КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Справа№ 911/1226/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі Буць А.Б.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник за довіреністю від 01.09.2015 року;

від відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю від 30.03.2015 року;

від третьої особи: не зявились,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Рітейл Вест»

на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2015 року

у справі № 911/1226/15 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМП Трейд»

до Дочірнього підприємства «Рітейл Вест»

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Буревісник майбутнього»

про стягнення 35 341, 45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМП Трейд» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» 35 341, 45 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням умов договору № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року в частині оплати за отриманий товар.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.09.2015 року у справі № 911/1226/15 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 35 339, 10 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач відступивши своє право вимоги третій особі, втратив статус кредитора у зобовязанні за договором № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року на суму 45 341, 45 грн.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» по справі № 911/1226/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_4 головуюча, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 року справу № 911/1226/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_4 головуюча, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та призначено до розгляду на 28.10.2015 року.

У судове засідання 28.10.2015 року представник третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.10.2015 року підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення в обгрунтування своєї правової позиції.

Представник позивача у судовому засіданні 28.10.2015 року заперечував проти задоволення апеляціної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 року відкладено розгляд справи до 02.12.2015 року.

У судове засідання 02.12.2015 року представник позивача та представник третьої особи не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.12.2015 року надав додаткові пояснення по суті спору.

Крім того, представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У звязку із зазначеним, колегія суддів задовольнила клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року відкладено розгляд справи до 23.12.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 року, у звязку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, справу № 911/1226/15 передано до розгляду колегії суддів у складі: ОСОБА_4 (головуюча), ОСОБА_6Ю, ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 року, справу № 911/1226/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_4 (головуюча), ОСОБА_6Ю, ОСОБА_1

Представники сторін у судовоум засіданні 23.12.2015 року підтримали свої правові позиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 28.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УМП Трейд» (надалі - постачальник, позивач) та Дочірнім підприємством «Рітейл Вест» (надалі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № РВ025599 АГ відповідно до пункту 1.1 якого, постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації.

Відповідно до п. 2.1 договору, товар поставляється постачальником у відповідності з замовленнями покупця по асортименту, кількості та цінами у строк визначений у замовлені.

Згідно п. 5.1 договору, перехід права власності від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

Сторонами узгоджено, що оплата за товар здійснюється в національній валюті України в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 9 днів з моменту приймання-передачі товару та підписання сторонами накладної про прийняття товару. При цьому, сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше 500,00 грн. з кожного магазину (п.7.9 договору).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Звертаючись до суду першої інстанції із даним позовом, позивач зазначає, що відповідач за отриманий товар розрахувався не у повному обсязі і заборгованість відповідача перед позивачем становить 35 341, 45 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що 31.08.2014 року між позивачем, відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буревісник майбутнього» укладено № 31082 про відступлення права вимоги.

Так, відповідно до п.1.1 договору про відступлення права вимоги, який укладено сторонами та третьою особою, первісний кредитор (ТОВ УМП Трейд) передає новому кредитору (ТОВ Буревісник майбутнього), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за договором поставки №РВ025599 АГ від 28.05.2014 (основний договір), укладеним між первісним кредитором та ДП Рітейл Вест.

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника (ДП Рітейл Вест) належного виконання своїх зобовязань за основним договором, а саме сплати коштів за поставлений товар в сумі 45 341, 45грн з ПДВ.

Первісний кредитор зобовязується передати новому кредитору по акту приймання-передачі оригінали всіх документів, які засвідчують права, що передаються за цим договором, а саме, але не обмежуючись: договір поставки №РВ025599 АГ від 28.05.2014; акт звірки взаєморозрахунків між первісним кредитором та боржником; реєстр документів, підтверджуючих суму заборгованості, підписаних боржником та первісним кредитором (товарні або товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі тощо); інформацію, яка є важливою для здійснення прав за основним договором, у термін до 31.08.2015.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В свою чергу заперечуючи проти існування договору відступлення права вимоги, позивач подав позов про визнання договору № 31082 про відступлення права вимоги від 31.08.2014 року недійсним.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.08.2015 року у справі № 911/2244/15 відмовлено у задоволенні позову про визнання договору № 31082 про відступлення права вимоги від 31.08.2014 року недійсним.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами та третьою особою не надано суду доказів передачі документів на виконання п.2.1 договору, у т.ч. реєстру документів, підтверджуючих суму заборгованості (товарно-транспортних накладних, актів прийому-передачі тощо). За таких обставин, місцевий господарський суд вважає недоведеним факт передачі прав вимоги позивачем третій особі у зобовязанні за договором поставки №РВ025599 АГ оплатити товар, переданий за долученими до матеріалів справи видатковими накладними.

Так, колегія суддів зазначає, що дійсно сторони не надали суду докази виконання умов п. 2.1 договору про відступлення права вимоги.

Проте, колегією суддів встановлено, що згідно умов вказаного договору, набуття третьою особою права вимоги за договором поставки не ставиться в залежності від виконання умов п. 2.1 договору про відступлення права вимоги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач відступив третій особі право вимоги за договором поставки № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року на суму 45 341, 45 грн.

Також, позивач зазначає, що заборгованість у сумі 35 341, 45 грн., яку останній просить стягнути з відповідача не входить у суму 45 341, 45 грн., право вимагати яку він відступив третій особі.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних вартість поставленного товару становить 35 339, 10 грн.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на пояснення сторін, а саме, що 35 341, 45 грн., які позивач просить стягнути з відповідача є лише залишком заборгованості за договором № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року, не витребував у сторін всю первинну документацію з метою встановлення повного обєму виконання зобовязань по договору, а саме не дослідив вартість поставленного та повернутого товару, а також розрахунки за поставлений товар, для встановлення суми заборгованості на день відступлення права вимоги та подання позову.

Водночас, відповідачем було подано первинну документацію за договором № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року та колегією суддів встановлено наступне.

Так, згідно договору поставки № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року у відповідності до видаткових накладних, наявних в матеріалах справи, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 261 385, 11 грн. Відповідач повернув позивачу товар на суму 57 043, 66 грн.

При цьому, відповідач станом на 31.08.2014 року сплатив позивачу 137 000, 00 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем станом на день підписання договору про відступлення права вимоги становила 67 341, 45 грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач відступив третій особі право вимоги частини заборгованості відповідача на суму 45 341, 45 грн.

До того ж, колегією суддів встановлено, що після укладання договору про відступлення права вимоги, відповідач сплатив позивачу у вересні 2014 року за поставлений товар заборгованість на загальну суму 22 000, 00 грн. (платіжні доручення: 100602788 від 01.09.2014 року на суму 5 000, 00 грн., № 100603750 від 02.09.2014 року на суму 5 000, 00 грн., № 100604566 від 03.09.2014 року на суму 5 000, 00 грн., № 100609148 від 11.09.2014 року на суму 2 000, 00 грн. та № 100611005 від 15.09.2014 року на суму 5 000, 00 грн.).

Таким чином, станом на 30.09.2014 року заборгованість відповідача за отриманий згідно договору № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року товар становила 45 341, 45 грн.

Крім того, 28.01.2015 року відповідачем було помилково перераховано позивачу 10 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 100687849 від 28.01.2015 року, в рахунок погашення заборгованості за договором поставки № № РВ025599 АГ від 28.05.2014 року.

18.05.2015 року відповідач звернувся до позивача із вимогою про повернення помилково перерахованих коштів у сумі 10 000, 00 грн.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що 35 341, 45 грн., які позивач просить стягнути з відповідача входять в суму 45 341, 45 грн., право вимоги якої було передано позивачем третій особі на підставі договору № 31082 про відступлення права вимоги від 31.08.2014 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відступивши своє право вимоги на суму 45 341, 45 грн. третій особі, позивач втратив статус кредитора у зобовязанні за договором поставки № РВ0225599 АГ від 28.05.2014 року на відповідну суму, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також, колегія суддів зазначає, що посилання позивача на підписання 03.11.2014 року відповідачем (після укладання договору відступлення права вимоги) акту звірки розрахунків, що на думку позивача свідчить про визнання відповідачем обовязку саме перед позивачем, є безпідставними, оскільки не відміняє існування договору № 31082 про відступлення права вимоги від 31.08.2014 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 104 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованих висновків про недоведеність факту передачі прав вимоги позивачем третій особі у зобовязанні за договором постави № РВ025599 АГ.

Беручи до уваги, що ДП «Рітейл Вест» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку апеляційна скарга Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» підлягає задоволенню, а рішення

Господарського суду Київської області від 15.09.2015 року підлягає частковому скасуванню в частині задоволених позовних вимог.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2015 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2015 року у справі № 911/1226/15 скасувати частково.

3. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УМП Трейд» (02218, м. Київ, вул. Райдужна, 25; ) на користь Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16; ) 2 009, 70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 911/1226/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

ОСОБА_1