ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Справа № 917/1772/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Ільїн О.В., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 19.11.2015 року),

відповідача не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.5435П/1-38) на рішення господарського суду Полтавської області від 29.10.2015 року

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Босеск", с.Мар'янівка, Гребінківський район, Полтавська область

про звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про звернення стягнення на майно товариства з обмеженою відповідальністю Босеск, а саме: борошномельний комплекс SUPER-A 1500, зерноскидач ЗМ-60, лінія для виробництва макаронних виробів, прес макаронний вакуумний, шафи сушильні в кількості 4 штуки, автоводонапріна установка DAB AD M/M EUROINOX 40/80 М, чавунний котел Radon RD-14, вимірювач ] деформації клейковини ВДК-М (ИДК-М), вимірювач білості борошна БЕЛ 13-1 (БЕЛИЗ-1), мінілабраторія вимірювання вологості ЛВВЗ-1 (ЛИВЗ-1), пневматичний конвеєр SUC 200 Е, машина для зшивання мішків, циркуляційний насос TOP-S-65/1, циркуляційний насос RS-30/3E, циркуляційний насос 5-25/ЗЕ, ваги РП-200, дизель-генератор УД 6/50, дизель-І генератор УД6/100, візок гідравлічний, - в рахунок погашення заборгованості приватного сільськогосподарського підприємства Ярина в сумі 988 275,48грн., у т.ч. 799 408,40 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 94 527,30 грн. простроченої заборгованості за процентами, 84 741,20 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту та 9 598,58 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів шляхом проведення публічних торгів у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, встановленою висновком судової експертизи.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.10.2015 року у справі № 917/1772/15 (суддя Кльопов І.Г.) в позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання 24.12.2015 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча його представник був присутній в судовому засіданні 15.12.2015 року та належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, про що свідчить підпис його представника на повідомленні про відкладення розгляду справи (а.с.119).

Крім того, ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 року, якою розгляд справи було відкладено на 24.12.2015 року, направлялась на адресу відповідача, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали, і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України та відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

24.06.2014 року між ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" (заставодержатель) та ТОВ "Босеск" (заставодавець) укладено договір застави обладнання №02/ЗО-49/КЛ-0614 (далі-договір застави) (а.с.19).

Відповідно до п.1.1 договору застави, у порядку та на умовах, передбачених цим договором, заставодавець передає, а заставодержатель приймає в заставу обладнання в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобовязань боржника Приватного сільськогосподарського підприємства «Ярина» (боржник) за кредитним договором (про надання відновлюваної кредитної лінії) №49/КЛ-0614 від 24.06.2014 року, укладеним між заставодержателем та боржником, в тому числі: щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів, штрафних санкцій, комісій, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, у розмірах, випадках, у строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором.

Пунктом 1.1 кредитного договору №49/КЛ-0614 від 24.06.2014 року визначено, що банк на умовах, передбачених цим договором, відкриває позичальнику (ПСП «Ярина») відновлювальну відкличну кредитну лінію, в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти на умовах: загальний ліміт кредитування за кредитною лінією - 2 000 000,00 грн.; кредитна лінія відкривається з 24.06.2014 р. по 30.04.2015 р. (а.с.12).

Згідно п.2.1 договору застави, заставою у повному обсязі забезпечуються вимоги заставодержателя щодо повернення боржником до 30.04.2014р. кредиту в сумі 2 000 000 грн.; сплати щомісячних процентів за користування кредитом у розмірі 26% річних; у разі порушення умов кредитного договору сплати штрафні санкції, що передбачені кредитним договором відшкодувати збитки та витрати, іншу заборгованість, що може виникнути у ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" у зв'язку із укладенням та виконанням кредитного договору; інших прав та обов'язків, які випливають із Кредитного договору.

Предметом застави згідно цього договору є обладнання, а саме технологічне обладнання в кількості 22 одиниці, характеристика та детальний опис якого міститься в додатку №1, який є невідємною частиною цього договору (п.3.1 договору застави).

В Додатку №1 до договору застави визначено, що предметом застави є: борошномельний комплекс SUPER-A 1500, зерноскидач ЗМ-60, лінія для виробництва макаронних виробів, прес макаронний вакуумний, шафи сушильні в кількості 4 штуки, автоводонапріна установка DAB AD М/М EUROINOX 40/80 М, чавунний котел Radon RD-14, вимірювач деформації клейковини ВДК-М (ИДК-М), вимірювач білості борошна БЕЛІЗ-1 (БЕЛИЗ-1), мінілабраторія вимірювання вологості ЛВВЗ-1 (ЛИВЗ-1), пневматичний конвеєр SUC 200 Е, машина для зшивання мішків, циркуляційний насос TOP-S-65/1, циркуляційний н сос RS-30/3E, циркуляційний насос 5-25/ЗЕ, ваги РП-200 дизель-генератор УД 6/50, дизель-генератор УД6/100, візок гідравлічний КТ-20.

Вартість вказаного майна становить 3 100 000 грн. (п.3.3 договору застави).

Відповідно до п.3.4 договору застави, предмет застави залишається у володінні та користуванні ТОВ "Босеск" та знаходиться за адресою: Київська обл., Яготинський район, с Сулимівка, вул.Кравченка, 103.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що свої зобов'язання за кредитним договором №49/КЛ-0614 від 24.06.2014 року, укладеним з ПСП «Ярина» він виконав повністю, надав кредит згідно заяв останнього.

Однак, як далі вказує позивач, ПСП Ярина свої зобовязання за кредитним договором не виконало, у звязку із чим станом на 18.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 893 935,70 грн., в тому числі 799 408,40 грн. - заборгованості з кредиту (прострочена) та 94 527,30 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

Крім того, позивач зазначає, що за несвоєчасне повернення кредиту, ним нараховано пеню за у розмірі 84 741,20 грн., та за несвоєчасне сплату процентів пеню у розмірі 9 598,58 грн. на підставі п.п. 9.2, 9.3, 9.4 Кредитного договору.

Таким чином, за таких обставин, позивач звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на майно ТОВ Босеск в рахунок погашення заборгованості ПСП Ярина в сумі 988 275,48 грн., у т.ч. 799 408,40 грн. простроченої заборгованості з кредиту, 94 527,30 грн. простроченої заборгованості з процентів, 84 741,20 грн. заборгованості з пені за несвоєчасне повернення кредиту та 9 598,58 грн. заборгованості з пені за несвоєчасну сплату процентів, шляхом проведення публічних торгів у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, встановленою висновком судової експертизи.

Колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 584 ЦК України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Колегія суддів зазначає, що в п. 7.3 договору застави сторони узгодили порядок звернення стягнення на предмет застави: заставодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет застави, якщо відповідно до п.5.1.17 цього договору, протягом 30 календарних днів боржником та (або) заставодавцем не буде виконане повідомлення з вимогою про усунення порушенням боржником умов кредитного договору та (або) заставодавцем умов цього договору.

Відповідно до п.5.1.17 договору застави, заставодавець зобовязаний задовольнити вимоги заставодержателя, викладені у письмовому повідомленні (далі- повідомлення) заставодержателя з вимогою про усунення порушених боржником умов кредитного договору та (або) заставодавцем умов цього договору протягом 30 календарних днів з дати його отримання.

При цьому, в п.9.4 договору застави сторони узгодили, що всі повідомлення, вимоги, що надсилаються сторонами згідно з цим договором, в тому числі повідомлення, оформлюються в письмовій формі, підписуються уповноваженим представником сторони або печаткою її відокремленого підрозділу та направляються за допомогою поштового звязку, рекомендованими листами, повідомленням про вручення або вручаються іншій стороні (уповноваженому представнику) особисто.

В п.7.7.1.1 договору застави зазначено, що заставодержатель набуває право на продаж предмета застави, якщо протягом 30 календарних днів заставодавець не задовольнить вимоги, викладені у повідомленні заставодержателя про усунення порушень кредитного договору або виконання порушеного зобовязання, визначеного в п.2.1 та п.2.2 цього договору та (або) умов цього договору.

Таким чином, умовами укладеного сторонами договору застави передбачено обовязок заставодержателя направити повідомлення з вимогою про усунення порушення боржником умов кредитного договору та (або) заставодавцем умов цього договору.

В п.9.4 договору застави сторони узгодили порядок направлення такого повідомлення.

Однак, позивач, всупереч вказаним умовам договору застави, не надав суду доказів звернення до відповідача (іпотекодавця) або до боржника (ПСП «Ярина») із вимогою про усунення порушень умов кредитного договору №49/КЛ-0614 від 24.06.2014 року та сплати кредиту і процентів за його користування.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з умов пункту 7.3 договору застави, право позивача розпочати звернення стягнення на предмет застави, виникає лише у випадку, якщо протягом 30 календарних днів ні боржником ні заставодавцем не буде усунено порушення умов кредитного договору.

Враховуючи, що повідомлення з вимогою про усунення порушень умов кредитного договору, позивачем ні боржнику, ПСП «Ярина», ні заставодавцю, ТОВ «Босеск», направлено не було, колегія суддів приходить до висновку про недотримання позивачем процедури звернення стягнення на предмет застави, яка передбачена договором, що є підставою для відмови в позові.

Колегія суддів приймає також до уваги, що відповідачем до матеріалів справи заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 12.10.2015 року у справі 3761/23270/15-ц за позовом ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» до ОСОБА_2, яким з відповідача, на підставі укладеного з ПСП «Ярина» договору поруки №03/П-49/КЛ-0614 від 24.06.2014 року, стягнуто заборгованість за кредитним договором №49/КЛ-0614 від 24.06.2014 року в розмірі 988275, 48 грн., в тому числі: 799408,40 грн. заборгованість по кредиту (прострочена), 94527,30 грн. - прострочена заборгованість з процентів, 84741,20 грн. заборгованість з пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9598,58 грн. заборгованість з пені за несвоєчасну сплату процентів.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на п.5.1.17 договору застави, в якому зазначено, що положення цього пункту договору не перешкоджає заставодержателю здійснити звернення стягнення на предмет застави, без попереднього повідомлення заставодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження, псування чи втрату предмета застави. При цьому, загроза можливої втрати предмету застави, на думку позивача, підтверджується актом перевірки майна, що передано в заставу ПСП «Ярина» від 08.04.2015 року, в якому зазначено, що в огляді пшениці та обладнання робочій групі банку відмовлено.

Колегія суддів приймає до уваги, що виходячи з приписів п.5.1.17 договору застави, передумовою для звернення стягнення на предмет застави без письмового повідомлення є встановлення факту загрози знищення, пошкодження, псування чи втрати предмету застави.

Однак, позивачем не надано доказів, які підтверджують такі обставини, зокрема, щодо неналежного зберігання предмету застави або намірів відповідача здійснити його відчуження.

Акт перевірки майна від 08.04.2015 року (а.с.29), на який посилається позивач, не підписаний представником відповідача, а отже, не може бути беззаперечним доказом відмови відповідача в огляді предмету застави. Слід також звернути увагу, що бланком вказаного акту було передбачено тільки підписи представників позивача та ПСП "Ярина" та не було передбачено підпис представника ТОВ «Босеск».

При цьому, в тексті акту вказано, що при прибутті на виробничу базу ТОВ «Босеск» робочою групою банку не отримано доступу до огляду обладнання, працівники, що знаходились біля виробничого приміщення, відмовились себе ідентифікувати, але повідомили, що обладнання знаходиться в приміщенні.

Таким чином, із акту не вбачається, що ТОВ «Босеск», а саме його керівні органи (директор), відмовили позивачу в огляді обладнання.

В матеріалах справи відсутні докази письмового звернення позивача до відповідача з вимогою про огляд предмету застави, або доказів письмової відмови відповідача в такому огляді.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про те, що позивач вживав заходів для огляду предмету застави, а відповідачем в такому огляді було відмовлено.

Також колегія суддів зазначає про помилковість позиції позивача стосовно того, що відсутність згоди відповідача на огляд предмету застави є підставою для звернення стягнення на предмет застави без письмового повідомлення, оскільки такі дії можуть бути вчинені лише у разі наявності загрози знищення, пошкодження, псування чи втрати предмету застави, як і передбачено сторонами в договорі застави. Саме ці обставини мають бути доведені позивачем.

Судова колегія також приймає до уваги, у разі виникнення загрози загибелі, пошкодження чи зменшення вартості предмета закладу не з вини заставодержателя останній на підставі частини другої статті 46 Закону України «Про заставу» вправі вимагати його заміни, а за відмови заставодавця виконати цю вимогу - достроково звернути стягнення на предмет закладу. У зв'язку з цим він повинен подати докази звернення до заставодавця з такою вимогою і відсутності згоди заставодавця виконати її; таким доказом може бути копія відповідного листа (телеграми, телефонограми тощо) та документ, що підтверджує його надіслання заставодавцю, або письмова відмова заставодавця (аналогічна правова думка міститься в п.8.12 розяснення Вищого арбітражного суду України №02-5/602 від 24.12.1999 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням Закону України «Про заставу»).

Однак, позивачем не надано доказів звернення до відповідача з вимогою про заміну предмету застави, у звязку із виникненням загрози його загибелі, пошкодження чи зменшення вартості.

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Полтавської області.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 29.10.2015 року у справі №917/1772/15 прийняте при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, пунктом 1 статті 103, статтею 105 ГПК України колегія, суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 29.10.2015 року у справі №917/1772/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 29.12.2015 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Черленяк М.І.