КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Справа№ 910/19451/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Хомічов І.О. (довіреність №01-01/1882 від 05.08.2015 р.)

від відповідача - Примак О.В. (довіреність б/н від 12.10.2015 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Київського національного університету технологій і дизайну

на рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2015 р.

у справі №910/19451/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Київського національного університету технологій і дизайну

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КІОД-І»

про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Київський національний університет технологій і дизайну звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КІОД-І» про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні належними позивачу приміщеннями №24 загальною площею 170,6 кв.м, №25 загальною площею 38,9 кв.м, №26 загальною площею 10,5 кв.м, переходом між гуртожитком №7 та прибудовою загальною площею 22,0 кв.м та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Лейпцігська, №16.

28.10.2015 р. представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просив суд:

- з метою усунення перешкод у користуванні майном, що належить Київському національному університету технологій і дизайну забезпечити доступ ( прохід ) до приміщення № 1 площею 16,3 кв.м., № 2 площею 14,9 кв.м., № 3 площею 15,8 кв.м., № 4 площею 17,6 кв.м., № 5 площею 17,2 кв.м., № 6 площею 34,6 кв.м, № 7 площею 10,5 кв.м., що розташовані у цокольному поверсі гуртожитку № 7 за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16; звільнити вказані приміщення від будь - якого майна та обладнання; передати ключі від дверей; розблокувати входи до вказаних приміщень;

- звільнити земельну ділянку площею 0,7454 га кадастровий номер 8000 000 000:82:186:0008, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16 від самочинно збудованих об'єктів транспортних засобів, майна та обладнання відповідача та осіб, пов'язаних з ним трудовими, цивільними, господарськими та будь - якими іншими правовідносинами;

- усунути перешкоди у користуванні названою земельною ділянкою;

- демонтувати шлагбаум та не перешкоджати в'їзду транспортних засобів Київського національного університету технологій і дизайну;

- не перешкоджати на вказаній земельній ділянці будь-якій діяльності Київського національного університету технологій і дизайну в тому числі студентам, викладачам та співробітникам університету в організації відпочинку, заняття спортом та проведення занять (а.с.39).

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.10.2015 р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято без врахування та з'ясування всіх обставин справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.09.2007 р. між Київським національним університетом технологій і дизайну (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КІОД-І» (інвестором) був укладений інвестиційний договір №б/н, відповідно до умов якого інвестор зобов'язався за рахунок власних та/або залучених коштів інвестувати проведення робіт з реконструкції (надбудови двох додаткових мансардних поверхів, загальною площею 3600 квадратних метрів) п'ятиповерхового будинку гуртожитку №7, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, № 16 і оформити всі необхідні документи для введення об'єкта в експлуатацію.

Згідно п. 3.3 інвестиційного договору № б/н від 12.09.2007 р. інвестиції погашаються шляхом оформлення у власність відповідача нежилої будівлі загальною площею 1814,8 кв.м., яка прибудована до гуртожитку № 7, а також нежилих приміщень загальною площею 1790 кв.м. цокольного поверху гуртожитку № 7.

Відповідно до п. 3.4 вказаного договору, нежилі будівлі і приміщення, визначені у п. 3.3 договору, можуть передаватися інвестору поетапно, в міру внесення відповідного об'єму інвестицій. Передача оформлюється актом приймання-передачі, який складається і підписується сторонами.

Згідно акта прийому-передачі від 22.11.2011 р. позивачем передано відповідачу нежилу будівлю загальною площею 1814,8 кв.м., яка прибудована до гуртожитку № 7, а також нежилі приміщення загальною площею 748,7 кв.м. цокольного поверху гуртожитку № 7, а відповідач передав позивачу приміщення двох надбудованих поверхів гуртожитку загальною площею 2563,5 кв.м., а також нежилі приміщення загальною площею 737,40 кв.м.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідачем самовільно зайняті та використовується у підприємницькій діяльності наступні приміщення: приміщення № 24 загальною площею 170,6 кв.м., приміщення № 25 загальною площею 38,9 кв.м., приміщення № 26 загальною площею 10,5, кв.м.

Зазначене, як стверджує позивач, підтверджується актом проведення перевірки Державної фінансової інспекції України від 11.02.2013 р. № 031-30/320.

Також позивач зазначає, що відповідач самовільно використовує асфальтовану частину земельної ділянки, яка належить позивачу (зі сторони вул. Старонаводницької) площею 1392,6 кв.м., яка використовується під паркувальні місця для автомобілів «Імексбанку» та готелю «Чорне море», у зв'язку з чим заблоковано доступ до гуртожитку, вивіз сміття та постільної білизни, доступу пожежних машин та машин швидкої допомоги.

Проте, в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано доказів того, що відповідач самовільно використовує спірні приміщення, а також асфальтовану частину земельної ділянки, яка належить позивачу (зі сторони вул. Старонаводницької) площею 1392,6 кв.м.

В матеріалах справи міститься довідка Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 10.06.2013 р. № 05-5/1221, яка підписана представниками зазначеного Міністерства про те, що відповідач самовільно займає спірні приміщення.

При цьому, позивач звернувся з вказаним позовом до суду у липні 2015 р., тобто через два роки після проведення обстеження приміщень та складання довідки щодо фактичного використання приміщень та асфальтового покриття гуртожитку № 7.

Щодо посилань позивача на те, що самовільне зайняття відповідачем спірних приміщень та їх використання останнім у підприємницькій діяльності підтверджується актом проведення перевірки Державної фінансової інспекції України від 11.02.2013 р. № 031-30/230, копію якого додано до апеляційної скарги та на який є посилання в додатках до позовної заяви, то вказаний акт судом до уваги не приймається, оскільки останній датований лютим 2013 року, а з даним позовом до суду позивач звернувся у липні 2015 року.

Таким чином, позивачем не надано належних документів, які б підтверджували самовільне зайняття відповідачем нерухомого майна, що належить Київському національному університету технологій і дизайну на момент звернення з даним позовом до суду, а також доказів того, що відповідачем заблокований доступ до гуртожитку на протязі двох років.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято без врахування та з'ясування всіх обставин справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2015 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київського національного університету технологій і дизайну залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2015 р. у справі №910/19451/15 залишити без змін.

Справу №910/19451/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун