ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Справа №920/1603/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

прокуратури Харківської області ОСОБА_1, за посвідченням;

позивача не зявився;

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №588 від 16.11.2015 року;

Відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції, м.Конотоп, (вх.№5564С/1-40) на ухвалу господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року по справі №920/1603/15,

за позовом Конотопського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі позивача Дубовязівської селищної ради Конотопського району Сумської області, смт. Дубовязівка Конотопського району Сумської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ», смт. Дубовязівка Конотопського району Сумської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна екологічна інспекція у Сумській області, м.Суми,

про стягнення 191198,79 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року по справі №920/1603/14 (суддя Левченко П.І.) визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Конотопського МРУЮ ОСОБА_3 щодо стягнення виконавчого збору незаконними.

Скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 05.08.2015 року ВП№48252206, винесену старшим державним виконавцем ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3

Зобовязано Відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції повернути незаконно стягнену старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 суму виконавчого збору у розмірі 19119,88 грн. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ».

Відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції з вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням заяви про доповнення апеляційної скарги, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті ухвали норм права, а також на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги та вирішити питання про розподіл судових витрат. Крім того, апелянт просить суд справу розглянути без участі представника.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції прийнято до провадження та призначено до розгляду.

03.12.2015 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№16358), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

До початку судового засідання 21.12.2015 року від прокуратури Харківської області надійшли письмові заперечення щодо апеляційної скарги (вх.№17183), в яких підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги та просить її задовольнити.

Ухвала суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду на 21.12.2015 року була направлена позивачу рекомендованим листом 07.12.2015 року за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі і отримана ним 12.12.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Однак, позивач у судове засідання не зявився, про причини не з'явлення суд не повідомив.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження направлялась рекомендованою кореспонденцією, приймаючи до уваги клопотання апелянта про розгляд справи за його відсутності, а також те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника апелянта та позивача.

У судовому засіданні представник прокуратури пояснив, що підтримує апеляційну скаргу ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції та просить її задовольнити.

Представник відповідача (боржника) проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника прокуратури та відповідача, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням господарського суду Сумської області від 13.11.2014 року у справі №920/1603/14 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ» завдану державі шкоду за самовільне використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування до місцевого бюджету Дубовязівської селищної ради (40021, Сумська область, Конотопський район, смт. Дубовязівка, пл. Леніна, буд. 8; р/р 0142 ГУДКСУ в Сумській області, МФО 837013, код ЗКПО 37784555) в сумі 191198,79 грн., для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів з врахуванням вимог пункту 7 частини третьої статті 29 та пункту 7 частини другої статті 69 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України та 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати в доход місцевих бюджетів, у тому числі: до спеціального фонду міського бюджету Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області - 50 відсотків та до спеціального фонду бюджету Сумської області - 20 відсотків.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими на всій території України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

16.03.2015 року судом першої інстанції видано відповідні накази на примусове виконання рішення господарського суду Сумської області від 13.11.2014 року у справі №920/1603/14.

У звязку з тим, що при виготовленні повного тексту рішення та вищевказаного наказу було допущено описку і замість спецфонду місцевого бюджету Дубовязівської селищної ради Конотопського району Сумської області було зазначено спецфонд міського бюджету Лебединської міської ради Сумської області, ухвалою господарського суду Сумської області від 13.07.2015 року у даній справі виправлено описку в пункті 2 резолютивної частини рішення від 13.11.2014 року та наказі від 16.03.2015 року.

24.07.2015 року Дубовязівська селищна рада (стягувач) звернулася до Відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції з відповідною заявою, наказом суду від 16.03.2015 року та ухвалою суду від 13.07.2015 року щодо примусового стягнення з ТОВ «БІО ЛАТ» (боржника) 191198,79 грн.

28.07.2015 року старший державний виконавець ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№48252206 на підставі наказу суду від 16.03.2015 року. Проте, вказана постанова винесена без урахування і без зазначення в постанові іншого виконавчого документу ухвали суду від 13.07.2015 року про виправлення описки в наказі. Отже, у постанові було невірно зазначено спеціальний фонд міського бюджету Лебединської міської ради Сумської області замість належного спеціального фонду місцевого бюджету Дубовязівської селищної ради Конотопського району Сумської області. 29.07.2015 року копія зазначеної постанови надіслана боржнику.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2015 року старший державний виконавець, у відповідності з вимогами статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», надав боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду, а саме: до 04.08.2015 року.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами до Дубовязівського відділення поштового звязку (за місцем знаходження боржника) поштовий конверт з вищезгаданою постановою надійшов 04.08.2015 року і в цей же день це поштове відправлення було вручене представнику боржника за довіреністю.

Разом з тим, 04.08.2015 року представник боржника звернувся до старшого державного виконавця ВДВС із заявою про відкладення провадження виконавчих дій та поновлення строку для самостійного виконання судового рішення, оскільки постанова від 28.07.2015 року отримана 04.08.2015 року, а саме, в останній день наданого семиденного строку для самостійного виконання, і часу для самостійного виконання взагалі немає.

Крім того, боржник у своїй заяві вказав на помилкове зазначення в постанові ВП№48252206 від 28.07.2015 року отримувачем 50 % суми стягнення спеціального фонду міського бюджету Лебединської міської ради замість спеціального фонду місцевого бюджету Дубовязівської селищної ради, що також унеможливлює виконання цієї постанови в зазначений у ній строк до 04.08.2015 року.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції та погоджується із ними, що заява боржника від 04.08.2015 року є правомірною та обґрунтованою і старший державний виконавець мав винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій на строк до десяти робочих днів, про що повідомити сторонам, як то передбачено статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник несвоєчасно одержав постанову від 28.07.2015 року, яка до того ж мала вади змісту, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому цим Законом.

Так, мінімальний строк для самостійного виконання рішення має становити саме день, а не частина дня, а відтак одержання боржником постанови в останній день строку для самостійного виконання не може вважатися своєчасним одержанням документа виконавчого провадження (постанови).

Одержавши копію постанови 04.08.2015 року в останній день наданого старшим державним виконавцем семиденного строку для самостійного виконання рішення та ще й з вадами змісту, боржник не мав жодного дня для самостійного виконання рішення, так як такий період часу як день має обчислюватися саме у днях і з наступного дня після дня одержання постанови. У даному випадку, враховуючи позицію державного виконавця боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення, який обчислювався годинами. Як зазначив у судовому засіданні представник боржника, поштовий конверт з відповідною постановою було отримано приблизно о третій годині дня. При цьому, колегія суддів враховує таку обставину, що у банку встановлюється час для проведення операцій («операційний час») та за загальним правилом його визначають до четвертої години дня. Отже, боржник, отримавши постанову державного виконавця від 28.07.2014 року мав добровільно виконати судове рішення за годину, хоча законодавцем надано боржнику право виконати судове рішення добровільно на протязі семи днів.

Старший державний виконавець ВДВС не задовольнив заяву боржника про відкладення провадження виконавчих дій, яку отримав від боржника 04.08.2015 року, а 05.08.2015 року надіслав боржнику копію постанови від 03.08.2015 року про виправлення помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП№48252206 від 28.07.2015 року, копію постанови від 05.08.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію постанови від 05.08.2015 року про арешт коштів боржника, копію постанови від 05.08.2015 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 19119,88 грн.

Усі вищевказані копії постанов від 03.08.2015 року та від 05.08.2015 року боржник отримав 07.08.2015 року і у той же день сплатив стягувачу Дубовязівській селищній раді платіжним дорученням №257 від 07.08.2015 року суму 191198,79 грн., згідно рішення господарського суду Сумської області від 13.11.2014 року у справі № 920/1603/14.

З арештованих коштів боржника а АБ «Експрес Банк» старшим державним виконавцем ВДВС стягнута сума виконавчого збору у розмірі 19119,88 грн. та закрите виконавче провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що винесена старшим державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору від 05.08.2015 року ВП№48252206 є незаконною та підлягає скасуванню, а сума виконавчого збору у розмірі 19119,88 грн., яку списано органом ДВС з арештованих коштів на рахунку відповідача в АБ «Експрес Банк» - поверненню відповідачу як безпідставно стягнена.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що скарга боржника, в якій він просить суд визнати дії старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2015 року ВП№48252206 не підлягає задоволенню, у звязку з її безпідставністю, необґрунтованістю та відсутністю правових підстав для її задоволення. Так, постанова про відкриття виконавчого провадження містить всі обовязкові реквізити, а стягувач надав ВДВС заяву та оригінали виконавчих документів і державний виконавець зобовязаний був відкрити виконавче провадження. Помилка в змісті (вада змісту) постанови, що згодом була виправлена державним виконавцем, не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та визнання незаконними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи те, що судом було визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому проваджені ВП№48252206 незаконними, а постанова від 05.08.2015 року є лише паперовим результатом оформлення неправомірних дій Державної виконавчої служби, заявлена ТОВ «БІО ЛАТ» вимога про скасування такої постанови відповідає встановленим чинним законодавством способам захисту порушеного права, а вимога про повернення виконавчого збору є похідною, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано задовольнив скаргу ТОВ «БІО ЛАТ».

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи скаржника, оскільки місцевий господарський суд з урахуванням системного аналізу обставин справи, приписів чинного законодавства України а також доказів які містяться в матеріалах справи дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги ТОВ «БІО ЛАТ».

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали по даній справі. При прийнятті ухвали місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи, тому ухвалу господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року по справі №920/1603/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 33, 43, 91, 99, п.1 ч.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року по справі №920/1603/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.