ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.12.2015 Справа № 905/132/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальгістю "Трест Донбасдомнаремонт" м. Краматорськ (ідентифікаційний код 36252790)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" м. Краматорськ (ідентифікаційний код 37133410)

про стягнення основного боргу в сумі 1461978,68 грн., інфляції в сумі 601604,23 грн., 3% річних у розмірі 43619,04 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 19 від 18.05.2015 р.

від відповідача: не з'явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальгістю "Трест Донбасдомнаремонт" м. Краматорськ до товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" м. Краматорськ про стягнення основного боргу в сумі 1461978,68 грн., інфляції в сумі 601604,23 грн., 3% річних у розмірі 43619,04 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2015 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 905/132/15

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №33-08-11 від 16.08.2011р. в частині оплати виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1461978,68 грн., інфляції в сумі 601604,23 грн., 3% річних у розмірі 43619,04 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору підряду №33-08-11 від 16.08.2011р., додаткових угод до договору №1к від 01.11.2011р., б/н від 12.10.2011р., б/н від 2012р., №2 від 12.12.2011р., листа №1415 від 27.12.2012р., додаткових угод до договору №3 від 31.12.2012р., №4 від 13.03.2013р., №5 від 17.04.2013р., рахунків на оплату, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів прийомки виконаних будівельних робіт, листа №08/309 від 04.04.2014р. з доказами його направлення, лист від 21.04.2015р. №01-04/20, акт звірки, податкові накладні.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 525, 526, 549, 550, 625, 629, 638 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 15, 54-57, 67 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України.

08.06.2015р. через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський феросплавний завод, м.Краматорськ до товариства з обмеженою відповідальністю Трест Донбасдомнаремонт, м.Краматорськ про визнання п.5.10. договору підряду №33-08-11 від 16.08.2011р. недійсним з моменту його укладення.

Ухвалою суду від 09.06.2015р. на підставі п.4, 6 ст.63 Господарського процесуального кодексу повернуто зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" до товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Донбасдомнаремонт" про визнання п. 5.10 договору підряду № 33-08-11 від 16.08.2011 р. недійсним з моменту його укладення.

16.06.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" на ухвалу господарського суду Донецької області про повернення зустрічної позовної заяви від 09.06.2015р. по справі №905/132/15.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.06.2015р. суд зупинив провадження у справі №905/132/15 на підставі ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

У звязку із закінченням апеляційного та касаційного провадження та поверненням матеріалів справи №905/132/15 до господарського суду Донецької області ухвалою господарського суду від 11.12.2015р. провадження у справі поновлено та призначено до розгляду.

18.12.2015р. від відповідача надійшла заява, в якій останній просить відкласти розгляд справи у зв`язку із відрядженням представника до м. Київа. Розглянувши зазначену заяву, суд відмовляє в її задоволенні, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для прийняття рішення у справі, також у відповідача було достотньо часу для надання витребуваних судом документів та відзиву, однак, відповідач в судові засідання не зявився, відзив на позов не надав, про час, день та місце засідання був повідомлений належним чином.

21.12.2015р. від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що в господарському суді розглядалася справа №905/1467/14 між тими самими сторонами. Так, рішенням від 31.03.2014р. за зазначеним договором стягнуто з відповідача за період з 30.09.2011р. по 01.10.2013р. суму боргу 5232807,46грн., 3% річних 17203,75грн., інфляційні 31396,85грн., яке набрало законної сили. Також, позивач зазначив, що судом вже досліджувався договір з дадатками. За вказаних обставин позивач просить суд прийняти до уваги встановленні у рішенні №905/1467/14 факти при розгляді даної справи.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду справи представників сторін було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та заслухавши представників сторін, суд встановив:

Відповідно до ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з приписів ст.124 Конституції України, ст.35 ГПК України, якщо договір та обставини його укладення, виконання були предметом дослідження по одній справі між тими ж сторонами, за результатом розгляду якої винесено рішення, що набрало законної сили, то суд не має знов розглядати обставини його укладення та виконання.

Це положення узгоджується із міжнародною Конвенцією про захист прав і основних свобод людини, до якої Україна приєдналась у 1997 році, а відтак, у відповідності із ст.10 ЦК України норми цієї Конвенції є частиною національного цивільного законодавства України з пріоритетом саме норм Конвенції, згідно з якою одним із основних елементів права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що в будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

31.03.2014р. господарським судом Донецької області у справі №905/1467/14 прийняте рішення, яким частково задоволено позов ТОВ "Трест Донбасдомнаремонт", стягнуто з ТОВ "КФЗ" суму основної заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання умов договору у розмірі 5232807грн. 46коп., 3% річних у розмірі 17203 грн.75 коп., інфляційні втрати у розмірі 31396 грн.85коп. Повний текст рішення складений та підписаний 03.04.2014р.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції» та розпорядження Вищого господарського суду України від 02.09.14. № 28-р справу 08.12.14. згідно норм ст.116 ГПК України господарським судом Запорізької області на виконання рішення господарського суду Донецької області від 31.03.2014р. у справі № 905/1467/14 видано відповідні накази.

12.02.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява ТОВ «КФЗ» про визнання наказу №905/1467/14 від 08.12.2014р. таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент видачі наказу рішення суду не набрало законної сили внаслідок звернення відповідача з апеляційною скаргою.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. у задоволені заяви ТОВ "КФЗ" про визнання наказу від 08.12.2014р. у справі таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Суд прийшов до висновку, що рішення у даній справі станом на день видання наказу господарського суду Запорізької області від 08.12.2014р. № 905/1467/14 набрало законної сили.

Постановою від 28.05.2015р. Донецького апеляційного господарського суду ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. у справі № 905/1467/14 скасовано. Виданий господарським судом Запорізької області наказ № 905/1467/14 від 08.12.2014р. визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015р. у справі № 905/1467/14 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.05.2015р. у справі № 905/1467/14 скасовано, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. у справі № 905/1467/14 залишено в силі.

Вищий господарський суд зазначив, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення суду у даній справі набрало законної сили, а підстави для визнання наказу № 905/1467/14 від 08.12.2014р. таким, що не підлягає виконанню, у суду відсутні.

Таким чином, на час розгляду справи №905/132/15 рішенням господарського суду Донецької області від 31.03.2014р. у справі № 905/1467/14 набрало законної сили, тому обставини встановлені даним рішенням суду в силу приписів ст.35 ГПК України не потребують доведення.

Зокрема, вказаним рішенням суду встановлено наступні обставини:

16.08.2011р. між товариством з обмеженою відповідальністю Краматорський феросплавний завод (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Трест Донбасдомнаремонт (підрядник) укладено договір підряду №33-08-11 (далі Договір), за умовами якого підрядник зобовязується власними силами за завданням змовника, у відповідності з умовами цього договору виконати роботи з капітального ремонту комплексу доменної печі ДП-4 (власне ДП-4, ливарний двір та повітронагрівачі) ТОВ Краматорський феросплавний завод (п.1.1. Договору).

Додатковою угодою від 12.10.2011р. до Договору сторони дійшли згоди про доповнення п.1.1. договору новими видами робіт, виклавши його в наступній редакції: Підрядник зобовязується власними силами за завданням замовника, у відповідності до умов цього договору виконати роботи по капітальному ремонту комплексу доменної печі ДП-4 (власне ДП-4, ливарний двір та повітронагрівачі), вигребка повітронагрівачів №№1, 2, 3, 4 доменної печі №3 ТОВ Краматорський феросплавний завод.

Додатковою угодою від 03.05.2012р. до Договору сторони узгодили наступну редакцію пункту 1.1. Договору: Підрядник зобовязується власними силами за завданням замовника, у відповідності з умовами цього договору виконати роботи з капітального ремонту комплексу доменної печі ДП-4 (власне ДП-4, ливарний двір та повітронагрівачі) ТОВ Краматорський феросплавний завод та демонтажу холодильних плит ДП-3 з обовязковим їх збереженням в кількості 369 штук.

За п.1.3. Договору замовник зобовязується прийняти та оплатити (якщо інше не передбачено положеннями цього договору) виконані підрядником роботи.

Пунктом 9.5. Договору в редакції додаткових угод до нього встановлено, що строк дії договору з моменту його підписання та по 31.12.2013р. включно.

Відповідно до п.1.2. Договору обсяг, характер та вартість ремонтів, передбачених п.1.1. та п.2.2. цього договору, визначаються на підставі замовлень, відомостей дефектів, проектною документацією, кошторисів та графіків, узгоджених та затверджених в установленому порядку на підприємстві замовника.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що вартість ремонтів, доручених до виконання підряднику, визначається затвердженими замовником кошторисно-фінансовим розрахунком.

У відповідності до п.2.2. Договору в редакції додаткової угоди №1а від 12.10.2011р. до нього загальна вартість робіт на момент укладення цього договору орієнтовно складає 14160000,00грн. в т.ч. ПДВ 20% 2360000,00грн. Загальна вартість (ціна) цього договору включає в себе фактично виконаний обсяг робіт, підтверджений актами виконаних робіт.

Додатковою угодою №4 від 13.03.2013р. до Договору п.2.2. доповнено реченням та викладено в наступній редакції: Замовник компенсує підряднику видатки: на доставку персоналу підрядника, задіяного в роботах на обєктах замовника до місця відрядження (ТОВ КФЗ м.Краматорськ); відрядні видатки персоналу підрядника, задіяного в роботах на обєктах замовника: 40грн. без ПДВ добові на одну людину за час відрядження на ТОВ КФЗ, видатки на проїзд робітників підрядника у випадку самостійного прямування до місця відрядження (ТОВ КФЗ м.Краматорськ). Підставою для компенсації є акт підписаний двома сторонами, з наданням замовнику копій, які підтверджують видатки підрядника документів (посвідчень на відрядження, копій проїзних документів, актів виконаних робіт); компенсація видатків з доставки персоналу підрядника, задіяного в роботах на обєктах замовника, від місць проживання в м.Краматорськ та назад, здійснюється лише по доставці персоналу підрядника згідно вахтового графіку. Інші поїздки персоналу підрядника, не узгоджені з замовником, компенсації не підлягають; за узгодженням сторін можлива доставка транспортом замовника та за його рахунок.

17.04.2013р. сторонами відповідно до додаткової угоди №5 від 17.04.2013р. до Договору доповнено п.2.2. Договору наступною редакцією: Вартість робіт за угодою №5 орієнтовно складає 20000000,00грн. в т.ч. ПДВ 20% 3333333,33грн. у звязку зі збільшенням їх обсягів.

У відповідності до п.3.2. Договору здача-прийомка виконаних робіт, передбачених цим договором, оформлюється щомісячно двосторонніми актами прийомки виконаних робіт за формою КБ-2в, які складаються, оформлюються та надаються замовнику підрядником.

Зазначені вище факти встановленні рішенням господарського суду Донецької області від 31.03.2014р. по справі №905/1467/14.

Відповідно дані факти не потребують доведення в процесі розгляду справи №905/132/15.

Вищезазначеним рішенням суду з відповідача стягнуто заборгованість за договором (з урахуванням додаткової угоди) за період з 20.01.2014р. по 28.02.2014р. у сумі 5232807,46грн. по акту №182 за червень 2013р. на суму 93646,68грн., та за актами №181 за червень 2013р., №№220, 219, 231, 228, 229, 235, 234, 230, 237, 233, 225, 232, 227, 236, 224, 226 за липень 2013р., №№ 269, 270, 271, 272, 273, 274, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281, 282 за серпень 2013р., №№309, 310, 311, 312, 313, 314 за вересень 2013р., на загальну суму 5937942,77грн., а також 3% річних у розмірі 17203,75 грн, інфляційні втрати у розмірі 31396,85грн.

Як зазначає позивач, відповідачем не сплачено вартість виконаних робіт за актом №339 за жовтень 2013р. на суму 180308,41грн від 31.10.2013р., №340 за жовтень 2013р. на суму 17612,06 грн від 31.10.2013р., №341 за жовтень 2013р. на суму 415716,52грн від 31.10.2013р., №410 за листопад 2013р. на суму 243876,13 грн від 29.11.2013р., №411 за листопад 2013р. на суму 126418,18 грн від 29.11.2013р., №434 за грудень 2013р. на суму 238023,20 грн від 31.12.2013р., №435 за грудень 2013р. на суму 220024,18грн від 31.12.2013р., які підписані та скріплені печатками підприємств. Отже, суд робить висновок, що виконані роботи прийняті замовником без заперечень.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що оплата виконаних робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт за формою КБ-2в та СФР, складених згідно ресурсним кошторисним нормам та розцінкам (Мінпром, Держбуд) ДБН Д.1.1.-1-2000 р. з обовязковим посиланням на номер цього договору, на поточний рахунок підрядника протягом 7-ми календарних днів, після предявлення підрядником платіжної вимоги-доручення (рахунку) за фактом виконаних робіт.

04.04.2014р. позивачем на адресу відповідача направлено лист №08/309 від 04.04.2014р. з вимогою оплатити заборгованість у розмірі 1461978,68грн. та копії рахунків, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Зазначений лист отримано відповідачем 11.04.2014р., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія поштового повідомлення.

У відповідності з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, у встановлені терміни відповідач не сплатив позивачу за Договором вартість виконаних робіт, внаслідок чого з 19.04.2014р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1461978,68грн.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Доказів погашення заборгованості у розмірі 1461978,68грн. відповідачем суду не представлено.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов Договору щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт за актом №339 за жовтень 2013р. на суму 180308,41грн від 31.10.2013р., №340 за жовтень 2013р. на суму 17612,06 грн від 31.10.2013р., №341 за жовтень 2013р. на суму 415716,52грн від 31.10.2013р., №410 за листопад 2013р. на суму 243876,13 грн від 29.11.2013р., №411 за листопад 2013р. на суму 126418,18 грн від 29.11.2013р., №434 за грудень 2013р. на суму 238023,20 грн від 31.12.2013р., №435 за грудень 2013р. на суму 220024,18грн від 31.12.2013р., та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги щодо сплати заборгованості у розмірі 1461978,68грн. за спірними актами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд вважає доведеним борг відповідача перед позивачем у сумі 5232807,46грн., а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Також відповідно до позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 601604,23 грн. за період травня 2014р. по березень 2015р, 3% річних у розмірі 43619,04 грн. за період з 18.04.2014р. по 15.04.2015р.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом встановлено, що позивачем невірно визначено дату початку заборгованості.

У п 2.3. Договору встановлено, зокрема, що оплата виконаних робіт здійснюється протягом 7-ми календарних днів, після предявлення підрядником платіжної вимоги-доручення (рахунку) за фактом виконаних робіт.

Враховуючи те, що відповідачем отримано вимогу 11.04.2014р., то обовязок сплати виконаних робіт відповідачем становив до 18.04.2014р.

Так, розрахунок заборгованості щодо стягнення 3% річних повинен здійснюватись з 19.04.2014р.

Здійснивши розрахунок 3% річних за період з 19.04.2014р. (дата, встановлена судом) по 15.04.2015р. (дата, визначена позивачем) судом встановлено, що сума нарахування становить 43498,87грн.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково у сумі 43498,87грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, за період, визначений позивачем, що не суперечить приписам законодавства, суд дійшов висновку, що він є арифметично невірним.

Самостійно здійснивши розрахунок за визначеними позивачем періодами, судом встановлено, що сума інфляційних нарахувань на заборгованість становить 601535,93грн.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, у сумі 601535,93грн.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.1 ст. 530, ст. 837 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Трест Донбасдомнаремонт, м.Краматорськ до товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський феросплавний завод, м.Краматорськ про стягнення основного боргу в сумі 1461978,68 грн., інфляції в сумі 601604,23 грн., 3% річних у розмірі 43619,04 грн. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський феросплавний завод (84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Моріса Тереза, буд.18, ідентифікаційний код 37133410) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Трест Донбасдомнаремонт (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе , буд.2в, ідентифікаційний код 36252790) суму основної заборгованості у розмірі 1461978,68 грн., 3% річних у розмірі 43498,87грн., інфляційні втрати у розмірі 601535,93грн., судовий збір у розмірі 42140,27грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 21.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2015р.

Суддя Ю.В. Сич