заявлена до стягнення пеня в сумі 289 755,44 грн. за період з 15.01.2015р. по 28.01.2015р.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору сторони встановили, що у разі невиконання відповідачем умов пункту 6.1 цього Договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити позивачу крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

За таких підстав зроблений судом розрахунок пені в сумі 269 058,62грн. за період з 15.01.2015р. по 28.01.2015р. на підставі п. 7.2. Договору та ст. 231 Господарського кодексу України, судова колегія вважає арифметично вірним.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Зазначені вимоги закону при вирішенні спірного питання судом дотримано.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги наявність обставин непереборної сили внаслідок проведення АТО у Донецькій області, збитковість підприємства відповідача, незначний термін прострочення оплати відповідачем, те, що оплата за договором здійснена відповідачем у повному обсязі, а також враховано матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан.

Отже, судова колегія перевіривши розрахунок розміру позовних вимог, вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зменшення розміру пені з 289 755,44грн. до 134 529,31 грн., стягнення з відповідача на користь позивача 28 827,71грн. 3% річних та 269 058,62грн. пені, а також у наданні відстрочення виконання рішення.

Судом першої інстанції на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України було відстрочено виконання рішення на строком на 2 місяця до 28 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок його виконання.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок господарського суду про відстрочення виконання рішення за клопотанням відповідача, у звязку з наявністю в даному випадку виключних обставин, враховуючи наявність обставин непереборної сили внаслідок проведення АТО у Донецькій області, вжиття всіх залежних від відповідача заходів щодо отримання дебіторської заборгованості.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 28.10.2015 року у справі № 905/1467/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.10.2015 року у справі № 905/1467/15 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді Т.М. Колядко

ОСОБА_3

Надр.5 прим.

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС