КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Справа№ 20/078-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі Буць А.Б.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник за довіреністю від 21.09.2015 року;

від відповідача: не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії «ОСОБА_2 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.11.2015 року

у справі № 20/078-12 (суддя Бабкіна В.М.)

за заявою Дочірньої компанії «ОСОБА_2 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу у справі

за позовом Дочірньої компанії «ОСОБА_2 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Бучатепломережа»

про стягнення 48 326, 10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.12.2012 року у справі № 20/078-12 позовні вимоги Дочірньої компанії ОСОБА_2 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального підприємства Бучатепломережа про стягнення 48326,10 грн. задоволено повністю.

15.01.2013 року Господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 20/078-12.

Вподальшому, до Господарського суду Київської області 19.10.2015 року звернулась Дочірня компанія ОСОБА_2 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України із заявою № 31/13-3822 від 09.10.2015 року про поновлення строку для предявлення наказу про примусове виконання рішення до виконання, а також про видачу дублікату наказу Господарського суду Київської області від 15.01.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2015 року заяву Дочірньої компанії «ОСОБА_2 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу Господарського суду Київської області від 15.01.2013 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати. Визнати причини пропуску строку предявлення наказу Господарського суду Київської області від 15.01.2013 року до виконання поважними та видати дублікат наказу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи суд першої інстанції фактично ухилився від дослідження усіх обставин справи з метою всебічного та обєктивного розгляду справи та надав перевагу доказам однієї сторони, що є грубим порушенням ст. 43 ГПК України.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Дочірньої компанії «ОСОБА_2 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» по справі № 20/078-12 передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_3 головуюча, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 року справу № 20/078-12 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_3 (головуюча), ОСОБА_5, ОСОБА_4 та призначено до розгляду на 08.12.2015 року.

У судове засідання 08.12.2015 року представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 08.12.2015 року підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення в обгрунтування своєї правової позиції.

Крім того, представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У звязку із зазначеним, колегія суддів задовольнила клопотання позивача про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року відкладено розгляд справи до 23.12.2015 року та зобовязано Відділ державної виконавчої служби Бучанського міського управління надати додаткові відомості по справі.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 року, у звязку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, справу № 20/078-12 передано до розгляду колегії суддів у складі: ОСОБА_3 (головуюча), ОСОБА_5Ю, ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 року, справу № 20/078-12 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_3 (головуюча), ОСОБА_5Ю, ОСОБА_1

Представник позивача у судовому засіданні 23.12.2015 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 23.12.2015 року не зявився про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 N 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Зазначена відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Дана позиція, також викладена в п.32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України».

Приймаючи до уваги наявність на ухвалі від 08.12.2015 року штампу канцелярії господарського суду про відправку процесуальних документів учасникам судового процесу, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи пятнадцятиденний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу та те, що про дату та час судового засідання учасники апеляційного провадження були повідомлені належним чином, направленими на їх адресу копіями ухвали суду, а також те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, колегія апеляційного господарського суду прийняла рішення про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлений.

Частиною першою статті 120 цього Кодексу встановлено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Звертаючись до суду із заявою про визнання причин пропуску строку предявлення наказу Господарського суду Київської області від 15.01.2013 року № 20/078-12 до виконання поважними та поновлення строку предявлення наказу до виконання, а також про видачу дублікату наказу, заявник зазначає, що він 09.04.2013 року направив на адресу відділу виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження № 31/10-1632 з примусового виконання зазначеного наказу.

Не отримавши, а ні постанови про відкриття виконавчого провадження, а ні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, ДК «ОСОБА_2 України» звернулась до відділу виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції із заявою від 03.06.2015 року № 31/13-1956 щодо надання інформації про хід виконавчого провадження.

14.09.2015 року на адресу ДК «ОСОБА_2 України» від відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції надійшов лист від 16.06.2015 року № 688/03-31/15, в якому зазначено, що 27.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Пунктом 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим законом.

Так, заявник зазначає, що наказ суду на адресу ДК «ОСОБА_2 України» від відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції не надходив.

Крім того, заявник зазначає, що строк предявлення виконавчого документа пропущений не з вини стягувача, оскільки наказами НАК «Нафтогаз України» від 23.03.2012 року № 76, від 22.08.2014 року № 244, від 05.03.2015 року № 70 та від 30.09.2014 року № 319 затверджені нові організаційні структури ДК «ОСОБА_2 України», а тому в ДК «ОСОБА_2 України» постійно відбувалися зміни в організації підприємства.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Беручи до уваги, що строк предявлення наказу від 15.01.2013 року на примусове виконання рішення у справі № 20/078-12 встановлений до 29.12.2013 року, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлені строки вчинення виконавчих дій, зокрема, статтею 25 цього Закону встановлений строк прийняття до виконання виконавчого документу і відкриття виконавчого провадження та надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу та боржникові, ДК «ОСОБА_2 України», зважаючи на проведення змін в організаційній структурі компанії, мала можливість і повинна була, як сторона виконавчого провадження (стягувач), за відсутності, як стверджує заявник, інформації щодо проведення виконавчих дій по примусовому виконанню наказу у справі № 20/078-12, скористатись передбаченими статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» правами.

Однак, колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого наказу, який є виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ Господарського суду Київської області на виконання рішення від 10.12.2012 року був виданий судом 15.01.2013 року та дійсний для пред'явлення до 29.12.2013 року.

Згідно ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник

Частиною 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Колегією суддів встановлено, що наказами НАК «Нафтогаз України» від 23.03.2012 року № 76, від 22.08.2014 року № 244, від 05.03.2015 року № 70 та від 30.09.2014 року № 319 затверджені нові організаційні структури ДК «ОСОБА_2 України», а тому в ДК «ОСОБА_2 України» постійно відбувалися зміни в організаційній структурі підприємства.

Крім того, як зазначалося вище, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом наказу надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу, суд першої інстанції не витребував у відділу державної виконавчої служби докази належного відправлення стягувачу оригіналу наказу.

При цьому, на запит апеляційного суду, відділ державної виконавчої служби докази належного надсилання позивачу постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу наказу, не надав.

Також, колегією суддів встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал наказу Господарського суд Київської області від 15.01.2013 року № 20/078-12, виданий на виконання рішенням Господарського суду Київської області від 10.12.201 року до ДК «ОСОБА_2 України» НАК «Нафтогаз України» від відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції за період 2013 2015 р. не надходили, а тому колегія суддів приходить до висновку, що він є таким, що втрачений. Зазначене підтверджується довідками ДК «ОСОБА_2 України» НАК «Нафтогаз України» № 31/13-3821 від 09.10.2015 року та № 31/13-4784 від 23.12.2015 року.

До того ж, апеляційний суд зазначає, що всупереч приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України, відповідач самостійно судове рішення не виконав.

За таких підстав, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції помилковим та таким, що фактично позбавляє позивача права на виконання судового рішення, гарантованого Конституцією України. Прийнявши оскаржувану ухвалу господарський суд фактично унеможливив виконання прийнятого ним же судового рішення і поставив під сумнів обов'язковість його виконання.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що при винесені ухвали від 05.11.2015 року у справі № 20/078-12 Господарським судом Київської області було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала від 05.11.2015 року скасуванню, а заява позивача про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 15.01.2013 року у справі № 20/078-12 та видачу дубліката наказу задоволенню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії «ОСОБА_2 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.11.2015 року № 20/078-12 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.11.2015 року № 20/078-12 скасувати.

3. Поновити строк для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Київської області № 20/078-12 від 15.01.2013 року.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати дублікат наказу № 20/078-12.

5. Стягнути з Комунального підприємства «Бучатепломережа» (08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 4-А; ) на користь Дочірньої компанії «ОСОБА_2 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ) 1 218, 00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Матеріали справи № 20/078-12 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

ОСОБА_1