ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р.Справа № 922/6052/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України", м. Київ
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 14-135 від 13.05.2014 року;

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № 38-2159/60 від 23.06.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" суму основного боргу у розмірі 88715914,59 грн., пеню в розмірі 24688874,01 грн., 3% річних у розмірі 1324870,57 грн., 7% штрафу у розмірі 6257616,55 грн. та суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 16559234,45 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору купівлі продажу природного газу №84/15-ПР, який було укладено між сторонами 27.02.15р.

Ухвалою суду від 18.11.15 р. за позовною заявою було порушено провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.12.15 р.

01.12.15р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про часткову оплату боргу в сумі 29375178,64 грн., суму основного боргу в розмірі 59340735,95 грн. за період з лютого по квітень 2015 р. визнав та просив суд зменшити розмір пені та штрафних санкцій на 87,9% на підставі ст. 83 ГПК України.

01.12.15 р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 14.12.15 р.

11.12.15 р. та 14.12.15 р. представник відповідача надав доповнення до відзиву та докази часткової оплати заборгованості в сумі 18351854,83 грн., які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

У пункті 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З наданих відповідачем платіжних доручень вбачається, що загальна сума сплаченого основного боргу за період з 26.10.15 р. по 09.12.15 р. складає 47727033,47 грн. Суд враховує, що позивач звернувся до господарського суду з даним позов 13.11.15 р. (а.с. 42). В той же час, грошові кошти в сумі 10705381,26 грн. були сплачені відповідачем за період з 26.10.2015 р. до 13.11.2015 р., тобто, до звернення з даним позов до господарського суду Харківської області. Грошові кошти в сумі 37021652,21 грн. були сплачені відповідачем за період з 16.11.2015 р. по 09.12.2015 р., тобто, після звернення з даним позов до господарського суду Харківської області.

Враховуючи викладене, беручи до уваги оплату відповідачем основного боргу в cумі 47727033,47 грн., суд вважає за необхідне провадження у справі, в частині стягнення з відповідача основного боргу в cумі 47727033,47 грн. припинити, відповідно до п. 1.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Оскільки основний борг в сумі 10705381,26 грн. був сплачений відповідачем до звернення з даним позов до господарського суду Харківської області, судовий збір в цій частині покладається на позивача.

В той же час, у зв'язку з тим, що заборгованість в сумі 37021652,21 грн. була погашена відповідачем після звернення з позовом до суду, судові витрати в цій частині відшкодовуються за рахунок відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 14.12.15 р. позовні вимоги підтримав, проти зменшення розміру штрафних санкцій заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.12.15 р. позов визнав частково, з урахуванням часткової сплати боргу, та просив суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

27 лютого 2015 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі - позивач, постачальник) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (далі - відповідач, покупець, КП "Харківські теплові мережі") був укладений договір № 84/15-ПР купівлі - продажу природного газу (далі - договір)(а.с. 13), відповідно до умов якого, продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва електричної енергії. Покупець є кінцевим споживачем.

На виконання умов договору, позивач поставив з лютого по квітень 2015 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 90294522,17 грн., що підтверджується відповідними актами приймання - передачі природного газу, які містяться в матеріалах справи (а.с. 25-27).

Таким чином, позивачем передано відповідачу природний газ на суму 90294522,17 грн.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами у такому порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцяти відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 (п'ять) банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% (тридцять п'ять відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В свою чергу, КП "Харківські теплові мережі", станом на час розгляду справи, остаточні розрахунки за поставлений природний газ в сумі 40988881,12 грн. не здійснило. Зазначена сума основного боргу була визнана відповідачем в повному обсязі.

Вказані обставини стали причиною для звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 40988881,12 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 14-го числа місяців, наступних за місяцем поставки газу прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем газу, за договором №84/15-ПР від 27.02.15 р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 40988881,12 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 24688874,01 грн. та 7% штрафу у розмірі 6257616,55 грн.

Частиною першою ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 9.3 договору сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

З огляду на умови п. 7.2. договору, сторони встановили, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору, продавець (позивач) має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок пені та штрафу за період прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, відповідно до якого, сума пені складає 24688874,01 грн., а сума штрафу складає 6257616,55 грн.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем вказаних сум, суд встановив, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договором.

В той же час, відповідачем заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій на 87,9 %.

Суд, дослідивши вказане клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В статті 83 ГПК України також зазначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3).

В підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

КП "Харківські теплові мережі" обґрунтовує своє клопотання про зменшення розміру пені (24688874,01 грн.) та штрафу (6257616,55 грн.) важким фінансовим станом (в підтвердження чого відповідач надав довідку про заборгованість споживачів за теплову енергію, основний обсяг якої (87,9% в 2015 році) споживається населенням), відсутністю джерела погашення по штрафних санкціях у розмірі 87,9% у звязку з неможливістю стягнення з населення пені, що підтверджується балансом збитками підприємства (станом на 30.09.2015р., сума збитків становить 398,8 млн. грн.).

Як вбачається з наданих відповідачем доказів, в 2015 році 87,9 % від загального обсягу виробленої теплової енергії споживається населенням (а.с. 69). Відповідач зазначає, що Законом України "Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ і електроенергію" дозволяється реструктуризувати заборгованість за комунальні послуги строком до п'яти років. Станом на 01.11.2015 р., сума реструктуризуваної заборгованості складає 92,7 млн. грн. (а.с. 70).

Важкий фінансовий стан відповідача підтверджується балансом підприємства, станом на 30.09.2015р., у якому відображені збитки підприємства, які становлять 398,8 млн. грн. (а.с. 71).

Суд також враховує, що сплата штрафних санкцій в повному обсязі, в даному випадку, зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а і інші інтереси, зокрема щодо можливості забезпечувати централізоване теплопостачання установам бюджетної сфери та послуг з теплопостачання населенню міста Харкова. Надмірно великі суми штрафних санкцій, джерел покриття яких у КП "Харківські теплові мережі" немає, може привести до численних аварій у зв'язку з недостатністю коштів на ремонт і заміну трубопроводів, строк експлуатації яких давно минув.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. № 217 затверджений Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу (далі - Порядок розподілу коштів). Цей Порядок визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу. Усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів. Кошти, що надійшли на рахунки із спеціальним режимом використання, перераховуються банками згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, затвердженим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на рахунок гарантованого постачальника природного газу, теплогенеруючої організації.

Тобто, перерахування коштів за природний газ ПАТ "HAK "Нафтогаз України" здійснюється, відповідно до Порядку розподілу коштів, з урахуванням встановлених нормативів перерахування коштів, і КП "Харківські теплові мережі" ніяким чином не впливає на перерахування коштів, що надійшли як плата за теплову енергію та послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, на рахунок відповідача.

Суд, об'єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги причини неналежного виконання зобов'язань відповідачем, його тяжкий матеріальний стан та ступінь виконання останнім зобов'язань (що складає 54,6%), а також враховує статус відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу на 87,9 % таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе зменшити розмір пені та штрафу на 87,9 %. Таким чином, з відповідача має бути стягнута пеня в сумі 2987353,75 грн. та штраф в сумі 757171,60 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 1324870,57 грн. та інфляційних втрат в сумі 16559234,45 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування й розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивачем визначений правомірно, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у розмірі 1324870,57 грн. та інфляційних втрат в сумі 16559234,45 грн.

Вищенаведені обставини є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів п.4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 49, 75, п. 1-1 ст. 81, п. 3 ст. 83, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, п.р. №3856 в АТ "ОСОБА_3 ворота", МФО 351931) на користь Публічного акціонерного товариства "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, , р/р 09 ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012) основний борг в сумі 40988881,12 грн., 2987353,75 грн. пені, 757171,60 грн. штрафу, 3% річних в розмірі 1324870,57 грн., інфляційні втрати в сумі 16559234,45 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 182700,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в розмірі 21701520,26 грн. та в частині стягнення 7% штрафу в розмірі 5500444,95 грн. - відмовити.

В частині стягнення основного богу в розмірі 47727033,47 грн. провадження у справі припинити, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_4