РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Справа № 924/283/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №74 від 28.04.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 районного споживчого товариства, смт.Ярмолинці Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від 21.10.15 р. у справі № 924/283/15 (головуючий суддя Кочергіна Р.В., суддя Заярнюк І.В.,

суддя Радченя Д.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка", м.Київ

до ОСОБА_2 районного споживчого товариства, смт.Ярмолинці Хмельницької області

про стягнення 237265грн. 94коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.10.2015р. у справі №924/283/15 позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка" до ОСОБА_2 районного споживчого товариства смт. Ярмолинці про стягнення 237365,94грн. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 районного споживчого товариства на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка" 55954,50грн. - заборгованості за кредитом, 115185,92грн. - заборгованості за відсотками, 1476,10грн. - пені за відсотками, 5819,38грн. - 3% річних за тілом кредиту, 7794,52грн. - 3% річних за відсотками, 18402,53грн. - інфляційних втрат на тіло кредиту, 32535,14грн. - інфляційних втрат на відсотки.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 районного споживчого товариства в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3560,49грн..

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Ярмолинецьке районне споживче товариство звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права;

- стверджує, що в рішенні суду першої інстанції помилково вказано, що відповідно до платіжних доручень відповідач здійснював перерахування коштів з позичкового рахунку №02 на рахунки контрагентів відповідача на суму 490464,43грн.;

- зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про суму наданих кредитних коштів. Судом не враховано норму ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України, де встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, позивачем надано виписку з рахунку №02, з якого вбачається рух коштів, однак будь-яких документів, які б підтверджували факт здійснення операцій, передбачених п.1.10 договору не надано;

- покликається на те, що місцевим господарським судом зроблено помилковий висновок щодо факту укладення додаткової угоди №1 від 20.09.2010р.;

- вказує на те, що про наявність додаткової угоди відповідачу стало відомо лише у судовому засіданні. Також, у відповідача відсутній її примірник;

- не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем вчинено дії, що направлені на схвалення правочину, оскільки останній в жодному документі, в тому числі платіжному, не зазначив, що кошти сплачуються на виконання умов додаткової угоди;

- зауважує, що судом не враховано, що виписки з особових рахунків №3252, №3252 взагалі жодного відношення до договору не мають, оскільки їх статус в договорі не визначений.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.11.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 08.12.2015р..

03.12.2015р. та 07.12.2015р. до суду на електронну адресу та поштою від позивача надійшов письмовий відзив від 03.12.2015р. №1465 на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 21.10.2015р. у справі №924/283/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 районного споживчого товариства - без задоволення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.12.2015р..

Також, 17.12.2015р. на поштову адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення від 15.12.2015р. №1485 до відзиву на апеляційну скаргу. Крім того, у вказаних поясненнях позивач просив розглядати апеляційну скаргу за відсутності його представника.

В судове засідання 22.12.2015р. представник позивача не з'явився.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.12.2015р. підтримала доводи апеляційної скарги, письмових пояснень по справі та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 21.10.2015р. у справі №924/283/15 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представника позивача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останнього.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Ярмолинецьке районне споживче товариство звернулось до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка" з заявою від 23.02.2008р. на одержання відновлювальної кредитної лінії в розмірі 500000,00грн.(а.с.96, т.1).

06.03.2008р. між ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" (банк) та ОСОБА_2 районним споживчим товариством (позичальник) укладено договір відновлюваної кредитної лінії №2 (далі - договір), згідно п.1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 якого банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитну лінію на суму 500000,00грн. на умовах, зазначених у даному договорі. Заборгованість за кредитом не може перевищувати 500000,00грн. Термін кредитування - 3 роки. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 05.03.2011р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку (а.с.18-21, т.1).

Сторонами договору передбачено, що плата за кредит (проценти та комісії): за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 20% річних. При цьому, за користування кредитними коштами понад встановлений термін процентна ставка встановлюється в розмірі 25% річних (п.1.7.1 договору).

Відповідно до п.1.7.2 договору, проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику згідно умов даного договору, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку.

Згідно п.1.7.3 договору сторони передбачили, що нараховування процентів здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом 24, 25, 26 числа поточного місяця. При цьому відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту) до повного погашення заборгованості за кредитом включно за методом факт/факт.

Пунктом 1.7.4 договору сторони встановили, що сплата відсотків здійснюється щомісячно до 30 (31) числа кожного місяця та при остаточному погашенні кредиту - за фактичне використання кредитних коштів на рахунок №02 в ХРФ "Укоопспілка" м.Хмельницький.

У відповідності до п.1.10 договору, кредит надається шляхом: зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №01 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням, або сплати платіжних документів позичальника з позичкового рахунку №02 у порядку, визначеному чинним законодавством та нормативними актами Національного банку України.

Згідно п.1.11 договору, сторони погодили наступну черговість погашення позичальником грошових зобов'язань за даним договором:

1) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення);

2) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення);

3) строкові проценти;

4) строкові комісії;

5) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце простроченню

6) строкова сума основного боргу;

7) штрафні санкції за цим договором.

У випадку перерахування грошових коштів на погашення кредиту та /або проценти у порушення вищевказаної черговості з вини Позичальника, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти Позичальника, що надійшли, у відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок по відповідних рахунках.

Відповідно до розділу 3 договору, банк зобов'язується відкрити позичковий рахунок №02 для видачі кредиту та надати кредит позичальнику відповідно до умов даного договору.

Також сторонами визначено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості (п.7.1 договору).

Строк дії даного договору встановлюється з дня укладання цього договору і до повного погашення суми кредиту та плати за кредит (п.9.5 договору).

Згідно п.9.9 договору, банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості позичальника відповідно до вимог НБУ та умов договору. У випадку наявності суперечок між сторонами в якості письмових доказів невиконання зобов'язань позичальника, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан, первинні документи (платіжні доручення позичальника), надані банком і т.д., якщо позичальник не доведе недійсність наданих банком документів або не надасть інших доказів виконання зобов'язань.

У п.10.1 договору, сторони домовилися про договірне списаним банком з рах.01 позичальника, що відкритий в ХРФ АБ "Укоопспілка": нарахованих процентів, комісій, погашення заборгованості за кредитом при настанні термінів виконання позичальником зобов'язань і в розмірах, визначених у цьому кредитному договорі.

Договір відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток.

В подальшому, додатковою угодою від 28.03.2009р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. сторони внесли зміни до п.1.7.1, виклавши його в наступній редакції: за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 25% річних. При цьому, за користування кредитними коштами понад встановлений термін процентна ставка встановлюється в розмірі 30% річних (а.с.22, т.1).

Додаткова угода від 28.03.2009р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. підписана сторонами та скріплена відбитками їх печаток.

Постановою правління Хмельницької облспоживспілки №202 від 29.04.2009р. призначено тимчасово виконуючим обов'язки голови правління ОСОБА_2 районного споживчого товариства ОСОБА_3 з правом першого підпису на всіх грошових та банківських документах з 30.04.2009р.(а.с.174, т.1).

20.09.2010р. в.о. голови правління ОСОБА_2 районного споживчого товариства ОСОБА_3 звернувся до ПАТ ХРФ "Акціонерний банк "Укоопспілка" із заявою №436 про збільшення ліміту по договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. до 124000,00грн. та встановлення ставки в розмірі 18% річних (а.с.95, т.1).

Додатковою угодою №1 від 20.09.2010р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р., внесено зміни до п.п.1.1 та 1.7.1, та викладено їх в наступній редакції: банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитну лінію на суму 654000,00грн. на умовах, зазначених у даному договорі. За використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється на рівні 18% річних (а.с.169, т.2).

Додаткова угода №1 від 20.09.2010р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток.

Надалі, в.о. голови правління ОСОБА_2 районного споживчого товариства П.Ф. ОСОБА_3 звернувся до ПАТ ХРФ "Акціонерний банк "Укоопспілка" із заявою, у якій просить видати кредит в розмірі 136071,00грн. згідно додаткової угоди №1 від 20.09.2010р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. (а.с.94, т.1).

Відповідно до меморіального ордеру №300 (№1559430) від 23.09.2010р. банком перераховано на позичковий рахунок ОСОБА_2 РСТ №01 136000,00грн. з призначенням платежу "поповнення обігових коштів згідно ордеру-розпорядження кредитного відділу №3 від 23.09.2010р." (а.с.44, т.2).

Згідно розпорядження директора філії банку від 23.09.2010р. та меморіального ордеру №310 (№1559464) кошти в сумі 134415,00грн. з позичкового рахунку ОСОБА_2 РСТ №01 перераховано на рахунок №02 з призначенням платежу "погашення відсотків за кредит згідно розпорядження кредитного відділу від 23.09.2010р."(а.с.45-46, т.2).

У відповідності до розпорядження директора філії від 28.09.2010р. та меморіального ордеру №302 (№1560975) кошти в сумі 520,00грн. з позичкового рахунку ОСОБА_2 РСТ №01 перераховано на рахунок №02 з призначенням платежу "погашення кредиту згідно розпорядження кредитного відділу від 28.09.2010р."(а.с.48-49, т.2).

23.09.2010р. позивачу відповідачем подано заяву, у якій останній просив нараховані відсотки по договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. з 23.09.2010р. дозволити сплатити в кінці терміну погашення кредиту (а.с.35, т.3).

Також, між сторонами укладено додаткову угоду №2 від 23.09.2010р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р., якою внесено зміни до п.1.7.4, виклавши його в наступній редакції: відсотки, які будуть нараховані за період з 23.09.2010р. сплатити в кінці терміну погашення кредиту (а.с.170, т.2).

Додаткова угода №2 від 23.09.2010р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. підписана сторонами та скріплена відбитками їх печаток.

Розпорядженнями директора ПАТ ХРФ "Акціонерний банк "Укоопспілка" від 04.10.2010р. кошти з рахунку 01 ОСОБА_2 районного споживчого товариства в сумі 1077,00грн. направлено на погашення кредиту по рах.02, що підтверджується меморіальним ордером №300 (№1564009) від 04.10.2010р. (а.с.51-52, т.2).

Постановою правління Хмельницької облспоживспілки №356 від 14.12.2010р. призначено головою правління ОСОБА_2 районного споживчого товариства ОСОБА_3 з правом першого підпису на всіх грошових та банківських документах з 14.12.2010р. (а.с.175, т.1).

05.03.2011р. відповідачем подано заяву на пролонгацію кредиту, у якій він просить відстрочити термін погашення кредиту в сумі 564867,00грн. строком на 12 місяців у зв'язку з тимчасовими фінансовими труднощами (а.с.5, т.2).

Додатковою угодою №3 від 05.03.2011р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. сторони внесли зміни до п.1.4, виклавши його в наступній редакції: банк надає позичальнику відстрочку строку погашення кредиту в сумі 564867,00грн. строком до 04.03.2012р. (а.с.171, т.2).

Додаткова угода №3 від 05.03.2011р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. підписана сторонами та скріплена відтисками їх печаток.

09.03.2011р. відповідачем подано до ПАТ ХРФ "Акціонерний банк "Укоопспілка" заяву №72 на пролонгацію кредиту, у якій просив продовжити на один рік дію договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р.. Також, на заяві міститься резолюція директора Хмельницької філії АБ "Укоопспілка" ОСОБА_4 про узгодження та продовження договору (а.с.90, т.3).

Постановою правління Хмельницької облспоживспілки №212 від 04.07.2011р. звільнено з посади голови правління ОСОБА_2 районного споживчого товариства ОСОБА_3 з 06.07.2011р. (а.с.151, т.2).

Згідно протоколу №31 засідання правління ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" від 20.12.2012р. вирішено припинити діяльність Хмельницької філії ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" шляхом її ліквідації, останнім днем роботи філії вважати 22.02.2013р. (а.с.95, т.3).

Додатковою угодою від 01.02.2014р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. сторони внесли зміни в розділ 1 договору та виклали його в наступній редакції:

"Проценти за користування кредитом нараховуються Банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються Позичальником виходячи із встановленої Банком фіксованої процентної ставки у розмірі 22% річних.

Проценти за користування кредитом нараховуються в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця (включно), а також в день кінцевого терміну повернення кредиту.

Проценти сплачуються Позичальником щомісячно, в період, що починається з останнього робочого дня поточного місяця по п'ятий календарний день наступного місяця (включно), а також в день остаточного повернення кредиту.

Якщо п'ятий календарний день місяця наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, припадає на вихідний чи неробочий день, то кінцевим строком для сплати процентів є наступний після нього робочий день.

Проценти за грудень місяць нараховуються Банком з останнього робочого дня попереднього місяця по останній календарний день грудня місяця в передостанній робочий день грудня та сплачуються Позичальником не пізніше останнього робочого дня цього ж місяця.

Позичальник сплачує проценти шляхом перерахування коштів на рахунок №3332, відкритий в АБ "УКООПСПІЛКА", код Банку 322625.

У випадку прострочення Позичальником виконання зобов'язань по погашенню кредиту, проценти за користування кредитом продовжують нараховуватись до повного погашення заборгованості по кредиту." (а.с.26, т.1).

Додаткова угода від 01.02.2014р. до договору відновлюваної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. підписана сторонами та скріплена відбитками їх печаток.

Також, до матеріалів справи долучено копію заяви про вчинення кримінального правопорушення вих.№777 від 20.04.2015р., адресовану УМВС України у Хмельницькій області з приводу відсутності архіву електронної бази даних Хмельницької регіональної філії банку. У заяві зазначено, що після ліквідації Хмельницької регіональної філії Банку в останній день роботи Філії 22.02.2013р. сервер Хмельницької регіональної філії Банку був переданий в Хмельницьке відділення банку та переналаштований для роботи з програмним комплексом Банку, а також налаштований як файловий сервер Хмельницького відділення Банку, оскільки до Хмельницького відділення були закріплені Кам'янець - Подільське відділення №1, Кам'янець - Подільське відділення №2 та Чернівецьке відділення Банку. Технічне завдання з реорганізації Хмельницької регіональної філії Банку у Хмельницьке відділення полягало в переведенні залишків на рахунках та даних контрагентів, станом на кінець дня 22.02.2013р. Таким чином, було сформовано базу даних залишків на рахунках та даних контрагентів станом на кінець дня 22.02.2013р. та передано в програмний комплекс Банку. Однак, архів електронної бази даних Хмельницької регіональної філії Банку було втрачено. В зазначених діях вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, ч.1 ст.367 КК України, ч.1 ст.264 КК України.

Згідно відповіді Хмельницького міського відділу міліції УМВС України в Хмельницькій області №7394 від 07.05.2015р. в ході проведеної перевірки встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення.

Крім того, позивачем, на підтвердження суми боргу по кредиту, долучено виписки про рух коштів по рахунку відповідача, платіжні доручення про перерахування коштів, баланси відповідача.

Так, відповідно до платіжних доручень відповідач здійснював перерахування коштів з позичкового рахунку №02 на рахунки контрагентів та отримував кошти на суму 490464грн. 43коп., а саме: за 12.03.2008р. на загальну суму 391224,41грн.; за 17.03.2008р. на загальну суму 14183,50грн.; за 18.03.2008р. на суму 2497,70грн.; за 20.03.2008р. на загальну суму 3094,20грн.; за 26.03.2008р. на загальну суму 5812,57грн.; за 27.03.2008р. на загальну суму 3587,92грн.; за 31.03.2008р. на загальну суму 6612,80грн.; за 03.04.2008р. на суму 3000,00грн.; за 07.04.2008р. на загальну суму 6560,80грн.; за 08.04.2008р. на загальну суму 6500,00грн.; за 15.04.2008р. на загальну суму 40842,18грн.; за 05.05.2008р. на загальну суму 6548,35грн. (а.с.10-42, т.2).

За ордерами-розпорядженнями №1 від 13.03.2008р., №3 від 18.03.2008р., №4 від 20.03.2008р., №4 від 26.03.2008р., №5 від 28.03.2008р., №6 від 02.04.2008р., №7 від 08.04.2008р., №8 від 09.04.2008р., №9 від 15.04.2008р., №10 від 06.05.2008р. загальний розмір перерахування коштів з позичкового рахунку №02 на рахунки контрагентів відповідача склав 208857,22грн. (ст.84-93, т.1).

Відповідно до сальдової відомості по рахунку відповідача №02 станом на 28.11.2008р. борг по кредиту складає 495820грн., нараховані відсотки станом на 23.02.2009р. 16236,87грн., станом на 25.03.2009р. нараховані відсотки 24794,86грн. (а.с.99-112, т.3).

Випискою по позичковому рахунку відповідача №02 підтверджено борг по кредиту в розмірі 495820,00грн. станом на 01.01.2009р..

У розділі ІІІ Поточні зобовязання, рядку 500 "короткострокові кредити банків" балансу відповідача на 01.01.2009р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 200тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 496тис.грн.

У розділі ІІІ Поточні зобовязання, рядку 500 "короткострокові кредити банків" балансів відповідача на 01.04.2009р., 01.07.2009р., 01.10.2009р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 496тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 496тис.грн..

У розділі ІІІ Поточні зобовязання, рядку 500 "короткострокові кредити банків" балансів відповідача на 01.01.2010р., 01.04.2010р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 495,8тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 495,8тис.грн..

Випискою по рахунку №02 про рух коштів по кредиту за період з 01.11.2010р. по 05.12.2011р., станом на 27.10.2011р. підтверджується заборгованість по кредиту в сумі 566523,00грн. та станом на 31.03.2011р. в розмірі 564867,00грн..

У розділі ІІІ Поточні зобовязання, рядку 500 "короткострокові кредити банків" балансу відповідача на 01.07.2010р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 495820,00грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 488820,00грн.; балансу відповідача на 01.10.2010р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 496тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 624тис.грн.; балансу відповідача на 01.01.2011р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 496тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 565тис.грн.; балансу відповідача на 01.04.2011р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 565тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 565тис.грн.; балансу відповідача на 01.07.2011р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 565тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 565тис.грн.; балансу відповідача на 01.10.2011р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 565тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 565тис.грн.; балансу відповідача на 31.12.2011р. на початок звітного період відображено заборгованість в сумі 564,9тис.грн., на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 564,9тис.грн..

У звязку з ліквідацією філії та згортанням залишків балансових рахунків, 22.02.2013р. залишок та рух коштів позичкового рахунку №02 переведено на рахунок №3252.

Відповідно до виписки по рахунку №3252 за період з 22.02.2013р. по 09.04.2015р., підтверджується, що станом на 22.02.2013р. за відповідачем рахувалася заборгованість по кредиту в розмірі 69567,00грн., а станом на 12.06.2014р. заборгованість по кредиту становила 57954,50грн..

У розділі ІІІ Поточні зобовязання, рядку 1600 "короткострокові кредити банків" балансів та звітів про фінансового-господарську діяльність відповідача за 31.03.2014р., 30.06.2014р. на кінець звітного періоду відображено заборгованість в сумі 58тис.грн..

Надалі, 12.06.2014р. прострочену заборгованість по кредиту в сумі 57954,50грн. переведено з рахунку №3252 на рахунок №3252 (який згідно Плану рахунків та Інструкції про його застосування відкрито для обліку простроченої заборгованості).

Випискою по рахунку №3252 підтверджується рух коштів відповідача по сплаті кредиту за період з 12.06.2014р. по 30.03.2015р.. Так, станом на 30.03.2015р. сума боргу по кредиту становить 55954,00грн..

Вказана сума заборгованості також підтверджується балансом відповідача за 2014р. та наданою відповідачем випискою по рахунку №3252 за період з 01.07.2014р. по 29.07.2014р..

В підтвердження нарахованих відсотків за користування кредитними коштами позивачем надано виписки по рахунку №02 за період з 13.03.2008р. по 22.02.2013р. (дата ліквідації філії).

У виписці зазначено, що залишок відсотків в сумі 132617,55грн. по рахунку №02 станом на 22.02.2013р. переведено на рахунок №3252 у звязку з згортанням залишків балансових рахунків (а.с.100-105, т.2).

Випискою по рахунку №3252 підтверджується рух коштів відповідача по нарахуванню та сплаті відсотків по кредиту за період з 22.02.2013р., при цьому нараховані до сплати та прострочені відсотки переносяться на рахунок №3252 (який згідно Плану рахунків та Інструкції про його застосування відкрито для обліку простроченої заборгованості).

Випискою по рахунку №3252 підтверджується рух коштів відповідача по нарахуванню та сплаті прострочених відсотків по кредиту за період з 12.06.2014р..

У відповідності до виписки по рахунку №3252 станом на 06.03.2015р. сума боргу по відсоткам становить 115185,92грн..

Правлінням Національного банку України винесено постанову №39 від 22.01.2015р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка" до категорії неплатоспроможних (а.с.31, т.1).

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №12 від 22.01.2015р. вирішено розпочати з 23.01.2015р. процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Запроваджено тимчасову адміністрацію. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 (а.с.30, т.1).

27.01.2015р. тимчасовою адміністрацією ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" винесено наказ №34, згідно п.9 якого припинена діяльність Хмельницького відділення ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" (а.с.120-121, т.1).

17.02.2015р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" надіслано на адресу відповідача письмову вимогу про усунення порушень від 16.02.2015р., у якій просить погасити заборгованість в розмірі 236528,28грн.. Направлення вимоги підтверджується описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв'язку №9915 від 17.02.2015р. (а.с.32-33, т.1).

Відповідно до довідок №557 від 26.03.2015р. та №740 від 14.04.2015р., виданих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" заборгованість відповідача перед позивачем складає 241861,09грн., з яких: 55954,50грн. - кредит; 115185,92грн. - прострочені проценти; 5116,12грн. - пеня за проценти; 18591,87грн. - інфляційні втрати на заборгованість за кредитом; 32535,14грн. - інфляційні втрати на заборгованість за процентами; 5824,09грн. - 3% річних від простроченого кредиту; 8653,45грн. - 3% річних від прострочених відсотків.

Постановою правління Національного банку України від 22.04.2015р. постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати "Акціонерний банк "Укоопспілка" (а.с.138, т.2).

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №83 від 23.04.2015р. вирішено розпочати з 23.04.2015р. процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка". Цим рішенням, а також наказом фонду гарантування вкладів фізичних осіб №136 від 23.04.2015р. призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 на 1 рік (а.с.137, т.2).

Відповідно до довідок №813 від 27.04.2015р. та №948 від 26.05.2015р. виданих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" заборгованість відповідача перед позивачем складає 237365,94грн., з яких 55954,50грн. - заборгованості за кредитом, 115185,92грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими станом на 23.02.2015р., 1476,10грн. - пені за відсотками, 5824,09грн. - 3% річних за тілом кредиту за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р., 7798,32грн. - 3% річних за відсотками за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р., 18591,87грн. - інфляційних втрат на тіло за період з 05.03.2012р. по 23.03.2015р., 32535,14грн. - інфляційних втрат на відсотки за період з 01.02.2012р. по 23.03.2015р. (а.с.47, 172, т.2).

Згідно довідки №64 від 31.03.2015р. ОСОБА_2 районного споживчого товариства, виданої за підписом голови правління ОСОБА_6 та скріпленої відтиском печатки товариства, заборгованість відповідача перед позивачем складає 170297,27грн., з яких: 55954,50грн. заборгованість за кредитом; 114342,77грн. - заборгованість за процентами (а.с.113, т.1).

За вказаних обставин, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укоопспілка" звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 районного споживчого товариства про стягнення з ОСОБА_2 районного споживчого товариства 236528,28грн. заборгованості (а.с.4-7, т.1).

З урахуванням прийнятих господарським судом Хмельницької області заяв вх.№05-08/755/15, вх.№05-08/756/15 від 23.03.2015р., вх.№05-08/866/15 від 31.03.2015р. та вх.№05-08/1151/15 від 28.04.2015р. предмет позову становлять вимоги позивача про стягнення з відповідача 237365,94грн., з яких 55954,50грн. - заборгованості за кредитом, 115185,92грн. - заборгованості за відсотками, 1476,10грн. - пені за відсотками, 5824,09грн. - 3% річних за тілом кредиту за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р., 7798,32грн. - 3% річних за відсотками за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р., 18591,87грн. - інфляційних втрат на тіло за період з 05.03.2012р. по 23.03.2015р., 32535,14грн. - інфляційних втрат на відсотки за період з 01.02.2012р. по 23.03.2015р. (а.с.40-41, 66-67, 75-78, 167, т.1).

Обґрунтовуючи позовну заяву, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укоопспілка" посилається на неналежне виконання відповідачем договору №2 від 06.03.2008р. та додаткових до нього угод щодо повернення кредитних коштів. Зазначає, що відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитну лінію на суму 500000грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру, терміном кредитування на три роки під 20% відсотків річних, з кінцевим терміном повернення 05 березня 2011 року. Додатковою угодою від 28 березня 2009 року процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена на рівні 25% відсотків річних. Додатковою угодою №1 від 20 вересня 2010 року ліміт кредитної лінії збільшений до 654000грн., процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена на рівні 18% відсотків річних. Додатковою угодою №2 від 23 вересня 2010 року змінено порядок обслуговування кредиту. Додатковою угодою №3 від 05 березня 2011 року банк надав позичальнику відстрочку строку погашення кредиту в сумі 564 867грн. строком до 04 березня 2012 року. Додатковою угодою від 01 лютого 2014 року процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена на рівні 22% відсотка річних, та встановлено порядок їх нарахування. Зауважує, що станом на 11.02.2015р. позичальник прострочив виконання зобов'язань за Кредитним договором зі сплати суми кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість.

У письмових поясненнях від 09.09.2015р. позивач зазначив, що додаткові угоди №1, №2 та №3 є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними, за формою і змістом відповідають вимогам закону так як сторони досягли згоди за всіма істотними умовами договорів, додаткові угоди укладені в письмовій формі із проставленням на підписах відбитка печатки сторін. Позивач вважає, що скріплення відповідачем додаткових угод своєю печаткою презюмує те, що відповідач був обізнаний щодо зобов'язань, які на себе приймає.

Також, позивач у письмових поясненнях від 22.09.2015р. та від 09.10.2015р. вважає, що факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором підтверджується наявними в матеріалах справи заявою відповідача на одержання кредиту в сумі 500000грн.; платіжними дорученнями відповідача, меморіальними ордерами про отримання кредитних коштів; виписками з особових рахунків №02 (за період з 01.11.2010р. по 05.12.2011р.), №3252 (за період з 22.02.2013р. по 09.04.2015р.), відкритими в АБ "УКООПСПІЛКА" для відображення кредитних операцій та обліку заборгованості за кредитним договором, балансами відповідача (за період з 01.04.2008р. по 31.12.2011р.). Крім того, отримання кредитних коштів підтверджується листом відповідача №72 від 09.03.2011р. про подовження терміну дії кредитного договору на 1 рік. Видача кредитних коштів здійснювалась банком шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача та шляхом сплати платіжних доручень позичальника з позичкового рахунку. Щодо укладення додаткових угод до кредитного договору наголошує на тому, що згідно висновку експертизи №1608/15-26 від 18.08.2015р. визначити, чи була підписана додаткова угода №1 від 20.09.2010р. до Кредитного договору ОСОБА_3 не представляється можливим, а щодо підписання Додаткових угод №2 від 23.09.2010р. та №3 від 05.03.2011р. зазначено про їх підписання іншою особою, в той же час обставини стосовно справжності підпису додаткових угод ОСОБА_3 не є підставою заявленого банком позову. Просить суд врахувати, що відповідач для видачі кредитних коштів на підставі додаткової угоди №1 від 20.09.2010р. в сумі 136071грн. надав заяву, підписану ним і скріплену відбитком печатки відповідача; для укладення додаткових угод №2 та №3 надав відповідні заяви про сплату процентів в кінці терміну погашення кредиту від 23.09.2010р. та на пролонгацію кредиту від 05.03.2011р., підписані ним і скріплені відбитком печатки відповідача; відобразив збільшений розмір кредитної заборгованості в своїх балансах, підписаних керівником та головним бухгалтером, копії яких містяться в матеріалах справи; вчинив дії по сплаті процентів, нарахованих банком в зменшеному додатковою угодою №1 від 20.09.2010р. розмірі з 25% до 18% річних та на збільшений кредит в сумі 624300грн.; здійснював часткове повернення протягом жовтня 2010 року - листопада 2012 року отриманих кредитних коштів банку; підписав 01.02.2014р. додаткову угоду щодо зміни розміру процентної ставки на 22% річних.

Також, позивач зазначає, що мало місце схвалення відповідачем правочинів щодо зміни умов кредитного договору, при цьому відповідачем не подано доказів визнання у встановленому порядку недійсним вказаного договору, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, позивач вважає кредитний договір з урахуванням додаткових угод до нього дійсними та обов'язковими для виконання відповідачем. Звертає увагу суду на те, що видача кредитних коштів згідно додаткової угоди №1 від 20.09.2010р. підтверджується меморіальним ордером №300 від 23.09.2010р. та ордером-розпорядженням директора Хмельницької регіональної філії Банку №3 від 23.09.2010р., подальше договірне списання коштів в сумі 134415,02грн. з поточного рахунку відповідача №01, яке проводилось на підставі п.10.1 кредитного договору, підтверджується меморіальним ордером №310 від 23.09.2010р., розпорядженням Хмельницької регіональної філії Банку від 23.09.2010р. та випискою по рахунку №02. Також зазначає, що, керуючись п.1.11 договору та ст.534 Цивільного кодексу України, усі сплати відповідача зараховував спочатку в погашення прострочених до сплати та нарахованих строкових процентів і комісій, потім в погашення кредиту. Наявність заборгованості також підтверджується долученими до матеріалів справи відповідачем виписками по рахункам №3252, №3252 та №3252 та балансами відповідача.

У письмових поясненнях від 20.10.2015р. позивач покликається на те, що визнана відповідачем заборгованість за кредитним договором складається з: 55954,50грн. заборгованості за кредитом, яка відповідає сумі, зазначеній в позовній заяві №251 від 18.02.2015р. та підтвердженій випискою з особового рахунку №3252, а також відображеній в долученій до матеріалів справі саме відповідачем виписці з особового рахунку №3252 з 01.07.2014р. по 29.07.2014р.; 114342,77грн. заборгованості за процентами, нарахованими за період з 30.12.2011р. по 30.01.2015р., яка відповідає сумі, зазначеній в позовній заяві №251 від 18.02.2015р. та підтвердженій випискою з особового рахунку №3252 з 22.02.2013р. по 18.03.2015р.. Після подання позовної заяви банк нарахував проценти в сумі 843,15грн. за користування відповідачем кредитними коштами за період з 30.01.2015р. по 23.02.2015р., тому сума заборгованості за процентами склала 115185,92грн. (114342,77грн. + 843,15грн.), що підтверджується виписками з особових рахунків №3252 з 22.02.2013р. по 18.03.2015р. та №3252 з 22.02.2013р. по18.03.2015р.. Сума заборгованості по процентам - 115185,92грн. була зазначена банком в заяві про зменшення розміру позовних вимог №812 від 27.04.2015р.. Просить суд не призначати експертизу, вважаючи, що в цьому немає необхідності. Звертає увагу суду на те, що операції по наданим відповідачем суду 23.09.2015р. платіжним документам відображені в виписках з особових рахунків 2063, 2067, 2068, 2069. При цьому відповідач підсумував зазначену в платіжних дорученнях, меморіальних ордерах, виписках з рахунку суму платежів, в той час як треба було розподіляти суму з платіжних доручень на сплату кредиту та процентів, що було оформлено меморіальними ордерами.

Також, 21.10.2015р. позивачем надано письмові пояснення по справі, у яких останній зазначив, що сума несплачених відсотків, які нараховані з 30.01.2012р. по 27.02.2012р. в сумі 3846,59грн. відповідають сумам відсотків, зазначених в виписці по рахунку №02, пояснив рух коштів по зарахуванню в якості відсотків по рахунках №02 та №3252. Розрахунок інфляційних нарахувань на несплачені проценти, нараховані за період з 30.12.2011р. по 29.01.2012р. розбиті на 4 рядка з урахуванням суми надходжень на погашення відсотків. Також зазначає, що сума несплачених процентів складається з відсотків, нарахованих за період з 30.01.2012р. по 23.02.2015р. та залишку відсотків в сумі 3232,05грн., нарахованих за період з 30.12.2011р. по 29.01.2012р. в сумі 10527,52грн. та частково сплачених. Наполягає на задоволенні позовних вимог в редакції заяви про зменшення позовних вимог вх.№05-08/1151/15 від 28.04.2015р..

У письмових поясненнях, які надійшли до суду 19.10.2015р., відповідач зазначає, що договором №2 від 06.03.2008р. встановлено порядок надання кредиту, однак позивачем не надано жодного доказу здійснення зарахування коштів у визначеному договором порядку, тобто відсутні докази надання кредиту, його розміру, дати надання. Вважає, що надана позивачем виписка з рахунку №02 не є достатнім доказом на підтвердження отримання відповідачем кредиту. Зазначає, що посилання позивача на дані з балансу відповідача не можуть бути належним доказом у справі, оскільки там зазначено загальний розмір заборгованості відповідача, а не конкретно перед позивачем. Звертає увагу суду на висновок судової почеркознавчої експертизи, якою встановлено, що додаткові угоди №2 від 23.09.2010р. та №3 від 05.03.2011р. підписані не ОСОБА_3, а також не встановлено чи додаткова угода №1 від 20.09.2010р. підписана ОСОБА_3 Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

21.10.2015р. представником відповідача надано письмові пояснення по справі, у яких зазначено, що позивач на обґрунтування своїх вимог надав виписки з особових рахунків №3252 та №3252, які, на думку відповідача, не мають жодного відношення до договору №2 від 06.03.2008р. та не підтверджують факт здійснення операцій по цьому договору, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 27.02.2015р. прийнято позовну заяву та порушено провадження по справі №924/283/15..

Відповідно до ухвали господарського суду Хмельницької області 15.04.2015р. строк вирішення спору у справі продовжено на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.05.2015р. справу прийнято до провадження колегії у складі суддів: Кочергіної В.О. (головуюча), ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 27.05.2015р. по справі №924/283/15 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи і отримання господарським судом висновку експертизи. Матеріали справи надіслано Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судової почеркознавчої експертизи винесено питання: чи виконано підписи на додаткових угодах №1 від 20.09.2010р.; №2 від 23.09.2010р.; №3 від 05.03.2011р. ОСОБА_3 чи цей підпис виконано іншою особою?

20.08.2015р. на адресу господарського суду Хмельницької надійшов висновок експерта №1608/15-26 від 18.08.2015р., згідно якого встановити чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 в графі "Голова правління ОСОБА_3Ф." додаткової угоди №1 від 20.09.2010р., ОСОБА_3 чи цей підпис виконано іншою особою не виявилося можливим; підписи від імені ОСОБА_3 в графі "Голова правління" додаткової угоди №2 від 23.09.2010р. та додаткової угоди №3 від 05.03.2011р. виконані не ОСОБА_3, а іншою особою, з наслідуванням якогось підпису ОСОБА_3 Висновок експерта долучено до матеріалів справи (а.с.3-9. т.3).

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.05.2015р. у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Гладія С.В., справу прийнято до провадження колегії у складі суддів: Кочергіної В.О. (головуюча), ОСОБА_8, ОСОБА_9 та поновлено провадження у справі №924/283/15.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 09.09.2015р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шпака В.О., справу прийнято до провадження колегії у складі суддів: Кочергіної В.О. (головуючий), ОСОБА_10, ОСОБА_8.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.10.2015р. у справі №924/283/15 позов задоволено частково (а.с.29-37, т.4).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

За приписами ч.1 п.4 ст.179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (част.1 ст.628 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

Як вбачається матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. (зі змінами та доповненнями згідно додаткових угод).

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст.1046, ч.1 ст.1048 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку.

Як свідчать матеріали справи, в укладеному між сторонами договорі відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. (з урахуванням змін, внесених згідно додаткових угод) сторони визначили розмір кредитного ліміту (п.1.1), передбачили обовязок позичальника сплачувати плату за кредит (проценти та комісії), визначили розмір процентної ставки за користування кредитними коштами (п.1.7.1), а у відповідності до умов додаткової угоди №2 від 23.09.2010р. сторони погодили сплату відсотків, нарахованих з 23.09.2010р. в кінці терміну погашення кредиту. Також, додатковою угодою №3 від 05.03.2011р. сторони домовились про відстрочку строку погашення кредиту в сумі 564867грн. строком до 04.03.2012р..

Водночас сторони узгодили, що кредит надається шляхом: зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №01 у банку, або сплати платіжних документів позичальника з позичкового рахунку № 02. (п.1.10 договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р.).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач отримав на виконання умов кредитного договору кошти та зобовязаний був сплачувати відсотки за користування зазначеними коштами. Видача кредитних коштів здійснювалась банком як шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача, так і шляхом сплати платіжних доручень позичальника з позичкового рахунку.

Так, на підтвердження отримання кредитних коштів долучено до в матеріалів справи платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки по особових рахунках відповідача.

Також, належними доказами, які стверджується наявність та розмір відповідної заборгованості є банківські виписки з особових рахунків клієнтів.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

У відповідності до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 05.07.2012р. №583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Згідно із п.п.5.5, 5.6 Положення про операційну діяльність виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі клієнта. Виписки з рахунків містять серед інших такі реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, суму вхідного залишку за рахунком, суму операції, суму вихідного залишку.

Місцевим господарським судом вірно враховано, що у п.9.9 договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. сторони досягли домовленості про те, що банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості позичальника за кредитним договором. У випадку наявності суперечок між сторонами в якості письмових доказів невиконання зобов'язань позичальника, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан, первинні документи (платіжні доручення позичальника), надані банком і т.д., якщо позичальник не доведе недійсність наданих банком документів або не надасть інших доказів виконання зобов'язань.

З урахуванням приписів Законів України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", "Про Національний банк України" (ст.41), Постанови Правління Національного банку України від 17.06.2004р. № 280 "Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України", інформація бухгалтерського обліку в банківських установах накопичується та зберігається на відповідних рахунках, повний перелік яких встановлений Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України (далі - План рахунків).

Відповідно до Плану рахунків та Інструкції про його застосування, на рахунках другого класу відображаються: за рахунком 2063 - довгострокові кредити, що надані суб'єктам господарювання (за дебетом рахунку проводяться суми наданих кредитів; за кредитом рахунку проводяться суми погашення заборгованості та суми заборгованості, що перераховані на рахунок простроченої заборгованості); за рахунком 2067 - прострочена заборгованість за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання (за дебетом вказаного рахунку проводяться суми простроченої заборгованості за наданими кредитами; за кредитом рахунку - суми погашення або суми списання безнадійної заборгованості); за рахунком 2068 - нараховані доходи за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання (за дебетом рахунку проводяться суми нарахованих доходів, за кредитом - суми отриманих доходів та суми, що перераховані на рахунок прострочених нарахованих доходів); за рахунком 2069 - прострочені нараховані доходи за кредитами в поточну діяльність, що надані суб'єктам господарювання (за дебетом рахунку проводяться суми прострочених нарахованих доходів, за кредитом відповідно суми отриманих доходів), за рахунком 3578 - інші нараховані доходи (за дебетом рахунку проводяться суми нарахованих доходів, за кредитом відповідно суми отриманих доходів та суми, що перераховані на рахунок простроченої заборгованості за нарахованими доходами).

В матеріалах справи наявні виписки по рахунках відповідача, що узгоджуються та відповідають Плану рахунків та Інструкції про його застосування.

Відповідно до п.3.1 договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. банк відкрив відповідачу для видачі кредиту позичковий рахунок №02, для нарахування та сплати процентів - рахунок №02, для нарахування та сплати комісії за кредитне обслуговування - рахунок № 01.

Надалі, у звязку з ліквідацією Хмельницької регіональної філії АБ "Укоопспілка" та згортанням рахунків, позичковий №02 переведено на рахунок №3252, а з виникненням прострочки по цьому рахунку, далі перенесено на рахунок №3252; відсотковий рахунок №02 переведено на рахунок №3252, а з виникненням прострочки по цьому рахунку, далі перенесено на рахунок №13252.

Розмір заборгованості по кредиту відображається та підтверджується наявними в матеріалах справи балансами відповідача з 2008р. по 2014р..

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, доводи відповідача ОСОБА_2 районного споживчого товариства щодо того, що дані з балансу відповідача не можуть бути належним доказом у справі, оскільки там зазначено загальний розмір заборгованості відповідача, а не конкретно перед позивачем не знаходять свого підтвердження, оскільки розмір заборгованості відповідача перед позивачем, встановлений банківськими виписками та дані з IV розділу балансів відповідача ("кредити банків") співпадають за розміром та по датам.

Також, відповідачем не подано доказів в підтвердження спростування отримання кредитних коштів, доказів оплати заборгованості заявленої до стягнення, не подано контррозрахунку заявлених вимог в підтвердження спростування заявлених позивачем сум.

Водночас, в апеляційній скарзі скаржник визнає отримання ним кредитних коштів в сумі 178297,50грн. шляхом сплати його платіжних документів з позичкового рахунку №02 відповідно до умов п.1.10 договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р., а саме: зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № 01. Так, відповідач отримав 12.03.2008р. кредитні кошти на загальну суму 311054,13грн., про що свідчать платіжні доручення відповідача від 12.03.2008р. № 13 на суму 31010,00грн., №14 на суму 35352,35грн., №15 на суму 199691,78грн., №16 на суму 45000,00грн., а також копіями меморіальних ордерів від 12.03.2008р. №№1 - 4, які банком з відповідними поясненнями долучено до матеріалів справи разом із відзивом на апеляційну скаргу .

Крім того, доказом надання позивачем та отримання відповідачем кредитних коштів в більшій сумі, ніж 178297,50грн. у порядку ст.545 ЦК України є підтвердження відповідачем залишку коштів на позичковому рахунку №02 станом на 01.01.2009р. в сумі 495820,00грн., підписане керівником та головним бухгалтером відповідача із скріпленням їх підписів відбитком печатки. Згідно п.3.1 договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. позичковий рахунок №02 був відкритий для видачі кредиту відповідачу. До матеріалів справи позивачем долучено відповідне підтвердження залишку коштів на позичковому рахунку № 02 відповідача станом на 01.01.2010р. в сумі 495820,00грн., в яких зазначено, що перевіривши по виписках банку всі записи Ярмолинецьке РСТ встановило, що вони зроблені банком вірно і вказані банком залишки повністю відповідають залишкам, виведеним по обліку ОСОБА_2 районного споживчого товариства. Одночасно відповідачем відображено заборгованість за кредитом перед банком в сумі 496тис. грн. в рядку 500 свого балансу станом на 1 січня 2009р., в сумі 495,8тис. грн. в рядку 500 свого балансу станом на 1 січня 2010р.. Так, виходячи зі змісту ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", відповідальними за організацію та контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій є головний бухгалтер та керівник.

Отже, матеріалами справи стверджується про належне виконання позивачем своїх договірних зобов'язань щодо надання відповідачу кредитних коштів у відповідності з умовами договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. та про отримання відповідачем кредитних коштів від банку та спростовується твердження відповідача про отримання кредитних коштів лише в сумі 178297,50грн..

Згідно довідки №64 від 31.03.2015р., виданої за підписом голови правління ОСОБА_6 та скріпленої відтиском печатки товариства, відповідачем підтверджується наявність 55954,50грн. заборгованості за кредитом та 114342,77грн. - заборгованості за процентами.

При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, згідно виписки по рахунку №3252 за період з 22.02.2013р. по 18.03.2015р. позивачем нараховано відповідачу відсотки за користування кредитом в розмірі 843,15грн. за період з 30.01.2015р. по 23.02.2015р., які 06.03.2015р. винесено на прострочений платіж. Таким чином розмір відсотків складає 114342,77грн. (що визнається відповідачем) + 843,15грн. = 115185,92грн. (сума заявлена позивачем до стягнення).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення 55954,50грн. боргу по кредиту та 115185,92грн. відсотків, нарахованих по 23.02.2015р. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню, а доводи відповідача про відсутність заборгованості та необізнаність відповідача із сумою заборгованістю за договором відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Відносно покликань відповідача про неотримання кредитних коштів в сумі 136000,00грн. саме на виконання додаткової угоди №1 від 20.09.2010р. до договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р., місцевим господарським судом вірно враховано, що відповідно до його п.1.10, банк за заявою відповідача на видачу кредиту в сумі 136071,00грн. згідно додаткової угоди №1 від 20.09.2010р. здійснив перерахування кредитних коштів в сумі 136000,00грн. з позичкового рахунку №02 на поточний рахунок відповідача №01 з призначенням платежу: "поповнення обігових коштів згідно ордеру-розпорядження кредитного відділу №3 від 23.09.2010р.", що підтверджується меморіальним ордером №300 від 23.09.2010р. та ордером-розпорядженням директора Хмельницької регіональної філії банку №3 від 23.09.2010р., наявними в матеріалах справи.

При цьому, проведення операцій за розпорядженням керівництва філії банку відповідають вимогам Положення про операційну діяльність, згідно п.4.7 якого внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та п.3.3 за яким усі операції банків мають проводитися лише за наявності відповідного дозволу керівництва (розпорядження).

Також, списання зазначених коштів з рахунку відповідача узгоджується із п.10.1 договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р., а відповідно до п.п.4.1 - 4.7 Положення про операційну діяльність меморіальні ордери є первинними документами, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку.

Крім того, збільшений розмір кредитної заборгованості перед банком відповідач відобразив в балансі на 01.10.2010р. (рядок 500), підписаному керівником та головним бухгалтером відповідача, копія якого міститься в матеріалах справи.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність твердження відповідача про неотримання кредитних коштів в сумі 136000,00грн. та його необізнаність про їх надходження на поточний рахунок.

При цьому, щодо покликань скаржника про неналежність наявних в матеріалах справах виписок з особових рахунків №3252, №3252 до договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р., та щодо того, що банківські виписки не являються належними доказами наявної заборгованості за кредитом, колегія зокрема зазначає наступне.

Як було зазначено, правлінням банку 20.02.2013р. було прийнято рішення (протокол №31) про припинення діяльності Хмельницької регіональної філії Банку шляхом її ліквідації, та останнім робочим днем було визначено 22.02.2013р.. База даних залишків на рахунках та даних контрагентів станом на кінець дня 22.02.2013р. були передані на баланс банку. Для обліку заборгованості за кредитом та процентами відповідача були відкриті рахунки відповідно №3252 та №3252, №3252.

У відповідності до п.1.10 Положення про операційну діяльність позичковий рахунок №02 та рахунок для обліку процентів №02 є внутрішньобанківськими рахунками, а тому відкриваються/змінюються банком самостійно без заяви клієнта-позичальника (п.6.2 Положення про операційну діяльність).

Таким чином, в результаті реорганізації банком була здійснена зміна рахунків клієнта, а саме: відкриті нові рахунки (№3252, №3252, №3252) і закриті раніше відкриті рахунки (№02, №02). Відтак, наявні в матеріалах справи виписки з особових рахунків №3252, №3252, №3252, №3252 відображають заборгованість за договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р..

Банківські виписки з особових рахунків клієнтів за змістом ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", є належними доказами, які підтверджують наявність та розмір відповідної заборгованості.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 05.07.2012р. №583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Зазначена правова позиція наведена в постанові Вищого господарського суду України від 14.07.2015р. у справі №910/14030/14.

Крім того, позивач та відповідач укладанням договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. досягли домовленості про те, що банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості позичальника за цим договором. У випадку наявності суперечок між сторонами в якості письмових доказів невиконання зобов'язань позичальника, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан, первинні документи (платіжні доручення позичальника), надані банком і т.д., якщо позичальник не доведе недійсність наданих банком документів або не надасть інших доказів виконання зобов'язань. Протягом всього часу кредитування відповідача банком з 2008 року по 2015 рік у відповідача не виникало питань щодо розміру кредиту, додано до матеріалів справи довідку №64 від 31.03.2015р. про наявність заборгованості перед банком в сумі, яка відповідає сумі заборгованості, яка обліковується банком. Також, при розгляді справи відповідачем не спростована належними доказами відсутність заборгованості за договором.

Отже, на підставі вищевикладеного банківські виписки з особових рахунків №3252 та №3252 є належними та допустимими доказами, якими підтверджується заборгованість відповідача за кредитом.

Щодо посилання відповідача на висновок судової почеркознавчої експертизи №1608/15-26 від 18.08.2015р., якою встановлено, що додаткові угоди №2 від 23.09.2010р. та №3 від 05.03.2011р. підписані не ОСОБА_3, а також не встановлено чи додаткова угода №1 від 20.09.2010р. підписана ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно вимог ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підприємства на основі даних бухгалтерського обліку зобов'язані складати фінансову звітність, яку підписують керівник та бухгалтер підприємства. Фінансова звітність підприємства включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів. Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Пунктом 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені як представником з перевищенням повноважень, так і особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст.241 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що підпис голови правління на додаткових угодах №1 від 20.09.2010р., №2 від 23.09.2010р., №3 від 05.03.2011р., №1 від 20.09.2010р. скріплений відбитком печатки відповідача. При цьому відповідач не спростовує автентичність відтиску печатки ОСОБА_2 районного споживчого товариства.

Так, на час укладення додаткових угод №1 та №2 порядок використання печаток підприємств і організацій було врегульовано Інструкцією про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, затвердженою наказом МВС України №17 від 11.01.1999р. (Інструкція), п.3.4.1 якої відповідальність і контроль над дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законність користування ними покладалась на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності. Пунктом п.3.2.6 Інструкції встановлено, що підприємства, установи, організації, господарські об'єднання, суб'єкти підприємницької діяльності, об'єднання громадян, суб'єкта господарювання однієї з інших організаційних форм підприємництва можуть мати тільки по одному примірнику основної каучукової або металевої печатки.

Також, відповідно до п.64 Постанови Кабінету Міністрів України №1893 від 27.11.1998р. "Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію", яка є обов'язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно п.65 зазначеної постанови, особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Отже, особи які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Розпорядженням №25а в.о. голови правління РайСТ ОСОБА_3 відповідальність за збереження печатки та кутового штампу відповідача покладено на головного бухгалтера РайСТ ОСОБА_11.

Однак, відповідач не посилається на незаконне використання печатки РайСТ, на наявність службового розслідування за фактом незаконного використання печатки, не надає доказів звернення до правоохоронних органів стосовно незаконного використання печатки ОСОБА_2 РайСТ відповідальною особою - головним бухгалтером РайСТ ОСОБА_11 І такі в матеріалахсправи відсутні.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що укладенню додаткових угод №1, №2, №3 передували заяви відповідача підписані керівником та скріплені відтиском печатки відповідача про збільшення ліміту по кредитному договору №2 від 06.03.2008р., зміну процентної ставки до 18% річних, про сплату процентів в кінці терміну погашення кредиту від 23.09.2010р. та на пролонгацію кредиту від 05.03.2011р..

При цьому, відповідач вчиняв дії щодо схвалення додаткових угод, якими внесено зміни до умов договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р., а саме: сплачував проценти, нараховані банком в зменшеному розмірі та на збільшений кредит в сумі 624300,00грн.; здійснював часткове повернення протягом жовтня 2010 року - листопада 2012 року отриманих кредитних коштів банку; відобразив збільшений розмір кредитної заборгованості в своїх балансах, підписаних керівником та головним бухгалтером, копії яких містяться в матеріалах справи.

Також, відповідачем не подано доказів та не зазначено доводів в підтвердження наявності обставини, з якими закон повязує визнання недійсними кредитного договору та додаткових угод до нього.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Хмельницької області про безпідставність доводів відповідача про неотримання кредитних коштів в сумі 136000,00грн. в межах договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р. та його необізнаність про їх надходження на поточний рахунок.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 1476,10грн. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату відсотків за період з 06.03.2014р. по 23.03.2015р., 5824,09грн. - 3% річних за тілом кредиту за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р., 7798,32грн. - 3% річних за відсотками за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р., 18591,87грн. - інфляційних втрат на тіло за період з 05.03.2012р. по 23.03.2015р., 32535,14грн. - інфляційних втрат на відсотки за період з 01.02.2012р. по 23.03.2015р. судом апеляційної інстанції враховується таке.

З урахуванням приписів ч.2 ст.193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, згідно ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений даним законом, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторони передбачили, що за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості (п.7.1 договору відновлювальної кредитної лінії №2 від 06.03.2008р.).

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, нарахованої за несвоєчасну сплату відсотків, господарський суд прийшов до правомірного висновку, що вимоги позивача про стягнення на свою користь з відповідача 1476,10грн. пені, нарахованої за період з 06.03.2014р. по 23.03.2015р., є правомірними та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем розрахунки 3% річних за тілом кредиту та 3% річних за відсотками, враховуючи визначені договором строки виконання зобовязань, заявлені позивачем періоди нарахування, зважаючи на те, що судом визнано правомірною заборгованість по кредиту в розмірі 55954,50грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 115185,92грн., господарський суд прийшов до правомірного висновку, що вимоги позивача про стягнення на свою користь з відповідача 3% річних на заборгованість по кредиту за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р. в сумі 5819,38грн. та 3% річних на заборгованість по відсоткам за період з 01.03.2012р. по 23.03.2015р. в сумі 7794,52грн., а у решті заявлених до стягнення 3% річних на заборгованість по тілу кредиту та 3% річних на заборгованість по відсоткам за користування кредитом у позові необхідно йому відмовити.

Також, враховуючи приписи постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" №14 від 17.12.2013р. щодо порядку нарахування інфляційних втрат, перевіривши правильність проведеного позивачем обрахунку інфляційних втрат на заборгованість по кредиту та інфляційних втрат на заборгованість по відсоткам за користування кредитом колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Хмельницької області про правомірність позовних вимог в частині стягнення 18402,53грн. - інфляційних втрат на заборгованість по кредиту за період з 05.03.2012р. по 23.03.2015р. та 32535,14грн. - інфляційних втрат на заборгованість по відсотками за період з 01.02.2012р. по 23.03.2015р., а у решті заявлених до стягнення інфляційних втрат на заборгованість по кредиту у позові необхідно позивачу відмовити.

Отже, враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 55954,50грн. заборгованості за кредитом, 115185,92грн. заборгованості по відсоткам, 1476,10грн. пені за відсотками, 5819,38грн. 3% річних за кредитом, 7794,52грн. 3% річних за відсотками, 18402,53грн. інфляційних втрат на заборгованість по кредиту, 32535,14грн. інфляційних втрат на заборгованість по відсоткам є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. У решті заявлених позивачем до стягнення сум у позові необхідно йому відмовити.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка".

При цьому доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, наведеним вище, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 21.10.2015р. у справі №924/283/15 прийняте з повним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 21.10.2015р. у справі №924/283/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 районного споживчого товариства, смт.Ярмолинці Хмельницької області - без задоволення.

2. Справу №924/283/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Віддрук. прим.:

1 до справи,

2 ПАТ "Акціонерний банк "Укоопспілка" (01001, м.Київ, вул.Хрещатик, 7/11),

3 ОСОБА_2 РСТ (32100, Хмельницька обл., смт.Ярмолинці, вул.Щорса, 18),

4 в наряд.