КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Справа№ 910/25044/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

ОСОБА_1

за участю представників cторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №1781 від 14.07.2015 року;

відповідача: ОСОБА_3, довіреність № Д-1615 від 07.04.2015 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

на ухвалу господарського суду м. Києва

від 17.11.2015 р.

у справі № 910/25044/15 ( суддя Мудрий С.М.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

до Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про стягнення 1 145 637,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" до Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про стягнення 1 145 637,90 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2015 року у справі №910/25044/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київгаз" на користь Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" основний борг в розмірі 1 050 568 грн. 63 коп. та судовий збір в розмірі 15 758 грн. 25 коп. В іншій частині позову відмовлено.

03.11.2015 року на виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2015 року видано наказ.

02.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Київгаз" надійшла заява про розстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року у справі №910/25044/15.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.11.2015 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про розстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року у справі № 910/25044/15 відмовлено.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Київгаз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з скаргою, в якій просило суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва у справі №910/25044/15 від 17.11.2015 року, постановити нове рішення, яким розстрочити виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року у справі №910/25044/15 на вісімнадцять місяців з листопада 2015 року по березень 2017 року включно шляхом проведення Публічним акціонерним «Київгаз» на користь Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" 18 щомісячних платежів наступним чином: 17 перших щомісячних платежів з листопада 2015 року по березень 2017 року включно по 59 240,38 грн. кожен місяць, в квітні 2017 року 59 240,42 грн.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити ухвалу господарського суду від 17.11.2015 року у справі №9101/25044/15 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.12.2015 року.

В судове засідання 10.12.2015 року не зявився представник позивача. Про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, відповідно до повернення поштового відправлення № 042. Представником відповідача було заявлене письмове клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.015 року було продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справ на 24.12.2015 року у звязку з неявкою представника позивача.

В судове засідання 24.12.2015 року зявились представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення стосовно апеляційної скарги.

Відповідно до частини 5 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню у звязку з таким.

Відповідно до частини першої статті 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з заяви про розстрочку виконання рішення суду від 06.10.2015 року, де в обґрунтування заявник зазначив, що немає можливості виконати рішення від 06.10.2015 року у повному обсязі, так як він перебуває у складному фінансовому становищі, оскільки кошти позивача відповідач жодного дня не використовував, а були сплачені на рахунок із спеціальним призначенням та розподілені на користь ПАТ НАК Нафтогаз України, боржник припинив здійснювати постачання газу, відповідно до ст. 16 ЗУ Про засади функціонування ринку природного газу, значна кількість споживачів після підвищення ціни на послуги з газопостачання не здійснюють своєчасні оплати послуг, борг бюджетних та промислових споживачів, складні політичні та економічні обставини загального національного масштабу.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначив, що апелянт припинив здійснювати газопостачання (не за власною волею, а в рамках здійснення державної політики по впровадженню ринку природного газу, кроки з реалізації якої призвели до розірвання договорів постачання та необхідності повернення сум передплат, яких не було та не має на рахунках апелянта. При цьому апелянт перетворився на виключно газорозподільне підприємство (газотранспортне), яке здійснює свою господарську діяльність, перебуваючи в статусі природної монополії. У звязку з цим ціни на послуги встановлює НКРЕКП. Апелянт на момент неповернення коштів стягувачу та на момент винесення рішення та на даний момент має величезну заборгованість перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України», що утворилась через неплатежі населення за комунальні послуги, надані з в період з квітня по червень 2015р. включно через підвищення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення в 5 разів з 01.04.2015р. постановою НКРЕКП від 03.03.2015 № 583 та у звязку з заниженням норми споживання газу в квартирах необладнаних лічильниками газу Постановою КМУ від 29.04.2015р. № 237.

Згідно з п. 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Позивач в своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення. Також позивач зазначив, що боржник не надав доказів відсутності грошових коштів на рахунках боржника. Окрім цього, виконання рішення можливе за рахунок іншого, зокрема, нерухомого майна боржника.

З урахуванням викладеного вище, дослідивши доводи заявника, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності у заявника виняткових обставин, які є підставами для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Київгаз" № 2515/09-2 від 30.10.2015 р. про розстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року у справі №910/25044/15.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 17.11.2015 року прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Київгаз" задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 34, 43, 49, 80, 99, 101, 103, 105,106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду м. Києва від 17.11.2015 року у справі №910/25044/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

ОСОБА_1