УХВАЛА

24.12.2015Справа № 910/5115/15-г

за заявою про за позовом Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» відстрочку виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 року у справі №910/5115/15-г Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд»
до про Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» стягнення 249 834 грн. 63 коп.
Суддя Чинчин О.В.

Представники:

від Позивача: не зявились;

від Відповідача (Заявника): ОСОБА_1 (представник за Довіреністю);

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд»» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про стягнення 249 834 грн. 63 коп.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2015 року у справі №910/5115/15-г (суддя Домнічева І.О.) позов задоволено повністю та стягнуто з Публічного акціонерного товариства Трест Київпідземшляхбуд-2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Київоздоббуд 195 327 грн. 54 коп. основного боргу, 47 073 грн. 94 коп. інфляційних втрат, 7 433 грн. 15 коп. 3% річних та 4 996 грн. 69 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 у справі № 910/5115/15-г апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2" залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2015 по справі № 910/5115/15-г - без змін.

17.06.2015 року на виконання Рішення суду від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г господарським судом міста Києва було видано Наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.09.2015 у справі № 910/5115/15-г касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 у справі № 910/5115/15-г - без змін.

08.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» Заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 08.12.2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/5115/15-г, у звязку з відпусткою судді Домнічевої І.О.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/5115/15-г передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.12.2015 року прийнято до розгляду Заяву Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г, призначено судове засідання на 24.12.2015 року.

23.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду Заяви у звязку з неможливістю направити представника до судового засідання та підготувати і направити обґрунтовані пояснення на Заяву про відстрочку виконання рішення суду. Крім того, зазначив, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.10.2015 року у справі №910/5115/15-г (суддя Головатюк Л.Д.) у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г вже було відмовлено, а тому вказане є підставою для припинення провадження у справі на підставі п.2 ст. 80 ГПК України.

В судовому засіданні 24.12.2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» підтримав подану Заяву відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г, просив суд її задовольнити. В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 21.12.2015 р. уповноваженій особі підприємства Позивача ухвали суду від 10.12.2015 року.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Позивач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Що стосується Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» про відкладення розгляду справи, Суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статті 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Подане Позивачем клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника Позивача в судове засідання, задоволенню не підлягає, оскільки чинне законодавство не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво юридичної особи в суді та зважаючи на те, що про дату судового засідання Позивача було попереджено заздалегідь, а отже, у нього було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду.

Що стосується посилань Позивача на необхідність припинення провадження у справі №910/5115/15-г за заявою Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г на підставі ч.2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, Суд зазначає наступне.

Згідно з п. 7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Частиною 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Як встановлено Судом, ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.10.2015 року у справі №910/5115/15-г (суддя Головатюк Л.Д.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 року, у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г було відмовлено.

Проте, за наслідками дослідження матеріалів справи судом встановлено відмінність між обставинами, якими Публічне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд 2» обґрунтовує свої вимоги про розстрочку виконання рішення у первісній заяві та повторній, що свідчить про відсутність однакових підстав спору та, відповідно, унеможливлює застосування п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України до даних правовідносин, оскільки вказані у цій нормі умови повинні бути наявними в їх сукупності.

За таких обставин, незважаючи на те, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» в судове засідання не зявився, за висновками суду, неявка учасника судового спору не перешкоджає розгляду Заяви по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні Заяви Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про відстрочку виконання рішення суду з наступних підстав.

Частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 р.).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обовязок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно зясувати обставини, які мають значення для справи.

Однак, Суд зазначає, що Публічним акціонерним товариством «Трест Київпідземшляхбуд 2» в Заяві про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г не доведено наявність обставин, в розумінні частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, з якими повязана можливість відстрочення виконання рішення. Так, Суд не приймає до уваги баланси (звіти про фінансовий стан) за 30.06.2014 р., 30.06.2015 р., І півріччя 2015 р., І півріччя 2014 р., оскільки вони не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Як вбачається з Балансу (звіту про фінансову діяльність) Відповідача на 30.06.2015 р., активи Публічного акціонерного товариства Трест Київпідземшляхбуд-2 на кінець звітного періоду складають 164 913 000 грн. 00 коп., що значно перевищують наявну в нього, відповідно до рішення господарського суду м. Києва від 12.05.2015 р. заборгованість перед Позивачем у розмірі 254 831 грн. 32 коп., про відстрочку сплати якої просить Відповідач.

Крім того, Суд зазначає, що Відповідачем не додано до матеріалів справи належних та допустимих доказів того, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку, зміняться в майбутньому після можливого відстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що у поданій Відповідачем заяві про відстрочку виконання рішення не вказано, які саме виняткові випадки/обставини має бути враховано судом, та не доведено наявність таких обставин, що вказує на її безпідставність.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому, тяжке фінансове становище та нерентабельність господарської діяльності не є тими виключними обставинами, які дають підстави для розстрочення виконання судового рішення, якщо важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Пункт 1 ст. б Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, що, зважаючи на положення ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Суд зазначає, що Відповідачем всупереч вимог ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів на підтвердження тяжкого майнового стану, загрозу його банкрутства, а також на підтвердження відсутності коштів на банківських рахунках і майна Відповідача для можливості надання відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г, оскільки загально відомий факт про фінансово економічну кризу не є такою підставою.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду.

За таких обставин, заява Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86 та 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

В задоволенні Заяви Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд 2» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. по справі №910/5115/15-г відмовити повністю.

Суддя О.В. Чинчин