РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015Справа №910/26628/15

За позовом: дочірнього підприємства "АВТОТРЕЙДІНГ-ВІННИЦЯ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ДІВІЖН";

про: стягнення 279.156,05 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Нестеренко О.В - за довіреністю від 01.09.2015 № 01/09/2015;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Дочірнє підприємство "АВТОТРЕЙДІНГ-ВІННИЦЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДІВІЖН" про стягнення з останнього 279.156,05 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено зобов'язання за укладеним між останніми Договором підряду на виготовлення, постачання та встановлення (монтаж) інформаційних вивісок (конструкцій) від 12.05.2014 № 592, яке полягає у виконанні оплачених позивачем робіт, відповідач роботи за договором не виконав, тому позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 279.156,05 грн, з яких: основна заборгованість у вигляді попередньої оплати в сумі 179.359,94 грн, 6.222,54 грн - 3 % річних та 93.573,57 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/26628/15.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив та додаткові пояснення, якими позов відхилив повністю з урахуванням того, що позивачем не виконано етапи попередньої оплати за укладеним між сторонами спору договором підряду, відтак саме позивач прострочив виконання грошових зобов'язань за вказаним договором. Крім того, відповідачем на виконання умов договору були здійснені виїзди на об'єкт, проведені дослідження та обміри, проектні роботи в результаті яких здійснено технічний переклад "фірмового стилю" та досліджено технічні вимоги замовника, адаптована та виготовлена технічна документація та проведений підбір матеріалів.

До господарського суду міста Києва 08.12.2015 надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням керівника останнього поза межами України.

В судовому засіданні 09.12.2015 вказане вище клопотання представника відповідача судом задоволено, розгляд справи відкладено на 21.12.2015 в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 21.12.2015 судом з'ясовано, що 21.12.2015 о 10 год. 20 хв. до господарського суду міста Києва представником відповідача повторно подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням останнього в іншому судовому процесі.

Суд, дослідивши матеріали справи та вказане вище клопотання представника відповідача, дійшов висновку, що останнє є безпідставним, оскільки останній не надав доказів, які підтверджують поважність причин неявки в засідання суду.

В судовому засіданні 21.12.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між дочірнім підприємством "АВТОТРЕЙДІНГ-ВІННИЦЯ", як замовником, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ДІВІЖН", як підрядником, (далі - відповідач) укладено Договір підряду на виготовлення, постачання та встановлення (монтаж) інформаційних вивісок (конструкцій) від 12.05.2014 № 592 (далі - Договір).

У відповідності до предмету Договору, на його умовах та в порядку, відповідач зобов'язується за замовленням позивача на свій ризик виготовити, поставити та встановити (виконати монтаж) інформаційні вивіски (конструкцій) (далі - роботи) на об'єкті - автомобільний салон SKODA, розташованому у м. Вінниця (далі - об'єкт), у відповідності до проектної та технічної документації, погодженою із позивачем, та зобов'язується усувати протягом гарантійного строку експлуатації об'єкту недоліки, що обумовлені неякісним виконанням робіт (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що роботи виконуються в обумовлений Договором термін та передаються позивачу за актами здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість робіт всього обсягу робіт визначається за твердою договірною ціною 378.719,88 грн, в т.ч. ПДВ 63.119,98 грн. і відображена в кошторисі до Договору, що затверджена у встановленому порядку.

Сплата вартості робіт за Договором здійснюється позивачем на розрахунковий рахунок відповідача в такому порядку:

-попередня оплата у розмірі в розміри 50% - 189.359,94 грн в т.ч. ПДВ 31.559,99 грн здійснюється позивачем на розрахунковий рахунок відповідача протягом одного банківського дня з дати підписання Договору;

-поточна оплата в розмірі 20% - 75.743,98 грн в т.ч. ПДВ 20% - 12.624,00 грн здійснюється позивачем на розрахунковий рахунок відповідача протягом десяти банківських днів з дати підписання Договору;

-наступна поточна оплата в розмірі 10% - 37.871,98 грн в т.ч. ПДВ 20% - 6.311,99 грн здійснюється позивачем на розрахунковий рахунок відповідача за три банківських дня до початку монтажу;

-остаточний розрахунок в розмірі 20% - 75.743,98 грн в т.ч. ПДВ 20% - 12.624,00 грн здійснюється позивачем на розрахунковий рахунок відповідача згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт та довідок про вартість виконаних відповідачем протягом п'яти банківських днів з дати їх підписання.

У відповідності до п. 3.1 Договору, строк виконання робіт становить сорок п'ять календарних днів з дати підписання Договору.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому права та обов'язки сторін визначаються, в тому числі, положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем зобов'язання за Договором, відповідач у встановлений Договором термін роботи не виконав.

У зв'язку із наведеними вище обставинами, позивачем надісланий відповідачу лист від 11.07.2014 № 43 з вимогою про розірвання Договору та повернення суми перерахованих грошових коштів в сумі 189.359,94 грн. Вказаний лист отриманий відповідачем 18.07.2014, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді копії. Проте, грошові кошти відповідачем були повернуті частково в сумі 10.000,00 грн, що підтверджується банківською випискою, яка наявна в матеріалах справи у вигляді копії.

Таким чином, вартість невиконаних відповідачем, і в той же час, оплачених позивачем робіт за Договором, складає 179.359,94 грн., які останній просить суд стягнути з відповідача, оскільки через прострочення виконання відповідачем робіт, відповідач втратив інтерес у виконанні.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 6.222,54 грн - 3 % річних та 93.573,57 грн - інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

За приписом ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Порядок виконання робіт встановлено п. 3.1, 3.2 Договору, а тому за правилами, встановленими ч. 1 ст. 530 ЦК України, такий обов'язок має бути виконаний у визначений термін.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 220 Господарського кодексу України унормовано, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення від 24.06.2014 № 5031 позивачем на підставі Договору перераховано на користь відповідача грошові кошти в якості авансового платежу в сумі 189.359,94 грн (засвідчена копія вказаного платіжного доручення наявна в матеріалах справи).

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов судом відхилені з тих підстав, що подані останнім до суду фото звіт об'єкту проведення робіт та його технічна документація не є належними доказами виконання робіт за Договором. Крім того, відповідачем здійснено часткове повернення суми авансового платежу в сумі 10.000,00 грн, що підтверджується банківською випискою, яка наявна в матеріалах справи у вигляді копії, в свою чергу, в графі "призначення платежу" зазначено "повернення коштів у зв'язку з невиконанням умов договора № 592 від 12.05.2014", що також свідчить про те, що відповідачем на виконання умов Договору роботи проведені не були.

Суд відзначає, що сторонами спору доказів, підтверджуючих, виконання відповідачем робіт на суму 179.359,94 грн або повернення вказаної суми коштів позивачеві, сторонами спору не надано.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактів, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми попередньої оплати робіт підлягає задоволенню в сумі 179.359,94 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про застосування до відповідача відповідальності за порушення ним грошового зобов'язання шляхом стягнення з останнього 3 % річних в сумі 6.222,54 грн та інфляційних втрат в сумі 93.573,57 грн суд зазначає таке.

За приписом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 відповідно до якого - обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 6.222,54 грн та інфляційних втрат в сумі 93.573,57 грн задоволенню не підлягають.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відносно вимоги позивача про покладення на відповідача господарської витрати, пов'язаної з оплатою послуг адвоката, суд зазначає таке.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Приписом п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Пунктом 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Так, між позивачем та адвокатом Нестеренко О.В. (далі - Адвокат) укладено договір від 01.09.2015 № б/н про надання правової допомоги, з подальшим укладенням додаткової угоди від 01.09.2015 № 1. У відповідності до предмету вказаного договору адвокат зобов'язується надавати позивачу правову допомогу в справі, щодо захисту прав та інтересів останнього в суді при вирішенні спору про стягнення з відповідача 179.359,94 грн, інфляційних втрат та 3 % річних за Договором.

Згідно умов договору від 01.09.2015 № б/н та підписаного його сторонами акту виконаних робіт від 16.12.2015 № 1 загальна вартість робіт виконаних Адвокатом складає 6.350,00 грн, які позивач оплатив на користь Адвоката в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 17.12.2015 № 3297, яке наявне у справі.

Отже, суд, розглянувши зазначену вище вимогу позивача та наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку про достатність підстав для її часткового задоволення, оскільки Адвокатом взяті на себе зобов'язання за договором від 01.09.2015 № б/н виконані, позивачем оплачені та враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то згідно ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України господарські витрати пов'язані з оплатою адвокатських послуг в сумі 6.350,00 грн покладаються на обидві сторони пропорційно.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДІВІЖН" (03039, м. Київ, вул. пров. Червоноармійський, буд. 14; ідентифікаційний код 30633633, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь дочірнього підприємства "АВТОТРЕЙДІНГ-ВІННИЦЯ" (21029, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 145; ідентифікаційний код 31983209, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) основну заборгованість в сумі 179.359 (сто сімдесят дев'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн 94 коп.; витрати пов'язані з оплатою адвокатських послуг в сумі 4.064 (чотири тисячі шістдесят чотири) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2.690 (дві тисячі шістсот дев'яносто) грн. 40 коп.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25 грудня 2015 року

Суддя С.В. Балац