РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015Справа №922/340/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче

підприємство «Стальенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології обладнання»

про зобовязання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Стальенерго» про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології обладнання» замінити холодильні шафи AF06EKOMTN в кількості 5 штук та AF12EKOMTN в кількості 1 штука на аналогічні належної якості.

Позовні вимоги обґрунтовані поставленням відповідачем за договором поставки обладнання № 1 від 13.01.2014 дефектних виробів холодильних шаф AF06EKOMTN та AF12EKOMTN, у звязку з чим позивач просить суд зобовязати відповідача їх замінити на аналогічні належної якості. Зазначає, що через деякий строк після належної експлуатації отримані холодильні шафи стали вкриватися корозією зовні і всередині. Позивачем неодноразово повідомлялось відповідача про цей факт. Однак, до позивача так і не було направлено представника відповідача для вирішення ситуації як це передбачено п. 4.4. договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2015 порушено провадження у справі № 922/340/15 та призначено до розгляду на 09.02.2015.

Відповідачем 09.02.2015 подано заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідач у поданому 09.02.2015 відзиві на позовну заяву проти позову заперечує повністю посилаючись на те, що обладнання було поставлено належної якості, що підтверджується всіма необхідними документами, а тому відсутні підстави говорити про наявність будь-яких недоліків поставленого обладнання. Недоліки, на які посилається позивач виявились у покритті холодильних шаф корозією та не підтверджують ту обставину що обладнання поставлено неналежної якості, оскільки корозія могла зявитись внаслідок дії хімічних речовин при їх чищенні.

В судовому засіданні 09.02.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 02.03.2015.

Відповідачем 02.03.2015 подано доповнення до відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 922/340/15 від 02.03.2015 розгляд справи був відкладений на 11.03.2015.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 11.03.2014 у справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_1, у звязку з чим провадження у справі № 922/340/15 було зупинено до отримання висновку експерта.

25.05.2015 на адресу суду Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. засл. проф. M.С. ОСОБА_1 листом № 5006 від 12.05.2015 повернув матеріали справи № 922/340/15 у звязку з неможливістю проведення судової експертизи, оскільки відсутні спеціалісти в галузі проектування, експлуатації та ремонту зазначеного обладнання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 поновлено провадження у справі № 922/340/15 та призначено до розгляду на 30.06.2015.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, у звязку з чим провадження у справі № 922/340/15 було зупинено до отримання висновку експерта.

26.11.2015 на адресу суду Київський науково-дослідний інститут судових експертиз листом № 13216/15-34/13217/15-53 від 13.11.2015 повернув матеріали справи № 922/340/15 без проведення експертизи, у звязку з невиконанням клопотань експертів щодо забезпечення проведення огляду обєктів дослідження та надання дозволу на їх пошкодження відповідно до методик дослідження.

ОСОБА_2о. керівника апарату Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 за № 04-23/1941 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, призначено проведення повторного автоматичного розподілу даної справи, за результатом проведення якого справа № 922/340/15 передана на розгляд судді Сіваковій В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 поновлено провадження у справі № 922/340/15 та призначено до розгляду на 10.12.2015.

Позивач в судове засідання 10.12.2015 не зявився.

Позивачем 10.12.2015 до відділу діловодства суду подано пояснення, в яких повідомив про неможливість направити в судове засідання повноважного представника. Зазначив, що дозволу на пошкодження холодильних шаф не надав з причин недоцільності та на даний час є технічно справними та експлуатуються позивачем, але загальний зовнішній вигляд пошкоджений, що було заявлено в позовній заяві. Просить суд розглядати справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач в судове засідання 10.12.2015 не зявився.

Від відповідача 09.12.2015 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю направити повноважного представника.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представників сторін.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.12.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, винесено рішення.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Технології обладнання» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Стальенерго» (замовник) було укладено договір поставки обладнання № 1 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобовязується поставити (передати у власність) замовнику обладнання згідно специфікації № 1 до договору (п. 3.1.2. договору) (далі обладнання), а замовник зобовязався прийняти обладнання та сплатити постачальнику ціну договору.

Згідно з п. 3.1. договору ціна договору становить 113 851,00 грн.

E відповідності до специфікації № 1 до договору постачанню підлягає наступне обладнання:

1. мясорубка NS-22 GA1 у кількості 1 шт.,

2 шафа холодильна AF06EKOMTN у кількості 5 шт.,

3. шафа холодильна AF12EKOMTN у кількості 1 шт.,

4. стіл холодильний TF02MIDGN у кількості 1 шт.,

5. слайсер 250AFP у кількості 1 шт.

Згідно видаткових накладених № 19 та 21 від 16.01.2014 відповідачем було передано позивачу вищевказане у специфікації обладнання.

Спір виник в звязку з тим, що позивачем протягом гарантійного строку виявлено недоліки в обладнанні, зокрема холодильні шафи через деякий час покрились корозією зовні та всередині, а тому відповідач має замінити обладнання на аналогічний товар належної якості.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

В п. 4.2. договору постачальник гарантував якість обладнання.

За умовами п. 2.3. договору одночасно з підписанням сторонами видаткових накладних постачальник зобовязаний передати замовнику комплект технічної документації на обладнання.

Згідно з ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобовязаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідач зазначає та не заперечується позивачем, що останньому було одночасно з обладнанням передано весь пакет документів підтверджуючих якість обладнання такі як сертифікати та декларації відповідності; при прийнятті товару позивач претензій щодо якості товару не предявляв.

Відповідно до ч. 2 ст. 675 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Згідно з п. 4.3. договору гарантійний строк на обладнання становить 1 (один) рік з дати продажу обладнання та підписання видаткових накладених.

Згідно з ч. 3 ст. 680 Цивільного кодексу України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право предявити вимогу у звязку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Умовами п. 4.4. договору передбачено, що при предявленні претензій замовником або законним користувачем за якістю обладнання або монтажних робіт, постачальник зобовязаний протягом 24 (двадцяти чотирьох) годин забезпечити явку спеціаліста для виявлення обставин недоліків та їх усунення. В любому випадку недоліки:

- що не повязані із заміною комплектуючих частин обладнання мають бути усунені постачальником протягом 48 годин з моменту предявлення відповідної претензії замовником;

- повязані із заміною комплектуючих частин обладнання мають бути усунені постачальником протягом 14 календарних днів з моменту предявлення відповідної претензії замовником.

В матеріалах справи наявна претензія № 231 від 23.06.2014, в якій позивач зазначає що ним виявлено недоліки в обладнанні, зокрема холодильні шафи через деякий час покрились корозією зовні та всередині, у звязку з чим просить надіслати на підприємство позивача представника для вирішення цієї обставини.

Відповідач у відзиві підтверджує отримання даної претензії, проте доказів будь-якого реагування на дану претензію не подано.

Інших доказів того, що позивач ще звертався до відповідача з даного приводу матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 708 Цивільного кодексу України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором:

1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення;

2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні;

3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни;

4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ч. 6 ст. 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобовязаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Згідно зі ст. 709 Цивільного кодексу України продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобовязані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків.

В матеріалах справи наявна претензія без номеру та дати, в якій позивач вимагає у відповідача замінити обладнання неналежної якості на обладнання належної якості.

Проте, належних доказів надіслання чи вручення даної претензії відповідачу не подано.

З метою встановлення обставин існування дефектів, часу їх виникнення, походження тощо судом ухвалами Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 та від 30.06.2015 у справі № 922/340/15 було призначено товарознавчу експертизу обладнання.

Експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було направлено для розгляду клопотання про необхідність погодження та забезпечення проведення огляду обєктів дослідження за участю експертів і представників позивача та відповідача; про необхідність надання дозволу на пошкодження обєктів експертизи відповідно до методик дослідження.

Позивач у поданих до суду поясненнях дозволу на пошкодження холодильних шаф не надав з причин недоцільності, зазначивши що на даний час обладнання є технічно справним та експлуатується позивачем.

Відповідно до ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Позивач єдиною обставиною істотного недоліку поставленого відповідачем обладнання зазначає покриття обладнання корозією після певного періоду його користуванням. Більше того, позивач вказує на те, що обладнання є технічно справним та використовується позивачем.

Корозія металів це процес хімічного руйнування металів і сплавів при їх взаємодії з зовнішнім середовищем: повітрям, водою, розчинами електролітів тощо. До основних видів корозії відносять хімічну, електрохімічну, а також біологічну.

З метою уникнення таких можливих пошкоджень або сповільнення процесів є певні застереження щодо використання та чистки будь якого обладнання, що вироблено з металів та сплавів.

Оскільки, в момент прийняття, обладнання не мало ознак наявності корозії, а отже корозія можливо зявилась внаслідок неналежного догляду за обладнанням позивачем.

Наданий в якості доказів недоліку обладнання акт про виявлення дефектів від 04.08.2014 не може бути сприйнятий судом в якості належного доказу, оскільки з боку відповідача не підписаний, а отже складений лише представниками позивача в односторонньому порядку. Більше того, акт не містить відомостей щодо неналежної якості деталей холодильного обладнання, які б робили неможливим чи недопустимим його використання.

Подані позивачем фотознімки холодильного обладнання не підтверджують що на них зображені саме холодильні шафи, що були поставлені відповідачем.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем належними засобами доказування не доведено факт поставки відповідачем обладнання, яке не відповідає якості та не доведено вини відповідача у неналежному виконанні взятих на себе зобовязань щодо якості цього обладнання.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обовязок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами про заміну обладнання.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Стальенерго» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 17.12.2015.

СуддяОСОБА_3