РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/26790/15

За позовом Приватного підприємства «ОСОБА_1 століття Плюс»

до Дочірнього підприємства «Готельний комплекс «Турист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур»

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 керівник;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 03.11.2015р.

В судовому засіданні 14 грудня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В жовтні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства ОСОБА_1 століття Плюс (позивач) до Дочірнього підприємства Готельний комплекс Турист Приватного акціонерного товариства Укрпрофтур (відповідач) про стягнення 7 560,00 грн. основного боргу, 658,00 грн. пені та 33,06 грн. річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору підряду за актом надання послуг № 103 від 22.06.2015 року.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/26790/15. Розгляд справи призначено на 09.11.2015р.

06.11.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

06.11.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 09.11.2015р., не відбулось у звязку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. розгляд справи призначено на 25.11.2015р.

В судовому засіданні 25.11.2015р. у справі оголошено перерву до 14.12.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 року між Дочірнім підприємством «Готельний комплекс «Турист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» (замовник) та Приватним підприємством «ОСОБА_1 століття Плюс» (підрядник) укладено усний договір підряду про монтаж тонувальної плівки на вітрини готелю (далі Договір). За умовами вказаного договору строк оплати виконаних робіт складає 3 дні з дати підписання акту виконаних робіт.

На виконання умов Договору замовником здійснено передоплату в розмірі 17 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку.

22.06.2015 року сторонами складено Акт надання послуг № 103 відповідно до якого позивачем виконано відповідачу роботи з монтажу тонувальної плівки на вітрини готелю на суму 24 650,00 грн.

21.07.2015 року підрядник звернувся замовника із вимогою № 15/07-1 від 15.07.2015 року, у якій просив сплатити заборгованість за Договором в розмірі 7 650,00 грн.

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору підряду за актом надання послуг № 103 від 22.06.2015 року, у останнього виникло зобовязання оплатити 7 560,00 грн. основного боргу, 658,00 грн. пені та 33,06 грн. річних.

Відповідач у відзиві зазначив, що через 5 місяців експлуатації вітрин, на яких було здійснено монтаж тонувальної плівки ним виявлено недоліки, у звязку із чим ціна виконаних робіт підлягає пропорційному зменшенню на суму 7 560,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем виконано роботи монтажу тонувальної плівки на вітрини готелю на суму 24 650,00 грн., а відповідачем здійснено часткову оплату таких робіт на суму 17 000,00 грн. Доказів оплати виконаних робіт у більшому розмірі відповідачем суду не представлено.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що сторони погодили, що строк оплати виконаних робіт складає 3 дні з дня підписання акту надання послуг № 103 від 22.06.2015 року, що не заперечувалось відповідачем у відзиві, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити вартість виконаних робіт до 25.06.2015 року включно, у звязку із чим позовна вимога про стягнення 7 560,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом відхиляються твердження відповідача про те, що недоліки, виявленні у виконаних позивачем роботах є підставою для пропорційного зменшення ціни робіт на суму 7 560,00 грн., оскільки суд надає критичної оцінки акту про виявлені недоліки від 20.11.2015 року, складений відповідачем, у звязку із тим, що зазначений документ складено 20.11.2015 року, тобто вже після звернення позивача із вимогою про оплату 7 560,00 грн. вартості виконаних робіт.

Щодо позовних вимог про стягнення 658,00 грн. пені та 33,06 грн. річних, суд повідомляє наступне.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання за Договором, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 32,93 грн. річних за наступним розрахунком.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
756026.06.2015 - 17.08.2015533 %32.93

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У своїй постанові від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" пленум Вищого господарського суду України, з метою однакового і правильного розгляду господарськими судами справ зі спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, постановив надати роз'яснення за яких, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

З урахуванням того, що сторонами в Договорі не визначено розміру та бази нарахування пені за несвоєчасне виконання замовником взятих на себе зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, тобто не конкретизовано виду відповідальності замовника за порушення останнім умов Договору, а позивачем не визначено і не зазначено обов'язок та умови сплати пені з боку замовника в силу вимог певного законодавчого акту, зважаючи на те, що нарахування пені в такому випадку здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", недоведеною є позовна вимога про стягнення з замовника 658,00 грн. пені за невиконання останнім грошового зобов'язання щодо оплати виконаних робіт за Договором підряду.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС "ТУРИСТ" Приватного акціонерного товариства "УКРПРОФТУР" (02002, м.Київ, вулиця Р.Окіпної, будинок 2; ідентифікаційний код 14353417) на користь Приватного підприємства "ОСОБА_1 ПЛЮС" (41300, Сумська обл., Кролевецький район, місто Кролевець, вулиця Гвардійська, будинок 73, ідентифікаційний код 32149065), грошові кошти: 7 560,00 грн. (сім тисяч пятсот шістдесят гривень) основного боргу, 32,93 грн. (тридцять дві гривні 93 копійки) річних та 1 120,85 грн. (одна тисяча сто двадцять гривень 85 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.12.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало