ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р. Справа № 922/4654/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача:

ОСОБА_1 за довіреністю №294/03 від 07.12.2015 р.

відповідача:

ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 26.11.2015 р.

ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 15.09.2015 р.

третьої особи - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Будівельний торговий будинок" (вх. № 5051 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 08.10.15 у справі № 922/4654/15

за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк", м. Харків особі Харківського регіонального відділення АТ "Брокбізнесбанк", м. Харків

до ПрАТ "Будівельний торговий будинок" , м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" в особі Харківського регіонального відділення АТ "Брокбізнесбанк" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, приватного акціонерного товариства "Будівельний торговий будинок" заборгованість за кредитним договором № 6061-99 від 17.09.2008 р., укладеним з ОСОБА_4 в розмірі 213144,24 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 29.07.2015 р. еквівалентно 4702447,48 грн. та 542125,25 та складається з наступних сум:

- заборгованість по кредиту - 30522,39 дол. США - 673393,45 грн.;

- заборгованість по процентах за користування кредитом - 6074,84 дол. США - 134024,81 грн.;

- пеня за прострочення сплати основного зобовязання - 126415,70 дол. США - 2789018,32 грн.;

- штраф 20,00 грн. за кожний день прострочення сплати кредиту - 381820,00 грн.;

- пеня за прострочення сплати процентів - 25340,59 дол. США - 559071,14 грн.;

- штраф 20,00 грн. за кожний день прострочення сплати процентів - 116560,00 грн.;

- 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами - 2493,24 дол. США - 55006,55 грн.;

- неустойка за невиконання п. 4.2.6. кредитного договору № 6061-99 від 17.09.2008 р. - 16688,08 дол. США - 368177,06 грн.;

- штраф за невиконання п. 2.6. договору - 298,20 дол. США - 6578,97 грн.;

- штраф за невиконання п. 4.2. іпотечного договору № 6061-99-1 від 17.09.2008 р. - 5311,20 дол. США - 117177,18 грн.;

- штраф за невиконання п. 5.3. іпотечного договору № 6061-99-1 від 17.09.2008 р. - 43745,25 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.10.2015 року по справі № 922/4654/15 (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Будівельний торговий будинок" на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованість за кредитним договором №6061-99 від 17.09.2008 р., укладеним з ОСОБА_4, яка складається з заборгованості по кредиту - 30522,39 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 673393,45 грн.), заборгованості по процентах за користування кредитом - 6074,84 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 134024,81 грн.), пені за прострочення сплати основного зобов'язання - 126415,70 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 2789018,32 грн.), штрафу за кожний день прострочення сплати кредиту в сумі 381820,00 грн., пені за прострочення сплати процентів - 25340,59 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 559071,14 грн.), штрафу за кожний день прострочення сплати процентів в сумі 116560,00 грн.,- неустойку за невиконання п. 4.2.6. кредитного договору № 6061-99 від 17.09.2008 р. - 16688,08 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 368177,06 грн.), штраф за невиконання п. 2.6. договору - 298,20 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 6578,97 грн. Стягнуто з ПрАТ "Будівельний торговий будинок" (61007, м. Харків, вул. 2-ї П'ятирічки, 18, р/р 26004182 в ХОД "ОСОБА_5 Аваль", МФО 350589, код 23916532) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 73080,00 грн. судового збору.

В частині стягнення 3% річних в розмірі 2493,24 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 55006,55 грн., штрафу за невиконання п. 4.2. іпотечного договору № 6061-99-1 від 17.09.2008 р. - 5311,20 дол. США (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 117177,18 грн. та штрафу за невиконання п. 5.3. іпотечного договору № 6061-99-1 від 17.09.2008 р. (що станом на 29.07.2015 року еквівалентно 43745,25 грн.) - в позові відмовлено.

Відповідач не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Харківського регіонального відділення в задоволені позовних вимог у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя - ПрАТ "Будівельний торговий будинок", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та на неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Так, в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не взято до уваги положення ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 21.10.2015 р.

26.11.2015 р. за вх. № 15964 позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

16.12.2015 р. за вх. № 16974 позивачем надані додаткові пояснення в обгрунтування своїх заперечень

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила такі факти і відповідні їм правовідносини.

17.09.2008 р. між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 6061-99, згідно умов якого ОСОБА_4 було надано кредит в сумі 106224,00 дол. США із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16% річних та терміном користування по 17.09.2018 р. для придбання житлової квартири у новобудові, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Строк виконання зобовязання з повернення кредиту узгоджений сторонами в Додатку №1 до договору (графік погашення кредиту), який є невідємною частиною договору.

Відповідно до Додатку №1 до договору, кредит сплачується Позичальником шляхом перерахування щомісячних платежів до 14.09.2018 р.

Банк виконав свої зобовязання перед позичальником в частині видачі кредитних коштів, що підтверджено залученими до справи доказами та визнано відповідачем у справі.

В якості виконання забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором № 6061-99 від 17.09.2008 р. між банком та позичальником було укладено іпотечний договір № 6061-99-1 від 17.09.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 3205, згідно умов якого в іпотеку банку передано майнові права на обєкт незавершеного будівництва - 3-х-кімнатну квартиру під будівельним № 12 площею 132,78 м.кв., що знаходиться на 3-му поверсі в І секції житлового будинку № 36 за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів.

Згідно п. 3.1.3. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за договором в повному обсязі у випадках прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком понад два місяці. Банк надсилає письмове повідомлення позичальнику з відповідною вимогою. Після спливу 30 календарних днів та за умови, що порушення не усунуте, на 31 день після отримання позичальником вимоги термін повернення кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобовязаний сплатити наявну заборгованість за кредитом в повному обсязі.

Останні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено позичальником 15.05.2014 р. в сумі 500 дол. США, станом на 25.09.2014 р. за ним рахувалася заборгованість в розмірі 32 168, 56 дол. США.

25.09.2014 р. позивач направив на адресу позичальника направив вимогу про погашення суми боргу за кредитом № 054-09/780 на суму 32 168,56 дол. США.

Після отримання вимоги позичальник свої зобовязання за кредитним договором не виконував та систематично не сплачував відсотки за користування кредитом та не здійснив повернення кредиту.

В забезпечення повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, комісій та штрафних санкцій, між позивачем та АТ "Будівельний торговий будинок" (реорганізоване в приватне акціонерне товариство "Будівельний торговий будинок") 17.09.2008 р. було укладено договір поруки № 6061-99-2, згідно якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати всім своїм майном за виконання ОСОБА_4 всіх його зобовязань перед кредитором, що виникають з умов кредитного договору № 6061-99 від 17.09.2008 р. в повному обсязі.

Дані обставини стали підставою подання позову, який судом першої інстанції було задоволено у повному обсязі, з чим не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Підстави припинення поруки встановлені ст. 559 ЦК України.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. В разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору.

Можливість дострокового настання строку виконання кредитного зобовязання прямо передбачена кредитним договором.

Так, відповідно до п. 3.1.3. Кредитного договору № 6061-99 від 17.08.2008 року (Додаток № 5) ОСОБА_5 має право вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості у разі:

- прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком понад 2 (два) місяці;

- незгоди позичальника з пропозицією банка про зміну процентної ставки за користування кредитом та/або не підписання ним відповідної додаткової угоди згідно умов цього договору;

- виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що позичальник не виконає свої зобов'язання за цим договором;

- неподання позичальником на вимогу банку, даних, що стосуються його

фінансового стану або подання позичальником недостовірної інформації;

- невиконання або неналежне виконання позичальником вимог п. 4.2.6.цього договору.

Для реалізації цього права банк надсилає письмове повідомлення позичальнику із відповідною вимогою. Після спливу 30 календарних днів та за умови, що порушення не усунуте, на 31 календарний день після отримання позичальником такої вимоги термін повернення кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобов'язаний сплатити наявну заборгованість за кредит в повному обсязі.

25.09.2014 року у зв'язку з невиконанням належним чином умов кредитного договору, що проявляється у несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитними коштами та утворенням заборгованості на адресу позичальника - ОСОБА_4 АБ «Брокбізнесбанк» направило вимогу про погашення суми боргу за кредитом № 054-09/780 про дострокове повернення строкової заборгованості за кредитом та простроченою заборгованістю за нарахованими процентами за користування кредитом протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання цієї вимоги (Додаток № 6). На 31 (тридцять перший) календарний день після отримання позичальником такої вимоги термін повернення кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобов'язаний сплатити наявну заборгованість в повному обсязі.

Представники позивача в ході вирішення спору наполягали на тому, що вимога від 25.09.2014 р. не є вимогою про дострокове виконання грошового зобовязання.

Однак, проаналізувавши текст зазначено вимоги, колегія суддів дійшла висновку про те, що дана вимога є вимогою про дострокове повернення заборгованості.

Так, зміст даної вимоги свідчить про те, що підставою її направлення є саме п. 3.1.3 кредитного договору, який регламентує дострокове повне виконання зобовязання. Жодного іншого правового обґрунтування дана вимога не містить.

Передостанній абзац вимоги містить про сплату заборгованості за кредитним договором в цілому, а не в певній сумі.

В судовому засіданні представники позивача зазначали, що посилання на п. 3.1.3. було внесено до тексту вимоги з метою «інформування боржника про можливість застосування такого пункту договору».

Однак колегія суддів звертає увагу, що таке твердження представників позивача прямо суперечить його юридичним діям: якщо пристати на правову позицію позивача і припустити, що вимога від 25.09.2014 р. не є вимогою про дострокове виконання зобовязання, то з огляду на встановлений договором строк повернення кредиту (2018 рік), позивач не мав юридичного права звертатися до суду в 2015 р. із позовом про стягнення повної суми заборгованості та штрафних санкцій.

Між тим, аналіз позовної заяви свідчить про те, що позивач вимагає дострокового виконання кредитного зобовязання в повному обсязі. Цього факту не заперечували і представники позивача.

Жодної іншої вимоги позивач на адресу боржника не направляв така вимога у матеріалах справи відсутня, а представники позивача пояснили суду, що ніякої іншої вимоги банком не направлялося.

Подання позову про повне дострокове стягнення заборгованості без направлення вимоги є неможливим в силу приписів ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Оскільки сторонами в п. 3.1.3. договору встановлено, що для реалізації права на дострокове стягнення банк надсилає письмове повідомлення позичальнику із відповідною вимогою і строк платежу всієї суми заборгованості по кредиту наступає після спливу 30 календарних днів та за умови, що порушення не усунуте, то подання позову із вимогою про дострокове повне стягнення заборгованості можливе тільки за умови попереднього направлення вимоги в порядку зазначеного пункту договору.

В судовому засіданні представник позивача зробив заяву, що позовна вимога про дострокове стягнення кредиту подана без направлення вимоги в порядку п. 3.1.3. кредитного договору, а саме позов поданий відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає право кредитора стягнути кредит в повному обсязі в разі прострочення боржником періодичного платежу.

В цій частині колегія суддів зазначає, що правова позиція позивача не ґрунтується на законі.

Так, ч.2 ст.1050 ЦК передбачає право, а не обовязок кредитора щодо дострокового стягнення кредиту.

В силу принципу свободи договору (ст. 3, 627 ЦК України) реалізація цивільного права відбувається на розсуд сторони.

Згідно ч.3 ст. 3 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Оскільки норма ст. 1050 ЦК України не забороняє відступлення від її положень і суть правовідносин не створює обовязковості цієї норми для сторін, колегія суддів вважає, що п. 3.1.3. кредитного договору відповідає приписам закону і є обовязковим для виконання сторонами договору.

Позивач даний пункт договору не оспорював і не визнавав недійсним у судовому порядку.

Таким чином, аналіз зазначених обставин справи у сукупності свідчить про те, п. 3.1.3. є обовязковим для виконання сторонами договору, а вимога від 25.09.2014 р. є саме вимогою про дострокове виконання зобовязання.

Граничний строк виконання цього зобов'язання (враховуючи, що повідомлення про вручення поштового відправлення датовано 26.09.2014 р. і з урахуванням положень п. 3.1.3. кредитного договору) є 27.10.2014 року.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строки, встановлені ст. 559 ЦК України витікають і у разі настання строку виконання кредитного зобовязання достроково.

Як свідчать матеріали справи, з позовною заявою АБ «Брокбізнесбанк» звернувся лише 13.08.2015р., про що свідчить відтиск штемпелю господарського суду Харківської області за вих. № 1634/15 про прийом позовної заяви з додатками, тобто за межами строку дії поруки (за межами строку, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобовязання).

Беручи до уваги граничний строк виконання зобов'язання позичальником за Кредитним договором від 17.09.2008р. № 6061-99 (27.10.2914 року) порука за договором поруки № 6061-99-3 від 17.09.2008 року припинилася на підставі ст. 559 ЦК України з наступного дня після спливу шестимісячного строку, тобто з 28.04.2015 року.

Дана правова позиція також викладена постанові Верховного суду України від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14, в якій зазначено, що умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а оскільки банк відповідно до умов кредитного договору змінив строк виконання основного зобов'язання, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів повинні бути встановлені в межах шести місяців від дня настання цього строку (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14).

Також, у постанові Верховного суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-Г70цс13 суд дійшов висновку про те, що непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, й обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

При винесенні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та невірно застосовані норми матеріального права, тому це рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 та пункту 10 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову, в якій має бути, зокрема, зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів керується положеннями статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 80, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Будівельний торговий будинок" на рішення господарського суду Харківської області від 08.10.15 у справі № 922/4654/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.10.15 у справі № 922/4654/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, пр. Перемоги, 41, р/р 10 в НБУ по м. Києву та Київській області, МФО 321024, код 19357489) на користь приватного акціонерного товариства "Будівельний торговий будинок" (61007, м. Харків, вул. 2-ї Пятирічки, 18, р/р 26004182 в ХОД "ОСОБА_5 Аваль", МФО 350589, код 23916532) 80388,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні судові накази.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.