РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015Справа №910/27792/15
За позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 19993 грн. 47 коп., виселення та зобов'язання вчинити дії

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кравченко Т.В. - представник за довіреністю № 139 від 02.11.2015;

від відповідача: Селіфонов В.В. - представник за довіреністю б/н від 10.04.2015;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Київський метрополітен» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» про стягнення 19993 грн. 47 коп., виселення та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України у зв'язку із закінченням строку дії Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 та наявністю заперечень позивача (орендодавця) щодо продовження строку дії договору оренди не звільнив займане приміщення та продовжує ним користуватись, у зв'язку з чим позивач просить суд виселити відповідача з нерухомого майна (частини вестибюлю (переходу), визначеної відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря), що знаходиться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), а також зобов'язати відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс», та знаходяться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 в частині сплати орендної плати, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу (суму орендної плати) з урахуванням індексу інфляції за період з травня 2015 року по вересень 2015 року у розмірі 17136 грн. 49 коп., пеню у розмірі 2707 грн. 82 коп. за період з 11.05.2015 по 20.10.2015 та 3% річних у розмірі 149 грн. 16 коп. за період з 11.05.2015 по 20.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2015 порушено провадження у справі № 910/27792/15; розгляд справи призначено на 13.11.2015.

11.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про технічну фіксацію процесу, яке було задоволено судом.

11.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивач є неналежним позивачем у справі, оскільки не надав суду доказів існування у нього будь-якого речового права на об'єкт оренди, у зв'язку з чим у позові Комунальному підприємству «Київський метрополітен» слід відмовити.

11.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Київської міської ради

Розглянувши у судовому засіданні 13.11.2015 вказане клопотання відповідача, суд відмовив у його задоволенні у зв'язку з необґрунтованість, про що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 13.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено розгляд справи на 01.12.2015.

01.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просив суд витребувати у позивача детальний розрахунок із визначенням періоду, за який відповідач звільняється від орендної плати в силу ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України.

01.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач, зокрема, зазначив, що лист № 11-03/612 від 14.08.2014 про заперечення щодо продовження дії Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 був направлений на адресу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс». Крім того, позивач зазначив, що проектна документація, яка бала розроблена ДП «ПІ Укрметротунельпроект», у позивача відсутня, оскільки була розроблена на замовлення та кошти відповідача і є його власністю.

01.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зауважив, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на направлення відповідачу заперечення щодо продовження терміну дії договору оренди на дату закінчення та протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди, з огляду на що Договір № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 є продовженим на тих самих умовах до 07.08.2017.

01.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 18.12.2015

04.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких Комунальне підприємство «Київський метрополітен» обґрунтувало свої повноваження щодо наявності у нього прав виступати орендодавцем за Договором № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011.

18.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 910/27792/15 до вирішення по суті Господарським судом міста Києва справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» про визнання продовженим (пролонгованим) Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011.

Розглянувши у судовому засіданні 18.12.2015 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд не знайшов підстав для її задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Суд зазначає, що обставини щодо продовження терміну дії Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 суд в змозі самостійно встановити в межах розгляду даної справи, оскільки в даній ситуації жодним чином не обмежений ні своєю юрисдикцією, ні можливістю самостійно встановити обставини справи шляхом дослідження наявних у справі доказів, у зв'язку з чим суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 18.12.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем було відімкнене електропостачання в орендованому приміщенні з квітня 2015 року, у зв'язку з чим відповідач не міг використовувати об'єкт оренди за призначенням через обставини, за які він не відповідає, з огляду на що, на підставі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, відповідач повинен бути звільнений від сплати орендної плати за весь час, протягом якого він не міг використовувати об'єкт оренди. Крім того, відповідач зазначив, що позивач є неналежним позивачем у справі, оскільки не надав суду доказів існування у нього будь-якого речового права на об'єкт оренди, у зв'язку з чим у позові Комунальному підприємству «Київський метрополітен» слід відмовити.

У судовому засіданні 18.12.2015 суд розглянув клопотання відповідача про витребування доказів, в якому відповідач просив суд витребувати у позивача детальний розрахунок із визначенням періоду, за який відповідач звільняється від орендної плати в силу ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, та відмовив в його задоволенні з огляду на таке.

За змістом ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Вказане клопотання позивача не містить, зокрема, обґрунтування неможливості надання зазначених відомостей самостійно, тобто наявності обставин, що перешкоджають їх наданню, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Представник позивача судовому засіданні 18.12.2015 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.12.2015 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання 18.12.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 098.

У судовому засіданні 18.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

10.08.2011 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» (орендар) укладено Договір № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду (надалі - договір оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря) за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 10,0 кв.м., та зазначена у викопіюванні з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Згідно з п. 2.4 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Згідно з п. 3.1 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 № 34/91, та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати (Додаток № 2), що є невід'ємною частиною цього Договору, становить 165,46 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом нА червень 2011 року складає 1654 грн. 58 коп., без ПДВ.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 (Розрахунок місячної плати) загальний розмір орендної плати за червень 2011 року становить 1985 грн. 50 коп. (разом з ПДВ).

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно з п. 3.4 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.5 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 оплата за договором проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 3.6 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 4.2 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з п. 4.14 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14 в силу вступає рішення Київради. При цьому, оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Згідно з п. 7.5 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

10.08.2011 Додатковою угодою № 1 до Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 сторони доповнили розділ 8 пунктом 8.5.6, відповідно до якого у разі припинення дії цього договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро «Оболонь» в термін, визначений у п. 4.14 цього договору від своїх огороджуючи конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті Договору умов, орендодавець самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Згідно з п. 9.1 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 діє з 10.08.2011 до 08.08.2014 (2 роки 364 дні).

Відповідно до п. 9.5 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 договір припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011, суд дійшов висновку, що він є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Судом встановлено, що за актом приймання-передачі нерухомого майна від 10.08.2011 орендодавець (Комунальне підприємство «Київський метрополітен») передав, а орендар (Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф. Імпекс») прийняв в орендне користування частину вестибюлю станції метро «Оболонь», визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском), загальною площею 10,0 кв.м.

Вказаний акт приймання-передачі від 10.08.2011 підписаний та скріплений печатками представниками орендодавця та орендаря (копія акту знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до пункту 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Згідно з п. 9.1 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 діє з 10.08.2011 до 08.08.2014 (2 роки 364 дні).

Відповідно до п. 9.5 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 договір припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено лист вих. № 11-03/612 від 14.08.2014, адресований директору Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» Ровному Ф.М., в якому позивач (орендодавець) повідомив відповідача (орендаря), що строк дії Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 закінчився 08.08.2014 та на новий строк вказаний договір оренди продовжуватися не буде.

Тобто, у вказаному листі орендодавець чітко висловив заперечення щодо продовження строку дії Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 саме у зв'язку із закінченням строку його дії, зазначивши правові наслідки відмови орендодавця у продовженні дії договору оренди, вказані у п. 4.14 договору оренди.

Крім того, у вказаному листі позивач вимагав від відповідача, відповідно до п. 4.14 договору оренди у термін до 06.09.2014 звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі орендодавцю - Комунальному підприємству «Київський метрополітен».

Судом встановлено, що вказаний лист вих. № 11-03/612 від 14.08.2014 про заперечення продовжити термін дії Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 був направлений 15.08.2014 відповідачу (адресований на ім'я директора Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс») за адресою його місцезнаходження (юридичною адресою), яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (вул. Січневого Повстання була перейменована на вул. Івана Мазепи); крім того, вказана адреса зазначена як юридична адреса відповідача у Договорі оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, судом встановлено, що вказаний лист вих. № 11-03/612 від 14.08.2014 був отриманий відповідачем 08.09.2014 (тобто, в межах місячного терміну після закінчення строку дії договору), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 076 (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи).

Крім того, 01.12.2015 через канцелярію суду позивачем долучено до матеріалів справи копію витягу з журналу створюваних документів з інформацією про присвоєння порядкового номеру та дати створення вищевказаного листа про заперечення позивача щодо продовження строку дії Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому через канцелярію суду 01.12.2015, про відсутність доказів направлення відповідачу заперечень щодо продовження строку дії Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011.

З огляду на встановлення факту направлення заперечень орендодавцем протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди, суд дійшов висновку, що Договір № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 припинився у зв'язку із закінченням строку його дії та наявністю заперечень орендодавця щодо продовження строку його дії, у зв'язку з чим у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об'єктом оренди.

Водночас, судом встановлено, що відповідач продовжує використовувати об'єкт оренди після закінчення строку дії договору оренди, що підтверджується актом про проведення огляду використання об'єкту оренди орендарем від 12.11.2015, складеного уповноваженими представниками позивача, та не заперечувалось відповідачем у судових засіданнях (копія акту долучена позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 13.11.2015).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» про виселення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача з приводу того, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» є неналежним позивачем у даній справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Відповідно до п. 2 Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 № 34/91 орендодавцями є підприємства, установи, в господарському віданні та в оперативному управлінні яких перебуває майно територіальної громади міста Києва (будівлі, споруди, приміщення, окреме індивідуально визначене майно).

Згідно з п. 2.4 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Судом встановлено, що наказом Головного управління комунальної власності м. Києва КМДА від 23.04.2003 № 98 за позивачем закріплено на праві господарського відання майно, що є об'єктом договору оренди.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

При цьому, судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 29.04.2010 № 590/4028 «Про питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва» Київська міська рада вирішила доручити підприємствам (установам), за якими закріплено майно на праві господарського відання (оперативного управління), укласти чи переукласти договори оренди з юридичними особами.

Так, зокрема, Додатком № 1 до вказаного рішення визначено перелік фізичних та юридичних осіб, яким дозволено укласти (переукласти) договори оренди нежилих приміщень у будинках та спорудах, які закріплені на праві господарського відання за комунальними підприємствами виробничої сфери та із вказаного додатку вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» надано дозвіл на укладення договору оренди з Комунальним підприємством «Київський метрополітен» як орендодавцем об'єкта оренди - частини переходу (вестибюлю № 1), площею 10,0 кв.м. на станції метро «Оболонь».

Разом з тим, 29.12.2012 Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження № 2383, яким затверджено Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до п. 1 вказаного Положення Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується голові Київської міської державної адміністрації, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді.

Відповідно до п. 4 Положення основними завданнями департаменту, зокрема, є здійснення повноважень орендодавця об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою.

Відповідно до п. 5.4 Положення Департамент здійснює повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою.

Таким чином, орендодавцем комунального майна з 29.12.2012 є Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Однак, станом на дату укладення Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду - а саме 10.08.2011, правами орендодавця щодо майна, яке є об'єктом оренди за вказаним договором, було наділено Комунальне підприємство «Київський метрополітен».

Тобто, на дату укладення Договору оренди № 148-У(Ор)11 Комунальне підприємство «Київський метрополітен» було уповноваженою особою виступати орендодавцем вказаного комунального майна.

Однак, покладення з 29.12.2012 на Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прав та обов'язків орендодавця комунального майна не обмежує права Комунального підприємства «Київський метрополітен» як орендодавця за тими договорами оренди комунального майна, які були укладені до 29.12.2012, в тому числі і за Договором № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011.

При цьому, доказів внесення будь-яких змін до Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011, сторонами суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» є належним позивачем у даній справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами Договір № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 припинився 08.08.2014.

Що стосується позовних вимог Комунального підприємства «Київський метрополітен» в частині зобов'язання відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» та знаходяться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м., суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно зі статтею 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Нормами частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з п. 4.14 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14 в силу вступає рішення Київради. При цьому, оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Згідно з п. 7.5 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

10.08.2011 Додатковою угодою № 1 до Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 сторони доповнили розділ 8 пунктом 8.5.6, відповідно до якого у разі припинення дії цього договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро «Оболонь» в термін, визначений у п. 4.14 цього договору від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті Договору умов, орендодавець самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

До матеріалів справи через канцелярію суду 13.11.2015 позивачем долучено акт про проведення огляду використання об'єкту оренди орендарем, складений 12.11.2015 уповноваженими представниками позивача, з якого вбачається, що станом на 12.11.2015 на об'єкті оренди - частині переходу, що знаходиться на станції метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м., розміщені тимчасові огороджуючи конструкції орендаря (Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс»), в яких здійснюється торгівельна діяльність.

Таким чином, враховуючи встановлений у п. 8.5.6 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 обов'язок відповідача звільнити орендовану частину приміщення переходу станції метро «Оболонь» від своїх огороджуючих конструкцій та встановлений судом факт припинення Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» в частині зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» та знаходяться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо вимог позивача в частині зобов'язання відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 8.5.6 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 (в редакції додаткової угоди) у разі припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

Тобто, у вказаному пункті договору сторони досягли згоди щодо строку добровільного виконання відповідачем обов'язку з демонтажу тимчасових огороджувальних конструкцій (кіосків).

Водночас, враховуючи встановлений судом факт припинення Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011, суд дійшов висновку, що строк (протягом 30 календарних днів) виконання відповідачем обов'язку звільнити орендовану частину переходу станції метро «Оболонь» від своїх огороджувальних конструкцій є таким, що настав на момент звернення позивача з даним позовом до суду, що свідчить про наявність порушеного права позивача в частині невиконання відповідачем обов'язку щодо звільнення об'єкту оренди від майна відповідача.

У зв'язку з викладеним, суд відмовляє Комунальному підприємству «Київський метрополітен» в частині позовних вимог щодо строку виконання відповідачем у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили зобов'язання демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски).

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 17136 грн. 49 коп. за період з травня по вересень 2015 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з п. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 № 34/91, та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати (Додаток № 2), що є невід'ємною частиною цього Договору, становить 165,46 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом нА червень 2011 року складає 1654 грн. 58 коп., без ПДВ.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 (Розрахунок місячної плати) загальний розмір орендної плати за червень 2011 року становить 1985 грн. 50 коп. (разом з ПДВ).

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно з п. 3.4 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Згідно з п. 3.6 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 4.2 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.5 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 оплата за договором проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 4.14 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14 в силу вступає рішення Київради. При цьому, оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Тобто, умовами Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 сторонами погоджено, що відповідач повинен сплачувати орендну плату до дати фактичного повернення об'єкту оренди, а тому факт нарахування позивачем орендної плати після закінчення строку дії договору та факт сплати відповідачем грошових коштів за користування об'єктом оренди після закінчення строку дії договору оренди не свідчить про досягнення згоди сторонами про продовження строку дії Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011.

Судом встановлено, що за період з травня 2015 року по вересень 2015 року позивачем було нараховано відповідачу орендні платежі за користування об'єктом оренди (з урахуванням індексу інфляції) у загальному розмірі 17136 грн. 49 коп., а саме: за травень 2015 року у розмірі 3378 грн. 90 коп., за червень 2015 року у розмірі 3453 грн. 24 коп., за липень 2015 року у розмірі 3467 грн. 05 коп., за серпень 2015 року у розмірі 3432 грн. 38 коп. та за вересень 2015 року у розмірі 3404 грн. 92 коп. (відповідно до розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позовної заяви).

При цьому, судом встановлено, що 16.04.2015 відповідач сплатив позивачу орендну плату за квітень 2015 року у розмірі 2963 грн. 95 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 296 від 16.04.2015 (копія долучена позивачем до матеріалів справи 01.12.2015).

Відповідно до статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Суд зазначає, що з урахуванням положень статті 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 № 12.

Таким чином, враховуючи умови Договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011, що останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві та, що оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі, суд дійшов висновку в обґрунтованості здійснених позивачем нарахувань орендної плати після закінчення строку дії Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011, а саме за період з травня по вересень 2015 року.

Судом встановлено, що розмір місячної орендної плати складається із базової ставки орендної плати за червень 2011 року (відповідно до Додатку № 2 до договору оренди орендна плата за червень 2011 року становить 1985 грн. 50 коп. разом з ПДВ) з урахуванням добутку індексів інфляції на поточний місяць (відповідно до п. 3.2 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011).

Перевіривши зазначені позивачем у розрахунку заборгованості (долучений до позовної заяви) розміри нарахованих позивачем орендних платежів за період з травня по вересень 2015 року, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості.

Згідно з п. 3.6 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач повинен був сплачувати орендні платежі не пізніше 10 числа поточного місяця оренди.

Однак, судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачу орендні платежі у загальному розмірі 17136 грн. 49 коп. за період з травня по вересень 2015 року, що не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати орендної плати у загальному розмірі 17136 грн. 49 коп., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 17136 грн. 49 коп.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому у судовому засіданні 18.12.2015, що він повинен бути звільнений від сплати орендної плати на підставі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, оскільки об'єкт оренди не міг бути використаний ним у зв'язку з тим, що з квітня 2015 року позивач відімкнув на об'єкті оренди електропостачання, оскільки жодних доказів у підтвердження викладених обставин відповідачем суду не надано.

Натомість, до матеріалів справи через канцелярію суду 13.11.2015 позивачем долучено акт про проведення огляду використання об'єкту оренди орендарем, складений 12.11.2015 уповноваженими представниками позивача, з якого вбачається, що станом на 12.11.2015 на об'єкті оренди - частині переходу, що знаходиться на станції метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м., розміщені тимчасові огороджуючи конструкції орендаря (Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс»), в яких здійснюється торгівельна діяльність.

Вказані обставини (щодо фактичного використання об'єкту оренди та здійснення торговельної діяльності) відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані, у зв'язку з чим суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про неможливість використання ним об'єкту оренди.

Таким чином, позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» суми основного боргу (суми орендних платежів) у розмірі 17136 грн. 49 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку зі сплати орендних платежів, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 2707 грн. 82 коп., нараховану щодо кожного простроченого платежу (розміру орендної плати) окремо, за загальний період нарахування з 11.05.2015 по 20.10.2015, а саме: 850 грн. 33 коп. пені за несплату орендної плати за травень 2015 року, 659 грн. 50 коп. пені за несплату орендної плати за червень 2015 року, 525 грн. 67 коп. пені за несплату орендної плати за липень 2015 року, 345 грн. 91 коп. пені за несплату орендної плати за серпень 2015 року та 326 грн. 40 коп. пені за несплату орендної плати за вересень 2015 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2 Договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про існування обов'язку у відповідача сплачувати позивачу орендні платежі до фактичного повернення позивачу об'єкту оренди навіть після закінчення строку дії договору оренди, суд вважає, що нарахування позивачем пені за неналежне виконання відповідачем свого обов'язку зі сплати орендних платежів за період з травня по вересень 2015 року є обґрунтованим.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 № 12, господарським судам слід мати на увазі, що з огляду на положення частини шостої статті 231, частини другої статті 343 ГК України та статей 1 і 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" яким би способом не визначався в договорі оренди (найму) розмір пені за прострочення платежу за відповідним зобов'язанням, стягнуто може бути лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки за розрахунком суду за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 року з відповідача підлягає стягненню пеня у меншому розмірі, ніж заявлена позивачем.

Так, відповідно до розрахунку пені, наданого позивачем, за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 року у розмірі 3404 грн. 92 коп. з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 326 грн. 40 коп.

Однак, за розрахунком суду (в межах заявленого позивачем періоду):

Розмір нарахованої орендної плати за вересень 2015 рокуДата оплати (за договором)Часткова оплатаПеріод прострочення (нарахування пені)Розмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення, грн.
3404,92 грн.10.09.2015-11.09.2015 - 24.09.201527%70,52 грн.
3404,92 грн.10.09.2015-25.09.2015 - 22.10.201522%114,93 грн.
Всього:185,45 грн.
Таким чином, обґрунтованим розміром пені, який підлягає стягненню з відповідача за несплату орендної плати за вересень 2015 року, є 185 грн. 45 коп.

Що стосується здійсненого позивачем розрахунку пені за несплату відповідачем орендної плати за травень - серпень 2015 року, суд дійшов висновку в його обґрунтованості.

Таким чином, позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» пені у розмірі 2707 грн. 82 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 2566 грн. 87 коп.

Крім того, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 149 грн. 16 коп. за загальний період нарахування з 11.05.2015 по 20.10.2015 щодо кожного простроченого платежу (розміру орендної плати) окремо (з урахуванням дати початку нарахування - з 11 числа кожного місяця оренди).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку в його обґрунтованості, у зв'язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» 3% річних у розмірі 149 грн. 16 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору в частині 2 немайнових вимог (про виселення та зобов'язання вчинити дії) покладаються судом на відповідача у повному обсязі як сторону винну у виникненні спору, а в частині майнової вимоги - пропорційно розміру задоволених судом вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 25638554) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 35; ідентифікаційний код: 03328913) суму основного боргу у розмірі 17136 (сімнадцять тисяч сто тридцять шість) грн. 49 коп., пеню у розмірі 2566 (дві тисячі п'ятсот шістдесят шість) грн. 87 коп., 3% річних у розмірі 149 (сто сорок дев'ять) грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 3645 (три тисячі шістсот сорок п'ять) грн. 41 коп.

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 25638554) з нерухомого майна - частини вестибюлю (переходу), визначеного відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м.

4. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 25638554) демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «К.Ф.Імпекс» та знаходяться за адресою: станція метро «Оболонь» (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 23.12.2015

Суддя І.М. Отрош