ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015р. Справа № 914/3453/15

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „Волиньагрохолдинг, с. Маяки, Луцький район, Волинська область

до відповідача: Приватного підприємства „Агролеон - Захід, м. Жовква, Львівська область

про: скасування стягнення 15177,30 грн. пені, інфляційних витрат та 3 % річних

Суддя Артимович В.М.

Секретар судового засідання Струк Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник.

Судом розяснено права і обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, в тому числі право заявляти відводи. Відводу складу суду не заявлено. Технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, оскільки відповідного клопотання заявлено не було.

Суть спору: на розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Волиньагрохолдинг, с. Маяки, Луцький район, Волинська область, надалі позивач, до Приватного підприємства „Агролеон - Захід, м. Жовква, Львівська область, надалі відповідач, про скасування стягнення 15177,30 грн. пені, інфляційних витрат та 3 % річних. Також позивач просить суд зупинити виконавче провадження від 05.08.2015 р. за № 48326122 на час розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 02.10.2015 р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, судове засідання призначено на 28.10.2015 р.

15.10.2015 р. на розгляд суду представник відповідача надав відзив на позовну заяву.

12.11.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням продовжити строк розгляду справи.

16.11.2015 р. представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи та про зміну позовних вимог з проханням стягнути з відповідача ПП «Агролеон-Захід» 15177,30 грн. пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

27.11.2015 р. відповідач подав лист про відсутність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю „Волиньагрохолдинг перед Приватного підприємства „Агролеон - Захід та долучення документів до матеріалів справи. Відповідач провив відмовити в задоволенн6і позову.

В засідання суду 09.12.2015 р. зявилися представники позивача та відповідача, надали пояснення по суті справи. Позивач просив прийняти до розгляду заяву про зміну позовних вимог від 04.11.2015 р. за № 295.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач просить суд на час розгляду справи по суті зупинити виконавче провадження від 05.08.2015 р. за № 48326122.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В абзаці 2 пункту 3 даної постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись із проханням про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач за допомогою належних і допустимих доказів не обґрунтував необхідність та доцільність вжиття заходу до забезпечення позову, не долучив документів про хід даного виконавчого провадження станом на дату подання позовної заяви до суду, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження від 05.08.2015 р. за № 48326122.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано на розгляд суду заяву про зміну позовних вимог з проханням винести рішення про стягнення з відповідача 15177,30 грн. пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Враховуючи те, що вказану заяву позивачем подано після початку розгляду господарським судом справи по суті, суд вважає за необхідне залишити вказану заяву від 04.11.2015 р. за № 295 без розгляду.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.01.2015 р. у справі № 914/3926/14 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньагрохолдинг на користь Приватного підприємства Агролеон Захід 100000,00 грн. основного боргу, 3448,30 грн. 3% річних, 19454,01 грн. втрат від інфляції, 4876,71 грн. пені та 2575,58 грн. судового збору, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньагрохолдинг та Приватного підприємства Аква-Біл на користь Приватного підприємства Агролеон Захід 1000,00 грн. пені; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р. рішення господарського суду Львівської області від 14.01.2015 року у справі № 914/3926/14 залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньагрохолдинг» без задоволення.

Як стверджує позивач на стадії апеляційного провадження сторони врегулювали спір у позасудовому порядку та уклали договір від 05.05.2015 р., відповідно до п. п. 2.1, 2.2 сторона -2 (ТзОВ «Волиньагрохолдинг») визнає за собою суму боргу в розмірі 100000,00 грн. основного боргу та 15177,30 грн. пені, інфляційні витрати та три проценти річних згідно договору купівлі-продажу №1093 від 13.03.2013 р., та відмовляється від апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 14.01.2015 р. у справі № 914/3926/14, про що подає відповідну заяву до Львівського апеляційного господарського суду. Сторона 2 зобов?язується сплатити визнаний нею борг згідно наступного графіку проплат: до 31.05.2015 р. 6000,00 грн., до 30.06.2015 р. 6000,00 грн., до 31.07.2015 р. 44000,00 грн., до 31.08.2015 р. 44000,00 грн., до 30.09.2015 р. 15177,30 грн.

Станом на 01.09.2015 р. позивачем сплачено коштів в сумі 100680,00 грн. Відповідач звернувся до ДВС Луцького районного управління юстиції з заявою від 16.07.2015 р. про відкриття виконавчого провадження на всю суму боргу, що складає 130354,60 грн.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що останній просить суд винести рішення про скасування стягнення з ТОВ «Волиньагрохолдинг» 15177,30 грн. пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

В свою чергу відповідач у відзиві зазначає, що позивачем порушено строки оплати боргу відповідно до договору від 05.05.2015 р., а тому Приватне підприємство „Агролеон - Захід звернулось до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу у справі № 914/3926/14.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, заслухавши доводи та заперечення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Щодо обраного позивачем способу захисту своїх прав при зверненні з позовом до суду про скасування стягнення з ТзОВ „Волиньагрохолдинг 15177,30 грн. пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, рішенням господарського суду Львівської області від 14.01.2015 р. у справі № 914/3926/14 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньагрохолдинг на користь Приватного підприємства Агролеон Захід 100000,00 грн. основного боргу, 3448,30 грн. 3% річних, 19454,01 грн. втрат від інфляції, 4876,71 грн. пені та 2575,58 грн. судового збору, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньагрохолдинг та Приватного підприємства Аква-Біл на користь Приватного підприємства Агролеон Захід 1000,00 грн. пені; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р. рішення господарського суду Львівської області від 14.01.2015 року у справі № 914/3926/14 залишено без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньагрохолдинг - без задоволення.

Способи захисту цивільного права визначені статтею 16 ЦК України, яка встановлює їх перелік, зокрема згідно із вказаною статтею способи захисту цивільних прав та інтересів визначені наступні: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, передбаченим в договорі або в законі. Аналогічні положення містяться і в ст. 20 ГК України.

Такий спосіб захисту цивільного права, як скасування стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних, у встановленому нормою ст. 16 Цивільного кодексу України переліку не зазначений. Сторонами не вказано інших законодавчих актів, які б передбачали такий спосіб захисту цивільного права або інтересу, як скасування стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Позивач при заявлені позову також не довів відповідність, вибраного ним способу захисту цивільного права нормам чинного цивільного законодавства.

Однією з основних засад судочинства згідно ст. 129 Конституції України є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом (ч. 2 ст. 82 ГПК України).

У зв'язку з обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав та інтересів в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Повне рішення складено 14.12.2015 року.

Суддя Артимович В.М.