ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

23 грудня 2015 р. Справа № 902/1184/15

Господарський суд Вінницької області у складі колегії суддів: головуючого судді Маслія І.В., суддів Матвійчука В.В., Тварковського А.А. при секретарі судового засідання Василишеній Н.О.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, представники за довіреностями;

відповідача: ОСОБА_3, (голова) посвідчення, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представники за довіреностями;

третя особа: ОСОБА_6, пенсійне посвідчення;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" (вул. Козицького, 1, м. Вінниця, 21000; вул. Л. Українки, 22/2, м. Вінниця, 21000)

до:Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 (АДРЕСА_1)

про визнання протиправним та скасування рішення № 43-рш від 25.06.2015р.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" (далі позивач) до Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі відповідач) з позовом про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 43-рш від 25.06.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права при прийнятті відповідачем рішення.

Ухвалою суду від 28 серпня 2015 р. за вказаним позовом порушено провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 30 вересня 2015 року відкладено розгляд справи та на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі ОСОБА_6 (за його заявою) - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

На підставі заяви судді Маслія І.В. від 26.10.2015р., розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області від 27.10.2015р. для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючого судді Маслія І.В., суддів Грабика В.В., Кожухар М.С.

Ухвалою від 27.10.2015 р. прийнято справу до свого провадження колегією суддів та призначено судове засідання.

Склад колегії неодноразово змінювався, в звязку з перебуванням суддів у відпустках та відрядженнях.

Ухвалою від 09.12.2015 р. прийнято справу до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Маслія І.В., суддів Матвійчука В.В., Тварковського А.А. та призначено справу до розгляду на 23.12.2015 року.

В судове засідання 23.12.2015 р. зявились усі учасники процесу.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви.

Зокрема, зазначили, що відповідачем спірним рішенням, а саме пунктом 2 визнано дій ТОВ «ЖЕО» по встановленню з лютого по серпень 2013 року включно економічно необґрунтованої завищеної вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою, статті 13 та пункту 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Даний пункт рішення не відповідає нормам діючого законодавства, а саме пояснили, що Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 995 від 26.04.2012 року встановлені тарифи на вищевказані послуги, які використовує позивач при виконанні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Висновок про економічно необґрунтовано завищену вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (в цілому) для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами є лише нічим не підтвердженим припущенням. Оскільки як в рішенні, так і в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили наявність будь-яких порушень, в тому числі внаслідок яких відбулось завищення вартості послуги саме з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 3 оскаржуваного Рішення визнано бездіяльність ТОВ «ЖЕО», яка полягає у нездійсненні розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за кожним будинком окремо на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції пунктами 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умови існування значної конкуренції на ринку. Невідповідність зазначеного пункту Рішення нормам діючого законодавства та фактичним обставинам справи товариство обґрунтовує наступним. Відповідно до п.1.ч.1ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (в даному випадку ТОВ «ЖЕО») має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги в порядку, встановленому законодавством.

Починаючи з 2013 року товариством вчинялись дії. направлені на здійснення розрахунків економічно обґрунтованих витрат на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивачем було надіслано розрахунки тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до органів, уповноважених здійснювати встановлення тарифів. Проте, вказані розрахунки було повернуто товариству на доопрацювання. Факт повернення органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на доопрацювання товариству не вказує на відсутність таких розрахунків, а отже і не може вважатись бездіяльністю допущеною позивачем.

Пунктами 4.5 оскаржуваного Рішення встановлено адміністративно-господарські санкції за порушення, визначені п.п.2.3.

Вищезазначені доводи свідчать про відсутність таких порушень, а отже відсутні підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій, визначених резолютивною частиною Рішення № 43-рш у справі № 06-26.20.2/68-13.

Позивач, не визнаючи Рішення відповідача в цілому, вважає, що останнім не доведено факт зайняття товариством монопольного становища на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з підстав, наведених та обґрунтованих у позовній заяві. Проте, сам по собі факт зайняття (не зайняття) монопольного становища на ринку послуг не дає підстав для висновків щодо наявності порушень в діях суб'єктів господарювання, а, відтак, і підстав для притягнення останніх до будь-якої відповідальності органами Антимонопольного комітету України.

З огляду на це позивач зазначає, що при винесенні Рішення №43-рш у справі №06-26.20.2/68-13 від 25.06.2015 року адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було допущено: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили в повному обсязі. Зазначили, що монопольне становище позивача на ринку відповідних послуг було встановлено внаслідок проведення аналізу визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку. Наголосили на тому, що Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 № 25 надано дозвіл ТОВ «ЖЕО» до прийнятого на обслуговування житлового фонду тимчасово використовувати тарифи (граничні) на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які затверджені рішенням виконавчого комітету міської ради від 26.04.2012 р. № 995 (зі змінами). Згідно з пунктом 4 вказаного рішення виконкомом Вінницької міської ради вирішено нарахування плати за Послуги проводити за фактично надані послуги в звітному місяці (в межах тарифів, встановлених п.2) відповідно до порядку і періодичності та вимог діючих нормативів. Товариство щомісячно визначає фактичну вартість послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для кожного будинку, що знаходиться в зоні його обслуговування, в межах тарифів (граничних), встановлених відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради та встановлює плату за неї для кінцевого споживача (населення). Встановлення плати за послуги, позивач, здійснює шляхом додавання до суми коштів, виставлених виконавцями робіт, власних накладних витрат, рентабельності та ПДВ.

Наказом ТОВ «ЖЕО» від 01.02.2013 № 1 затверджено та введено в дію з 01.02.2013 Положення про облікову політику Товариства, відповідно до якого розподіл накладних витрат відбувається пропорційно прямих витрат за кожним видом послуг, в тому числі за переліком послуг, що визначені як складові послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. До складу накладних витрат відносяться загальновиробничі, адміністративні витрати, витрати на збут. На виконання рекомендацій відповідача від 11.09.2013 № 06-29.3/2267 ТОВ «ЖЕО» наказом від 30.09.2013 № 125 «Про внесення змін до «Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ТОВ «ЖЕО» затвердило зміни до Положення про облікову політику, які полягають у наступному: «Розподіл накладних витрат відбувається пропорційно прямих витрат на надання послуг (виконання робіт) за виключенням витрат на технічне обслуговування ліфтів та електричної енергії». Зазначені зміни, введені в дію з 01.09.2013 року. Отже, починаючи з 01.09.2013 року, Товариство припинило нарахування накладних витрат до послуг з технічного обслуговування ліфтів та енергопостачання ліфтів. Однак, перерахунок вартості надлишково сплаченої послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоповерхових будинках, обладнаних ліфтами, споживачам не зроблено.

У резолютивній частині оскаржуваного Рішення порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визнано дії ТОВ «ЖЕО» по встановленню з лютого по серпень 2013 року включно економічно необґрунтованої завищеної вартості послуги для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами, у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, а не дії по формуванню та встановленню тарифів на послуги.

З приводу того, що відповідачем не наведено обґрунтування того, в чому ж саме вбачається порушення ТОВ «ЖЕО», яким застосовуються тарифи, дозвіл на використання яких надано рішенням органу місцевого самоврядування, слід зазначити, що позивач, трактуючи, на свій розсуд, норму статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вважає, що він має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги в порядку, встановленому законодавством, а не зобовязаний. Відповідно до статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

В ході розгляду справи № 06-26.20.2/68-13 ОСОБА_7 встановлено, що протягом лютого-грудня 2013 року, 2014 року та січня-лютого 2015 року ТОВ «ЖЕО» не здійснювало планування витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг, а використовувало тарифи (граничні), встановлені для інших суб'єктів господарювання, хоча рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 № 25 надано дозвіл ТОВ «ЖЕО» на тимчасове використання цих тарифів.

Однак, протягом вказаного періоду ТОВ «ЖЕО» не здійснювало розрахунок тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які б відповідали власним економічно обґрунтованим плановим витратам, та не подавало його для розгляду до виконкому Вінницької міської ради для встановлення тарифів.

За умов існування значної конкуренції на ринку Послуг, коли б споживач не був позбавлений можливості вибору виконавця послуг за цінами, що його влаштовують, тобто в умовах конкурентного середовища, привабливість для споживача Товариства, яке не дотримується вимог нормативно-правових актів, могла б різко зменшитись.

Отже за твердженням відповідача, оскаржуване Рішення прийнято компетентним органом - адміністративною колегією ОСОБА_7, в межах повноважень встановленим чинним законодавством та з урахуванням всіх обставин у справі.

Крім того відповідачем надано до суду, матеріали справи №06-26.20.2/68-13.

Третя особа в судовому засіданні підтримала заперечення відповідача та просила в задоволені позову відмовити, вважає що рішення відповідача є законним.

Заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, дослідивши матеріали даної справи та матеріали справи №06-26.20.2/68-13, колегія суддів встановила наступне.

25.06.2015 Адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №43-рш у справі №06-26.20.2/68-13 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", в резолютивній частині якого, зокрема, зазначено:

1. Визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне обєднання» (місцезнаходження юридичної особи: (21100, м. Вінниця, вул. Козицького, 1. Код ) займало монопольне становище з часткою 100 % на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в територіальних межах житлового фонду м. Вінниці (визначеного зоною обслуговування відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 № 25):

- протягом періоду з лютого по березень 2013 року за винятком житлового будинку № 9 по вул. Скалецького, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради;

- протягом періоду з квітня по червень 2013 року за винятком житлового будинку № 13 по вул. Чкалова, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.04.2013 року;

- протягом періоду з липня 2013 року по листопад 2014 року за винятком житлового будинку № 16а по вул. Пирогова, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.07.2013 року;

- протягом періоду з грудня 2014 року по лютий 2015 року за винятком житлового будинку № 11 по провулку Литовському, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.12.2014 року;

- протягом періоду з березня по квітень 2015 року за винятком житлових будинків за наступними адресами: буд. № 15 по вул. Л. Толстого, буд. № 21 по вул. Л. Толстого, виведених із зони обслуговування згідно з відповідними рішеннями виконкому Вінницької міської ради з 02.03.2015 року.

2. Визнати дії ТОВ «ЖЕО» по встановленню з лютого по серпень 2013 року включно економічно необґрунтованої завищеної вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. Визнати бездіяльність ТОВ «ЖЕО», яка полягає у нездійсненні розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за кожним будинком окремо на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку.

4. За порушення, вказане в пункті 2 Рішення, накласти на ТОВ «ЖЕО» штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

5. За порушення, вказане в пункті 3 Рішення, накласти на ТОВ «ЖЕО» штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

6. Зобовязати ТОВ «ЖЕО» у двомісячний строк з дня отримання копії рішення розрахувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком (що входять до зони обслуговування) на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку) та подати їх на затвердження до виконкому Вінницької міської ради.

Про виконання цього пункту у пятиденний строк з дня подачі тарифів для розгляду виконкомом повідомити територіальне відділення з наданням усіх підтверджуючих документів.

7. Зобовязати ТОВ «ЖЕО» оприлюднити за власні кошти пункти 1, 2, 3, 6 резолютивної частини рішення в офіційному друкованому виданні Вінницької обласної ради у двомісячний строк з дня отримання копії рішення, про що повідомити територіальне відділення з наданням усіх підтверджуючих документів у пятиденний строк з дня розміщення публікації.

Відповідно до позовної заяви позивач стверджує, що спірне рішення було прийняте з порушенням норм матеріального права, висновки, викладені у ньому не відповідають дійсним обставинам справи, що свідчить про неповне їх з'ясування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, на підставі ст. ст. 33, 43 ГПК України, суд прийшов до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства, тощо.

Приписами ст.4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

За змістом ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема:

- розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

- перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;

- проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Статтею 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Відповідно до п.15.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" установлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

Обов'язок з доведення в суді факту зайняття суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі.

Водночас за змістом приписів статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції (п.15.4. постанови пленуму Вищого господарського суду №15 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Як вбачається з оскаржуваного рішення, а також з відзиву та додаткових пояснень відповідача, при встановленні факту монопольного становища позивача на ринку відповідачем, керуючись Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженою Розпорядженням Антимонопольного комітету України №49-р від 05.03.2002, здійснено аналіз ринків, на яких діє ТОВ «ЖЕО».

Так, зокрема, територіальними (географічними) межами ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на якому діє позивач, визначена відповідна зона обслуговування м. Вінниці, де знаходяться будинки, котрі перебувають на балансі ТОВ «ЖЕО».

При цьому, згідно п.9.2. Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку бар'єрами для вступу потенційних конкурентів на відповідний ринок є, зокрема, адміністративні обмеження, тобто, ті, які встановлені чинним законодавством України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

В результаті розгляду справи № 06-26.20.2/68-13, розпочатої за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ «ЖЕО», ОСОБА_7 проведено дослідження становища останнього на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Обєктами аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища, згідно з п. 3.1 ОСОБА_7, були:

субєкт господарювання, стосовно якого визначається становище на ринку в певних товарних та територіальних межах - ТОВ «ЖЕО»;

товар (роботи, послуги), який постачається, продається, придбавається тощо цим субєктом господарювання - послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах житлового фонду м. Вінниці.

Пунктом 4 рішення Виконкому Вінницької міської ради «Про обслуговування житлового фонду» від 10.01.2013 № 25 ТОВ «ЖЕО» визнано виконавцем послуг з управління будинками, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді, що є комунальною власністю територіальної громади м. Вінниці.

А п.2 цього ж рішення зобовязано Департамент житлового господарства, МКП «ЖЕК № 14», МКП «ЖЕК № 16», ТОВ «ЖЕО» в термін до 01.02.2013 р. здійснити передачу житлового фонду (згідно додатку до рішення, яким ТОВ «ЖЕО» передаються на обслуговування будинки з вказівкою конкретних адрес цих будинків).

Враховуючи визначення органом місцевого самоврядування ТОВ «ЖЕО» виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що передбачає надання споживачам відповідних послуг та отримання Товариством плати за надані послуги, товарними межами ринку визначено послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Послуги).

Відповідно до пункту 6 ОСОБА_7 визначено територіальні межі ринку. Оскільки, відповідно до рішення Виконкому Вінницької міської ради від 10.01.2013 № 25 Департаментом житлового господарства передано на утримання (обслуговування) до Товариства не весь житловий фонд, що є комунальною власністю територіальної громади м. Вінниці, а лише певні будинки, перелік яких наведено у додатку до рішення, ОСОБА_7 визначено територіальні межі ринку - територія м. Вінниця, де розташований переданий рішенням виконкому Вінницької міської ради на обслуговування житловий фонд, для надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Під час дослідження ОСОБА_7 враховані всі ті зміни, що відбувались в територіальних межах ринку Послуг у звязку із створенням ОСББ, передачі їм на баланс та обслуговування відповідних будинків, що відображено в Рішенні. Вказане підтверджується листом Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.05.2015 № 01-00-002-18229 (додаток 3).

Відповідно до ОСОБА_7, часові межі ринку визначаються як проміжок часу, протягом якого відповідна сукупність товарно-грошових відносин між продавцями і споживачами утворює ринок товару із сталою структурою.

ОСОБА_7 визначено часові межі ринку Послуг за період з лютого 2013 року по квітень 2015 року включно, оскільки протягом цього періоду структура ринку, співвідношення попиту та пропозицій на ньому істотно не змінювалися.

Так, саме ТОВ «ЖЕО» визначене виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №25 від 10.01.2013 (із змінами відповідно рішень ВК ВМР № 1329 від 05.06.2014р., №1432 від 19.06.2014 р. ).

Тобто, інші надавачі послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Вінниці, такі як ОСББ, станом на час дослідження ринку фактично не були конкурентами ТОВ «ЖЕО» на відповідному ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Отже, позивачем не доведено існування на даному товарному ринку конкуренції чи альтернативних джерел отримання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Таким чином, ТОВ «ЖЕО» з лютого 2013 року по квітень 2015 року займає монопольне становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у межах відповідної зони обслуговування м. Вінниці, де знаходяться будинки, що перебувають на балансі позивача.

Крім того, слід зазначити, що згідно з п.11 ч.1 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" проведення дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також монопольного становища суб'єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідних рішень віднесено до повноважень названого Комітету. За приписами частини четвертої цієї ж статті здійснення відповідних повноважень іншими органами державної влади не допускається.

Тобто, господарський суд не вправі ні самостійно, ні шляхом призначення судової експертизи визначати наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища позивача на певному товарному ринку.

Висновок про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища може бути здійснено лише за результатами спеціального дослідження, яке включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку, причому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єктів аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку тощо на підставі інформації, що може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища. Таке дослідження проводиться органом Антимонопольного комітету України в порядку, передбаченому Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання, про що суд також зазначав вище.

Отже, зазначений висновок є підсумком правової оцінки фактичних обставин, установлених органом Антимонопольного комітету України у проведенні відповідного дослідження згідно з Методикою.

Відтак, питання про наявність або відсутність підстав вважати, що ТОВ «ЖЕО» займав монопольне (домінуюче) становище на певному ринку, є правовим і з'ясовується територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, а господарський суд, розглядаючи справу, в свою чергу, лише перевіряє правильність застосування названим відділенням норм законодавства у вирішенні даного питання. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Вищого господарського суду України від 10.02.2009 у справі №4/44а.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п.2 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживання монопольним (домінуючим) становищем визнається порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Суд приходить до висновку, що рішення Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №43-рш від 25.06.2015 у справі №06-26.20.2/68-13 в частині визнання дій ТОВ «ЖЕО», які полягають у застосуванні з лютого по серпень 2013 року включно економічно необґрунтованої завищеної вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, є законним та скасуванню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п.2 п.а) ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є одним з видів житлово-комунальних послуг. Порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги визначається ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджено порядок встановлення плати за послуги з технічного обслуговування ліфтів та за послугу з енергопостачання ліфтів, які є складовими послуги з утримання будинків. Так, пунктом 11 Порядку формування тарифів встановлено, що витрати з технічного обслуговування ліфтів визначаються як вартість обслуговування (без електроенергії) одного ліфта з розрахунку на місяць, кількості ліфтів у житловому будинку та сумарної загальної площі квартир (крім квартир першого поверху та нежитлових приміщень); пунктом 23 Порядку формування тарифів встановлено, що витрати з енергопостачання ліфтів, як складової вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розраховується виходячи із середньої кількості електроенергії для одного ліфта з розрахунку на місяць, тарифу за 1 кВт./год. електроенергії, кількості ліфтів у житловому будинку та сумарної загальної площі квартир.

Отже, на такі складові тарифу, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, як «технічне обслуговування ліфтів» та «енергопостачання ліфтів» не передбачено нарахування накладних витрат.

У томі 7 (сторінки 1-7) справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 06-26.20.2/68-13 міститься приклад розрахунку тарифу на послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкової території по будинку № 31 по вул. 50-річчя Перемоги, виконаний МКП «ЖЕК № 5».

З даного розрахунку видно, що накладні витрати на «технічне обслуговування ліфтів» та «енергопостачання ліфтів» не нараховувалось (сторінка 6).

Маючи такі розрахунки по кожному будинку, виконкомом Вінницької міської ради були встановлені тарифи (граничні) для кожного ЖЕКу міста в розрізі будинків (рішення від 26.04.2012 № 995).

Під час розгляду справи відділенням проведено дослідження на предмет того, яким чином здійснювалось формування вартості таких складових тарифу як «технічне обслуговування ліфтів» та «енергопостачання ліфтів» МКП «ЖЕК № 16», ТОВ «Енергоагроімпекс», які обслуговували будинки заявників до лютого 2013 року, тобто до зміни виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на ТОВ «ЖЕО».

На сторінці 73 (том 6) справи № 06-26.20.2/68-13 міститься інформація МКП «ЖЕК № 16» щодо фактичної собівартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по будинку № 27 по вул. Литвиненка за січень 2013 року, з якої видно, що на такі складові, як «технічне обслуговування ліфтів» та «енергопостачання ліфтів» накладні витрати не нараховуються, а плата встановлюється з дотриманням рішення виконкому Вінницької міської ради від 24.03.2011 № 686.

Рішенням Виконкому Вінницької міської ради від 24.03.2011 № 686 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради № 954 від 27.04.2009 р. «Про погодження вартості послуги з технічного обслуговування ліфтів для МКП «Вінницяміськліфт» вартість послуг з технічного обслуговування недиспетчиризованих ліфтів встановлено у розмірі 0,39 грн. (з ПДВ) за 1 м2 загальної площі, диспетчиризованих ліфтів - у розмірі 0,40 грн. (з ПДВ) за 1 м2 загальної площі.

З лютого 2013 року будинок № 27 по вул. Литвиненка передано на обслуговування до ТОВ «ЖЕО». Згідно з пунктом 2.2 рішення Виконкому Вінницької міської ради ТОВ «ЖЕО» використовує граничні тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які були встановлені рішенням Виконкому Вінницької міської ради від 26.04.2012 № 995 для житлових будинків, що до 01.02.2013 обслуговувались МКП «ЖЕК-14», МКП «ЖЕК-16», ПП «Мешканець» та ТОВ «Енергоагроімпекс».

На стор. 71-72 (том 6) справи № 06-26.20.2/68-13 міститься інформація щодо фактичної вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по цьому ж будинку, сформована ТОВ «ЖЕО», з якої видно, що на складові «технічне обслуговування ліфтів» та «енергопостачання ліфтів» нараховані власні накладні витрати, що призвело до збільшення вартості цих складових з 0,41 грн/м2 до 0,48 грн/м2, що, в свою чергу, призвело до завищення вартості послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоквартирних будинків, обладнаних ліфтами.

На виконання рекомендацій відділення від 11.09.2013 № 06-29.3/2267 ТОВ «ЖЕО» наказом від 30.09.2013 № 125 (додаток 5) «Про внесення змін до «Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ТОВ «ЖЕО» затвердило зміни до Положення про облікову політику, які полягають у наступному: «Розподіл накладних витрат відбувається пропорційно прямих витрат на надання послуг (виконання робіт) за виключенням витрат на технічне обслуговування ліфтів та електричної енергії». Зазначені зміни, які введені в дію з 01.09.2013 року.

Отже, починаючи з 01.09.2013 року, Товариство припинило нарахування накладних витрат до послуг з технічного обслуговування ліфтів та енергопостачання ліфтів. Однак, перерахунок вартості надлишково сплаченої послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоповерхових будинках, обладнаних ліфтами, споживачам не зроблено.

Слід зазначити, що територіальне відділення діє в межах повноважень, визначених Законом України "Про Антимонопольний комітет України" та Законом України "Про захист економічної конкуренції". Справа № 06-26.20.2/68-13 ґрунтується на матеріалах і доказах, що свідчать про порушення законодавства про захист економічної конкуренції при встановленні економічно необґрунтованої завищеної вартості Послуги для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами.

Як зазначалося вище, Товариство щомісячно визначає фактичну вартість послуги в межах тарифів (граничних), встановлених відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради та встановлює плату за неї для кінцевого споживача (населення).

ТОВ «ЖЕО», застосовуючи принцип додавання власних витрат до всіх без виключення складових тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, допускало порушення Порядку встановлення плати за послуги з технічного обслуговування ліфтів та за послугу з енергопостачання ліфтів, визначеного п.п.11, 23 постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (Порядок формування тарифів), оскільки:

- пунктом 11 Порядку формування тарифів встановлено, що витрати з технічного обслуговування ліфтів визначаються як вартість обслуговування (без електроенергії) одного ліфта з розрахунку на місяць, кількості ліфтів у житловому будинку та сумарної загальної площі квартир (крім квартир першого поверху та нежитлових приміщень).

- пунктом 23 Порядку формування тарифів встановлено, що витрати з енергопостачання ліфтів, як складової вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розраховується виходячи із середньої кількості електроенергії для одного ліфта з розрахунку на місяць, тарифу за 1 кВт./год. електроенергії, кількості ліфтів у житловому будинку та сумарної загальної площі квартир.

Тобто, на зазначені складові тарифу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не передбачено нарахування накладних витрат.

Технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем в житлових будинках, що знаходяться на обслуговуванні у ТОВ «ЖЕО», здійснює міське комунальне підприємство «Вінницяліфт» відповідно до договору від 01.02.2013 № 138.

Отже, підсумовуючи викладене, в оскаржуваному Рішенні жодним чином не встановлено, як стверджує Позивач «про факт виконання рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.04.2012 № 995, як порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

В Рішенні визнано дії ТОВ «ЖЕО» по встановленню, включно, економічно необґрунтованої завищеної вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку. Вартість саме в такому розмірі прямо не визначена (встановлена) в згаданому рішенні виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.04.2012 № 995, а встановлена Товариством.

Також суд приходить до висновку, що рішення Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №43-рш від 25.06.2015 у справі №06-26.20.2/68-13 в частині визнання бездіяльності ТОВ «ЖЕО», яка полягає у нездійсненні розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за кожним будинком окремо на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку, є законним та скасуванню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Формування тарифів на житлово-комунальні послуги в Україні здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», якою затверджено єдині для всіх субєктів господарювання, що функціонують на ринку житлово-комунальних послуг, порядки формування тарифів, зокрема Порядок.

Пунктом 2 Порядку визначено, що тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується окремо за кожним будинком, залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг, визначеного додатком до цього Порядку.

Таким чином, з метою забезпечення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 2 Порядку постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» ТОВ «ЖЕО» мало б здійснити розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подати їх до виконкому Вінницької міської ради - органу, уповноваженого здійснювати встановлення тарифів.

Вказані норми є нормами імперативного характеру, тому посилання ТОВ «ЖЕО» на певні обставини, які перешкоджали Товариству виконати розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подати їх до виконкому Вінницької міської ради не можуть свідчити про відсутність порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Слід зазначити, що в ході розгляду справи № 06-26.20.2/68-13 ОСОБА_7 встановлено, що протягом лютого-грудня 2013 року, 2014 року та січня-лютого 2015 року ТОВ «ЖЕО» не здійснювало планування витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг, а використовувало тарифи (граничні), встановлені для інших суб'єктів господарювання, хоча рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 № 25 надано дозвіл ТОВ «ЖЕО» на тимчасове використання цих тарифів.

Однак, протягом вказаного періоду ТОВ «ЖЕО» не здійснювало розрахунок тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які б відповідали власним економічно обґрунтованим плановим витратам, та не подавало його для розгляду до виконкому Вінницької міської ради для встановлення тарифів, що підтверджується, зокрема, листом ТОВ «ЖЕО» від 08.04.2015 № 1021.

За умов існування значної конкуренції на ринку Послуг, коли б споживач не був позбавлений можливості вибору виконавця послуг за цінами, що його влаштовують, тобто в умовах конкурентного середовища, привабливість для споживача Товариства, яке не дотримується вимог нормативно-правових актів, могла б різко зменшитись.

Бездіяльність ТОВ «ЖЕО», яка полягає у нездійсненні розрахунку тарифів на Послуги за кожним будинком окремо на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку), та неподання його до виконкому Вінницької міської ради для встановлення тарифів, містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку.

На підставі статей 7, 12, 14 Закону України Про Антимонопольний комітет України (зі змінами і доповненнями), статті 46 Закону України Про захист економічної конкуренції, пунктів 3, 11 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (зі змінами), адміністративна колегія територіального відділення рекомендувала ТОВ «ЖЕО» (рекомендації від 19.02.2015 № 03-рек) припинити бездіяльність, яка містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, усунути причини виникнення цього порушення і умов, що йому сприяють, зокрема: здійснити розрахунок тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за кожним будинком на підставі економічно обґрунтованих планових витрат відповідно до вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 та подати їх для встановлення / затвердження до виконкому Вінницької міської ради.

Для виконання зазначених рекомендацій встановлено чотирнадцятиденний строк з дня їх отримання.

Листом від 11.03.2015 № 697 ТОВ «ЖЕО» звернулось до територіального відділення з проханням подовжити строк, установлений для розгляду рекомендацій адміністративної колегії від 19.02.2015 № 03-рек та надання інформації про результати такого розгляду на 10 днів.

Рішенням адміністративної колегії ОСОБА_7 подовжено строк, установлений для розгляду ТОВ «ЖЕО» рекомендацій адміністративної колегії Віддділення від 19.02.2015 № 03-рек та надання інформації про результати такого розгляду до 20.03.2015 включно.

Листом від 20.03.2015 № 816 ТОВ «ЖЕО» повідомило про здійснення розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. На додаток до зазначеного листа, у листі від 08.04.2015 № НОМЕР_1 «ЖЕО» зазначило: «Виконання відповідних розрахунків товариством планується завершити орієнтовно до 27.07.2015 р., після чого їх буде подано до Вінницької міської ради для подальшого затвердження відповідно до законодавства».

Адміністративною колегією територіального відділення продовжено строк виконання рекомендацій до 25.05.2015 року.

Як вбачається з вищевикладеного, ТОВ «ЖЕО» двічі зверталось до територіального відділення про подовження строку розгляду рекомендацій більш ніж 4 місяці.

Листами від 27.05.2015 № 1542, від 05.06.2015 № НОМЕР_2 «ЖЕО» повідомило, що Товариством здійснено розрахунок тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та подано його до виконкому Вінницької міської ради для розгляду та подальшого встановлення/затвердження, відповідно до законодавства.

Однак, ОСОБА_7 зясовано, що Департаментом житлового господарства зазначені розрахунки повернуто Товариству для доопрацювання із супровідним листом від 29.05.2015 № 20-00-006-18986. Підставою для їх повернення Товариству слугувала відсутність прозорості у їх формуванні, та розрахунків в розрізі складових витрат, як передбачено Порядком, а саме:

«Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначеним Порядком передбачено, що витрати на надання послуг, які є складовими тарифу, визначаються за формулами, які також прописані у вищевказаному Порядку. Розрахунки за формами, що надані ТОВ «ЖЕО» унеможливлюють проведення контролю щодо застосування вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Тому, необхідно деталізувати розрахунки в розрізі складових витрат, як і зазначено в Порядку.» (мова оригіналу).

Отже, рекомендації територіального відділення від 19.02.2015 № 03-рек ТОВ «ЖЕО» не виконано.

Слід зазначити, що за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.2 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначена відповідальність у вигляді накладення штрафу на суб'єкт господарювання у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно з інформацією ТОВ «ЖЕО», наданою відповідачу із супровідним листом від 21.01.2015 № 167, сума доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2014 рік становить 36137,00 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідачем правомірно накладено на позивача штрафи у розмірі 68000,00грн за вчинення порушень зазначених у п.2 та 3 Рішення.

Крім того, оскільки, ТОВ «ЖЕО» дійсно було вчинено порушення, визначені п.2 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", частиною першою ст.. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме не проведення розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з недотриманням встановленого Законом України "Про житлово-комунальні послуги" порядку, то Вінницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України правомірно зобовязано позивача у двомісячний строк з дня отримання копії рішення розрахувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком (що входять до зони обслуговування) на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку) та подати їх на затвердження до виконкому Вінницької міської ради.

Варто зазначити, що згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм. Однак, господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначене, господарським судом проаналізовано рішення Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №43-рш від 25.06.2015 у справі №06-26.20.2/68-13 та встановлено доведеність належними доказами покладених в основу рішення обставин, відповідність обставинам справи і викладених у рішенні висновків та правильність правової кваліфікації дій ТОВ «ЖЕО».

Безпідставним, на переконання суду, є посилання позивача на обставини, встановлені Постановою Вищого адміністративного суду України від 27.01.15 р. у справі № К/800/45709/14, якою не встановлено завищення товариством тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що затверджені рішенням виконкому від 26.02.12 р. № 995.

Так, 25 лютого 2014 року Інспекцією винесено припис № 19, яким зобов'язано Товариство в місячний термін усунути порушення, а саме: здійснити розрахунки тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" (надалі - Порядок № 869), надати їх до Державної інспекції України з контролю за цінами для отримання висновку щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та подати на затвердження виконавчого комітету Вінницької міської ради на протязі не більше шести місяців; до затвердження виконавчим комітетом Вінницької міської ради тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій безпосередньо для Товариства, при визначені складових тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій - прибирання сходових кліток та прибирання прибудинкових територій та інших - дотримуватись вимог Порядку № 869; здійснити перерахунки та повернути споживачам зайво отримані кошти в сумі 74551 1.66 грн.. в тому числі необгрунтовано отриману виручку в сумі 666122,37 грн.

Більш того, як зазначалось вище Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики.

Так, перевіркою Антимонопольного комітету встановлено, зловживання на ринку комунальних послуг, шляхом економічно необґрунтованого здійснення розрахунків вартості таких складових тарифу як «технічне обслуговування ліфтів» та «енергопостачання ліфтів». Дане питання в адміністративних судах не розглядалось.

З огляду на наведені обставини та беручи до уваги, що доводи позивача спростовуються матеріалами справи, господарський суд приходить до висновку, що підстав для визнання спірного рішення недійсним на підставі ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" немає, а тому вимоги позивача про скасування рішення Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №43-рш від 25.06.2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 28 грудня 2015 р.

Головуючий cуддя Маслій І.В.

судді Матвійчук В.В.

ОСОБА_8

віддрук. прим.:

1 - до справи