ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р.Справа № 915/1186/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.

При секретарі судового засідання Молодові В.С.,

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 3978-К-Н-О, дата видачі: 24.09.15;

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015р.

по справі № 915/1186/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

про стягнення 17281,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Далі ФОП ОСОБА_2С.) про стягнення за договором банківського обслуговування б/н від 04.09.2013р. заборгованості за кредитом у розмірі 17281,00 грн., заборгованості по процентам 4930,75 грн., пені - 3994,52 грн., заборгованості по комісії 1051,84 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Банк вказує на те, що на виконання умов даного договору відповідачу був встановлений кредитний ліміт на поточному рахунку №3899 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта, що визначено та врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Банк просив господарський суд стягнути вищезазначену суму з ФОП ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 1, 15, 49, 54-57, 64 ГПК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015р. (суддя Коваль Ю.М.) позовні вимоги Банку задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь Банку грошові кошти в загальній сумі 13763,85 грн. із яких: 7303,89 грн. заборгованість з повернення кредитних коштів, 4408,12 грн. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, 1051,84 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, 1000,00 грн. пеню за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1827,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд, посилаючись на положення ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України зазначив, що зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Також щодо застосування у період 01.07.2014р. - 19.05.2015р. відсоткової ставки у розмірі 56% річних місцевий суд прийшов до наступного.

Підпунктом 3.18.2.3.1 Умов (станом на день укладення договору) сторонами передбачено застосування змінюваної (диференційованої) відсоткової ставки. Сторони узгодили підстави зміни відсоткової ставки, якими є строк обнуління кредиту, та максимальний розмір відсоткової ставки у разі не здійснення обнуління кредиту на конкретну дату.

Зміна Банком в односторонньому порядку визначених у вказаному пп. 3.18.2.3.1 Умов (станом на день укладення договору) максимальних розмірів відсоткової ставки у разі не обнуління кредиту суперечить положенням ст.1056-1 ЦК України, якими передбачено, зокрема, що кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Не погоджуючись із даним рішенням господарського суду, Банк звернувся з апеляційною скаргою, вважаючи вказане рішення винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать поштові повідомлення про вручення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що рішення господарського суду слід змінити, а апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Цивільним законодавством України передбачено, що договір укладається шляхом приєднання до умов, встановлених однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах.

Укладання між Банком і ФОП ОСОБА_2 договору у спрощений спосіб підтверджується заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04.09.2013р. (а.с.34, зворотній бік). Згідно цієї заяви ФОП ОСОБА_2 приєдналась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, розміщеними на офіційному сайті Приватбанку http:/privatbank.ua, котрі разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Умовами, які є невідємною частиною укладеного між сторонами договору від 04.09.2013р., передбачено наступне.

Банк при наявності вільних грошових ресурсів зобовязується здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача на вказаному рахунку, про розміри якого позивач повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку та відповідача. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами, Тарифами банка, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів відповідача в межах кредитного ліміту. Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку відповідача, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пункт 3.2.1.1.1. Умов і правил надання банківських послуг).

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів відповідача в межах кредитного ліміту. Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку відповідача, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Ліміт може бути змінений відповідачем в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами позивача. Підписавши угоду, відповідач висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку сторін (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших) (пункт 3.2.1.1.6. Умов і правил надання банківських послуг).

Пунктом 3.2.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно з пунктом 3.18.1.3. Умов та правил надання банківських послуг проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг.

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

У відповідності до ст. 339 ГК України банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних.

Так, ч. 1 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч.4 ст.1068 ЦК України, клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору.

Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 1069 Цивільного кодексу України).

На виконання умов укладеного сторонами договору Банком встановлено для ФОП ОСОБА_2 кредитний ліміт у розмірі 5600,00 грн., починаючи з 12.09.2013р., у розмірі 7600,00 грн. - з 22.11.2013р., у розмірі 7303,89 грн. - з 02.03.2014р., що випливає з довідки Банку від 02.06.2015р. №08.7.0.0.0/12 (а.с.50) та з виписки з особового рахунку товариства (в матеріалах справи).

Згідно виписки з особового рахунку за період з 23.08.2013р. по 19.05.2015р. ФОП ОСОБА_2 використала кредитний ліміт, проте не здійснила платежі на виконання своїх грошових зобовязань за договором, і тому на даний час заборгованість з повернення отриманих за договором кредитних коштів становить суму 7303,89 грн. Із вказаної виписки також випливає, що товариство не повністю оплатило Банку передбачену договором комісійну винагороду за використання ліміту.

Згідно поданих позивачем розрахунків заборгованість з оплати комісійної винагороди за використання ліміту протягом 01.01.2014 р.- 01.04.2015р. складає загальну суму 1051,84 грн.

Вищевказаний розрахунок заборгованості місцевий суд визнав обґрунтованим, який судова колегія апеляційної інстанції також вважає таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків по сплаті кредиту 21.09.2015р. Банк направив ФОП ОСОБА_2 претензію від 16.09.2015р. №30912NKSLS03Q (а.с.55-57). Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 7303,89 грн., заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 1051,84 грн.

Одночасно з цим, судова колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитним лімітом та вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині є помилковим з огляду на наступне.

В силу приписів статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.12 Умов та правил надання банківських послуг для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів. Сторони на дату укладання цього Договору, узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру процентів за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, Банк розміщує для Клієнта одним з таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного звязку Банку та Клієнта системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, Приват24, sms-повідомлення на останні відомі Банку номери телефонів, наданих Банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про Клієнта, або іншими засобами. Узгоджений Сторонами змінений розмір процентів за користування кредитом є чинним з моменту розміщення його способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в інформації про зміну розміру процентів.

Таким чином, відповідач, підписуючи заяву про відкриття поточного рахунку та приєднуючись до Умов та тарифів надання банківських послуг, надав згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну.

Позивачем, на підставі протоколу кредитного комітету від 27.05.2014р., було прийнято рішення про підвищення процентної ставки по кредитним лімітам на рахунках після пільгового періоду з 24% до 36% річних понад 45 днів, до 56% - понад 3 місяці.

Підвищення процентної ставки відбулось у звязку зі значним підвищенням курсу гривні до долару США, який відповідно до Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.02.1998р. №34 відноситься до першого класу вільно конвертованих валют України.

Відповідачу було направлено повідомлення про підвищення процентної ставки, починаючи з 01.07.2014р., через електронну систему Приват24, що підтверджується копією виписки від 05.06.2014р. (а.с.75), також інформація щодо підвищення процентних ставок була розміщена на офіційному сайті банку http://privatbank.ua., що, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, вважається належним повідомленням про зміну умов договору.

За таких обставин, Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 4930,75 грн., тому рішення суду в цій частині про часткове задоволення підлягає зміні з прийняттям нового рішення в цій частині, а доводи апеляційної скарги є такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення зобовязання у загальній сумі 3994,52 грн., з огляду на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не виконано вчасно грошового зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитним лімітом, а апеляційним судом перевірено розрахунки Банку, тому розмір пені за вказаний у розрахунку період нарахований Банком за порушення ФОП ОСОБА_2 строків повернення кредитних коштів, є правомірним та обґрунтованим.

Щодо висновку господарського суду про зменшення розміру заявленої до стягнення пені за прострочення виконання грошових зобовязань до суми 1000,00 грн., судова колегія зазначає, що дійсно за наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, розмір пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, може бути зменшений за рішенням господарського суду, при цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. Про судове рішення, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду, що зі стягненням підвищених відсотків за користування кредитними коштами, зарахування Банком грошових коштів, що надійшли від ФОП ОСОБА_2 на погашення заборгованості, в тому числі пені, нарахованої за весь час прострочення заборгованості, у значній мірі нівелюється розмір збитків Банку, відсутні негативні наслідки і впливи на діяльність Банку від порушення відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором. Суд враховує вказані обставини як виняткові, які, з урахуванням інтересів сторін, дають право суду зменшити розмір пені, виходячи із положень ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України, п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України, якими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

За таких обставин, рішення господарського суду Одеської області від 06.10.2015 року підлягає зміні. А згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015р. у справі №915/1186/15 змінити, виклавши п. 2 його резолютивної частини в наступній редакції:

"2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54042, Миколаївська обл., м. Миколаїв, Робитниче селище "Ялти", 27Б, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) грошові кошти у загальній сумі 17229,16 грн., із яких 7303 (сім тисяч триста три) грн. 89 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів, 4930 (чотири тисячі девятсот тридцять) грн. 75 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, 3994 (три тисячі девятсот девяносто чотири) грн. 52 коп. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. - пені за прострочку виконання відповідачем його зобов'язання з повернення кредитних коштів, а також 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви."

3. В іншій частині рішення господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015р. у справі №915/1186/15 залишити без змін.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54042, Миколаївська обл., м. Миколаїв, Робитниче селище "Ялти", 27Б, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2009 (дві тисячі девять) грн. 70 коп.

5. Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя Я.Ф. Савицький