РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015Справа №910/21521/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат»

До Акціонерної компанії «Дорі-Дармон»

Про стягнення 354 143,02 дол. США, що еквівалентно 7 577 331,53 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Задорожна Л.Г. представник за довіреністю № б/н від 03.12.15.

Від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Київмедпрепарат» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерної компанії «Дорі-Дармон» (далі - відповідач) про стягнення 354 143,02 дол. США, що еквівалентно 7 577 331,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.15. порушено провадження у справі № 910/21521/15 та прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи призначено на 08.12.15. При цьому при прийнятті до розгляду позовної заяви, судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України, а його місцезнаходженням є: Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, 21. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачеві по справі для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на офіційну мову Республіки Узбекистан через компетентний суд Республіки Узбекистан, а оскільки суд повинен належним чином повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також враховуючи положення Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності та приписи ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до 08.12.15.

18.11.15. до Господарського суду міста Києва від Господарського суду м. Ташкента надійшла ухвала від 21.10.15. та підтвердження про вручення відповідачу судових документів та матеріалів по справі № 910/21521/15.

03.12.15. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 21.08.15., зокрема: повідомлення про відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між сторонами цієї справи, про цей же предмет і з тих же підстав; довідку про наявність рахунків в банківських установах; документ, що є доказом правосуб'єктності відповідача; заяву, якій позивач визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розгляд справи проводити без участі його повноваженого представника.

Судове засідання призначене на 08.12.15. не відбулось в зв'язку з перебуванням судді Ващенко Т.М. у відрядженні.

Позивач під розписку повідомлений про те, що наступне судове засідання по справі № 910/21521/15 відбудеться 22.12.15. о 12:40 год.

Оскільки матеріали справи містять докази:

- належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні Господарського суду міста Києва справи № 910/21521/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» до Акціонерної компанії «Дорі-Дармон» про стягнення 354 143,02 дол. США, що еквівалентно 7 577 331,53 грн.;

- докази отримання відповідачем копії позовної заяви з доданими до неї документами, та

- заяву, якій позивач визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розгляд справи проводити без участі його повноваженого представника, суд не вбачає за доцільне вручати відповідачу судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на офіційну мову Республіки Узбекистан через компетентний суд Республіки Узбекистан, та зупиняти провадження у справі № 910/21521/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.15. поновлено провадження у справі № 910/21521/15 та призначено її до розгляду на 22.12.15.

В судовому засіданні 22.12.15. позивачем підтримано позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 22.12.15.не з'явився.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/21521/15.

В судовому засіданні 22.12.15. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За приписами п.1 Роз'яснення № 04-5/608 від 31.05.02. Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

За змістом п. 1 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

У відповідності до п. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92., яка ратифікована Україною 19.12.92. та Узбекистаном 06.05.93., компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін про передачу спору до суду.

Статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що спори, які виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України.

Крім того, за приписами ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно із п. 15.2 Контракту № EXP-468/15 від 20.05.15. спори підлягають передачі для розгляду до Господарського суду міста Києва. Спори розглядаються з урахуванням умов Контракту, в частині, неврегульованій ним - підлягають застосуванню «Міжнародні правила тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2010 року), а також матеріальне і процесуальне право України. Рішення суду остаточні та обов'язкові для виконання сторонами.

За таких обставин, за висновками суду, спір у справі № 910/21521/15 підлягає розгляду Господарським судом міста Києва на підставі норм українського права.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

20.05.15. між позивачем (далі - Продавець) та відповідачем (далі - Покупець) було укладено Контракт № EXP-468/15 (далі - Контракт), відповідно до умов якого (п. 1.1) Продавець зобов'язався передати у власність Покупця на умовах, об'ємі та порядку, передбаченому Контрактом, медикаменти (далі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його відповідно до умов Контракту.

Строк дії Контракту сторонами погоджено п. 16.1 з моменту встановлення на облік , після його підписання обома сторонами, і діє до 31.12.17., а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

Відповідно до п. 1.2 Контракту поставка Товару здійснюється на основі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію Товару та є невід'ємною частиною Контракту (далі - Спецтифікація). При цьому Покупець не має права відмовитись від Товару, узгодженого сторонами в Специфікації.

Загальна вартість товару згідно з п. 2.1 Контракту становить 1 000 000,00 доларів США.

Пунктом 3.1 Контракту сторони узгодили, що Товар поставляється на умовах СІР - Ташкент.

Відповідно до п. 5.1 Контракту оплата за Товар, що поставляється, здійснюється в доларах США за реквізитами Продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок Продавця з відстрочкою платежу 60 календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) в м. Києві чи авіатранспортної накладної (Air WA Ybill) в аеропорті Бориспіль.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, за висновками суду, внаслідок підписання Контракту сторонами було узгоджено істотні умови договору, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Київмедпрепарат» та Акціонерна компанія «Дорі-Дармон» набули взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами було підписано та скріплено печатками Специфікацію № 1 від 21.05.15. до Контракту на загальну суму зі знижкою - 354 143,02 доларів США.

Позивачем відповідачу було виставлено Інвойс № EXP-468/15-1 від 21.05.15. на вказану суму.

Відповідно до міжнародної транспортної накладної № 0770478 від 04.06.15., позивач здійснив поставку відповідачу Товару за Специфікацією № 1 до Контракту на суму 354 143,02 доларів США.

У відповідності до наявної в матеріалах справи електронної декларації № 100250003/2015/519587 та вантажної (ввізної) митної декларації № 26003/30.6.2015/0019327, товар пройшов митну процедуру в Україні та в Узбекистані.

Спір у справі виник в зв'язку з неоплатою відповідачем поставленого за Специфікацією № 1 до Контракту Товару на суму 354 143,02 доларів США.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За таких обставин, приймаючи до уваги зміст п. 5.1 Контракту, зобов'язання відповідача з оплати Товару, поставленого позивачем, мало бути виконано не пізніше 02.08.15.

Судом враховано, що відповідачем було визнано позовні вимоги в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов Контракту, приймаючи до уваги, що позов визнано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» та задоволення позову про стягнення 354 143,02 дол. США, що еквівалентно 7 577 331,53 грн.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерної компанії «Дорі-Дармон» (100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, 21, код 02027227) на користь Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 139; ідентифікаційний код 00480862) основний борг в сумі 354 143 (триста п'ятдесят чотири тисячі сто сорок три) долари США 02 центи та 73 080 (сімдесят три тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.12.15.

Суддя Т.М. Ващенко