ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Справа № 920/2060/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Камишева Л.М. , суддя Медуниця О.Є.,

при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача директор ОСОБА_1 (особисто);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 5519С/1-28) на рішення Господарського суду Сумської області від 22 жовтня 2015 року у справі № 920/2060/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Обрій LTD", с. Харкове Чернігівської області,

до Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим", м. Суми,

про стягнення 151616,16 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ТОВ "Агрофірма "Обрій LTD" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до ПСП "УкрРосХим" про стягнення 151616,16 грн. по договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., в тому числі: 110000,00 грн. основного боргу; 36300,00 грн. пені та 5316,16 грн. 3% річних.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач звернувся до суду з заявою від 13.01.2015 р. за вх. № 253 (т. 1 а.с. 94-97) про зміну предмету позову, в якій просить зобовязати відповідача поставити позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачну суміш) в кількості 31,93 тонни по договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. та стягнути з відповідача на користь позивача 36300,00 грн. пені за порушення строку поставки товару та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 22.10.2015 р. у справі № 920/2060/14 (суддя Моїсеєнко В.М.) у задоволенні позовних вимог відмовлено, з посиланням на відсутність у відповідача обовязку щодо поставки товару, оскільки сторони виконали умови договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. в повному обсязі.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що відповідачем, в порушення умов договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. та Специфікацій № 1-4 до зазначеного договору, недопоставлено КАС-32 (Карбомідоаміачної суміші) в кількості 31,93 тонни на загальну суму 110000,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2015 р. у справі № 920/2060/14 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.12.2015 р.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 р., у звязку з хворобою судді Івакіної В.О., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Камишева Л.М., суддя Медуниця О.Є.

Позивач свого представника в судове засідання 22.12.2015 р. не направив, 21.12.2015 р. за вх. № 17280 електронною поштою надіслав клопотання про перенесення розгляду справи на інший день, у звязку з неможливістю представника позивача бути присутнім в даному судовому засіданні, але доказів в підтвердження цього не надав.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу від 22.12.2015 р. за вх. № 17305 та в судовому засіданні 22.12.2015 р. не погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, та заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача про перенесення розгляду справи на інший день.

Колегія суддів залишає без задоволення заявлене позивачем клопотання про перенесення розгляду справи на інший день, оскільки позивач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з ч.ч. 1-5 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України).

Проте позивачем не надано належних документальних доказів поважності причин неможливості забезпечити явку іншого представника в судове засідання суду апеляційної інстанції, ніяких інших документів по суті спору позивачем не надано.

Відповідно до пункту 3.9.2 ч. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд, з урахуванням обставин конкретної справи, може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи, у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.).

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обовязковою, позицію позивача достатньо повно викладено в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача в судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 08.02.2013 р. між ПСП УкрРосХим (постачальником) та ТОВ Обрій LTD (покупцем) укладено договір постачання № ДР-141, за умовами якого постачальник зобовязаний поставити, а покупець зобовязаний сплатити та прийняти мінеральні добрива (товар) у продовж 2013 р., згідно виставлених рахунків та підписаних сторонами Специфікацій. (т. 1 а.с. 14-15).

За умовами п. 2.1, 2.1 договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., покупець (позивач у справі) здійснює 100% попередню плату за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (відповідача у справі), згідно виставлених рахунків відповідно до підписаних сторонами Специфікацій. Загальна сума договору та кількість поставленого товару визначається за фактом постачання, згідно відвантажувальних документів постачальника (відповідача у справі).

Згідно п. 8.1 договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його повного виконання, але не пізніше за 31.12.2013 р.

Специфікаціями № 1 від 27.02.2013 р., № 2 від 11.04.2013 р. та № 3 від 24.04.2013 р. до договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. (т. 1 а.с. 37-39) сторони узгодили, що відповідач має поставити позивачу на умовах 100% попередньої оплати КАС-32 (карбомідоаміачну суміш) в кількості 1099,22 тони на загальну суму 3 778 309,00 грн., з урахуванням ПДВ, а саме:

- по Специфікації № 1 від 27.02.2013 р. 500,00 тон на суму 1 718 500,00 грн., з урахуванням ПДВ;

- по Специфікації № 2 від 11.04.2013 р. 500,00 тон на суму 1 717 500,00 грн., з урахуванням ПДВ;

- по Специфікації № 3 від 24.04.2013 р. 99,22 тони на суму 342309,00 грн., з урахуванням ПДВ.

Таким чином, відповідно до підписаних сторонами Специфікацій № 1-3 відповідач зобов'язався поставити позивачу 199,22 тон КАС-32 (карбамідоаміачної суміші) на загальну суму 3 778 309,00 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На виконання Специфікації № 1 від 27.02.2013 р. до договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., позивач по платіжному дорученню № 2544 від 28.02.2013 (т. 1 а.с. 36) сплатив відповідачу 1 718 500,00 грн., що підтверджується також податковою накладною № 466 від 28.02.2013 р. на суму 1 718 500,00 грн., в т.ч. ПДВ (т. 2 а.с. 18).

На виконання Специфікації № 2 від 11.04.2013 р. до договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., позивач по платіжному дорученню № 2878 від 12.04.2013 р. (т. 1 а.с. 35) сплатив відповідачу 1 717 500,00 грн., що підтверджується податковою накладною № 198 від 12.04.2013 р. на суму 1717500,00 грн. в т.ч. ПДВ (т. 2 а.с. 19).

На виконання Специфікації № 3 від 24.04.2013 р., до договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., позивач сплатив відповідачу 342309,00 грн., з урахуванням ПДВ, а саме: 142309,00 грн. - по платіжному дорученню № 2907 від 18.04.2013 (т. 1 а.с. 34); 100 000,00 грн. - по платіжному дорученню № 2957 від 25.04.2013 р. (т. 1 а.с. 33) та 100 000,00 грн. -платіжному дорученню № 2966 від 26.04.2013 р. (т. 1 а.с. 32), що підтверджується податковими накладними: № 286 від 18.04.2013 р. на суму 142309,00 грн. в т.ч. ПДВ.; № 398 від 25.04.2013 р. на суму 100000,00 грн. в т.ч. ПДВ та № (т. 2 а.с. 20-22).

Тобто по Специфікація № 1-3 позивач сплатив передоплату в сумі 3 778 309,00 грн., як і передбачено цими Специфікаціями.

Станом на 30.04.2013 р. по договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. відповідач поставив позивачу 1042,65 тон мінеральних добрив по видатковим накладним: № 1140 від 25.03.2013 р. на суму 912867,20 грн.; № 1853 від 25.04.2013 р. на суму 337720,00 грн.; № 1793 від 24.04.2013 р. на суму 394911,30 грн.; № 1568 від 16.04.2013 р. на суму 342309,00 грн. та № 1958 від 29.04.2013 р. на суму 1 596 141,46 грн.

30.04.2013 р. сторони уклали Додаткову угоду № 1 до договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., якою змінили порядок розрахунків по договору постачання, встановивши, що в Специфікаціях може бути передбачено відстрочку платежу за товар, яка діє до 17.11.2013 р. від початку відстрочки платежу, вказаної в Специфікації (т. 1 а.с. 108).

Специфікацією № 4 від 30.04.2013 р. до договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. сторони узгодили, що відповідач має поставити позивачу КАС-32 (карбамідоаміачну суміш) в кількості 500,00 тон на загальну суму 722 500,00 грн., урахуванням ПДВ, на умовах відстрочки платежу починаючи з 07.05.2013 р. (т. 1 а.с. 40).

07.05.2013 р. відповідач поставив позивачу по договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. мінеральні добрива в кількості 475,92 тони по видатковій накладній № 2027 на суму 1639544,4 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 46).

Отже, по Специфікаціям № 1-4 до договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., відповідач поставив позивачу 1518,57 тон на загальну суму 5 223 493,36 грн.

В обгрунтуванення своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач недопоставив йому 31,93 тони добрив на суму 110000,00 грн., оскільки позивачем за період з 28.02.2013 р. по 06.03.2014 р. здійснено оплату на загальну суму 5 333 493,36 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивачем було отримано від відповідача по договору № ДР-141 від 08.02.2013 р. добрив КАС-32 на загальну суму 5 223 493,36 грн., тобто на суму, яку було сплачено по зазначеному договору.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 02.04.2013 р. по видатковій накладній № 1283 представником позивача ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреністі № 86 від 02.04.2013 р., було отримано два резервуари загальною вартістю 110000,00 грн. на підставі іншого укладеного між сторонами договору, а саме: договору № ДР-399 від 02.04.2013 р. (т. 1 а.с. 80, 82).

Також 05.04.2013 р. по видатковій накладній № 1354 представником позивача ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреністі № 98 від 05.04.2013 р., було отримано один резервуар загальною вартістю 55000,00 грн. По договору № ДР-399 від 02.04.2013 р. (т. 1 а.с. 81,83).

Відповідачем було виписано позивачу рахунки № 1024 від 02.04.2015 р. на сплату двох резервуарів загальною вартістю 110 000,00 грн. (т. 1 а.с. 78) та № 1091 від 05.04.2013 р. на сплату одного резервуару загальною вартістю 55 000,00 грн. (т. 1 а.с. 79).

21.05.2013 р. позивач платіжним дорученням № 3068 на суму 55000,00 грн. розрахувався за отриманий товар (один резервуар), що підтверджується банківською випискою від 21.05.2013 р. (т. 1 а.с. 85), з призначенням платежу вказано - за резервуар згідно рахунку № 1091 від 05.04.2013 р.

21.06.2011 р. платіжним дорученням № 3328 (т. 1 а.с.31) позивач перерахував відповідачу 155185,45 грн., що підтверджується наданою відповідачем банківською випискою від 21.06.2013 р.

29.08.2013 р. позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив грошові коши в сумі 155185,45 грн., що були перераховані по платіжному дорученню № 3328 від 21.06.2013 р., зарахувати як оплату по договору № ДР-399 від 02.04.2013 р. на суму 110000,00 грн. та як оплату по договору № ДР-141 від 08.02.2013 р. на суму 45185,45 грн. (т. 2 а.с. 97).

Відповідачем, за погодженням з позивачем, рознесено суму коштів, сплачених позивачем по платіжному дорученню № 3328 від 21.06.2011 р. наступним чином: за отриманий товар (два резервуари) в сумі 110000,00 грн. згідно договору № ДР-399 від 02.04.2013 р. та часткове погашення суми боргу за отриманий з відстрочкою платежу товар згідно договору № ДР-141 від 08.02.2013 р. в сумі 45185,45 грн.

Зазначене рознесення підтверджується актом звірки розрахунків сторін за договором № ДР-141 від 08.02.2013 р., з якого вбачається, що по договору № ДР-141 від 08.02.2013 р. по платіжному дорученню № 3328 від 21.06.2011 р. сплачено 45185,45 грн. (т. 1 а.с. 106).

З платіжного доручення № 3328 від 21.06.2011 р. вбачається, що в графі «призначення платежу» платник зазначив рахунок № 2 від 14.04.2013 р., але до матеріалів справи зазначений рахунок не додано, з посиланням на його відсутність у сторін по справі.

При цьому представник відповідача зазначає, що рахунок за № 2 у квітні 2013 р. взагалі не міг бути виданий відповідачем, оскільки номери рахунків за цей період року складаються з чотиризначних чисел.

Представник позивача в додаткових поясненнях зазначає, що рахунок № 2 від 14.04.2013 р. не зберігся, оскільки був отриманий в електронному вигляді.

Згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Оскільки в матеріалах справи відсутній первинний документ (рахунок № 2 від 14.04.2013 р.) не можливо встановити волевиявлення позивача по рознесенню суми в розмірі 155185,45 грн. по платіжному дорученню № 3328 від 21.06.2011 р.

Тобто, оскільки призначення платежу по платіжному дорученню № 3328 від 21.06.2011 р. не визначено, отримувач має право рознести платежі в оплату господарських операцій по правовідносинам сторін, в залежності від черговості оплати або додаткової домовленості сторін.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено призначення платежу в платіжному дорученню № 3328 від 21.06.2011 р., дії відповідача по зарахуванню 110000,00 грн. в оплату товару по іншому договору, є правомірними.

Відсутність заборгованості відповідача підтверджується рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/701/14, залишеним без змін Постановою Вищого Господарського суду України від 14.10.2014 р.

Вказаним судовим рішенням встановлено факт виконання всіх зобовязань сторін в частині постачання і оплати мінеральних добрив по договору № ДР-141 від 08.02.2013 р. та Специфікацій № 1, 2, 3, 4 до нього.

Таким чином, відповідач у повному обсязі виконав свої обовязки по договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., тому позовна вимога про зобовязання відповідача поставити позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачну суміш) в кількості 31,93 тонни по договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р. задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.1 договору постачання передбачено, що у випадку прострочення постачання товару за договором, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,5% вартості товару, за кожен день прострочення, але не більше 3% вартості товару, поставленого з простроченням за кожен день прострочення.

Враховуючи, що постачальник (відповідач у справі) у повному обсязі виконав обовязки по договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013 р., вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 36300,00 грн. пені за порушення строку поставки товару не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобовязаний викласти в позовній заяві обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, надати докази, що підтверджують позов.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 22 жовтня 2015 року у справі № 920/2060/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого Господарського Суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складений та підписаний 28.12.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Медуниця О.Є.