ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа № 925/1672/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Голосінській Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"

до Асоціації "Інформсистема"

про повернення майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад" просить зобовязати Асоціацію "Інформсистема" за власний рахунок повернути майно - виріб Г1М в кількості одна одиниця загальною вартістю 25 512 грн., який був відвантажений відповідачу згідно договору №107-5 від 05 червня 2003 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проти позову не заперечував, відзив на позов та витребувані документи до дня судового засідання суду не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України у його відсутності та за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 30.11.2015 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

05.06.2003 року між Державним підприємством «Радіоприлад» (Користувач) та Асоціацією «Інформсистема» ( Виробник відповідач у справі), було укладено договір №107-5 про порядок перевірки блоків, які постачаються на державне підприємство «Радіоприлад» (далі «Договір»), згідно умов якого Користувач зобовязується передати Виробнику вироби Г1М в кількості 2-х штук (надалі - вироби) згідно Специфікації, яка є невідємною частиною договору в термін на три роки з моменту відвантаження виробів ( п.п.1.1; 1.2 Договору).

Згідно пункту 1.3 Договору повернення виробів Користувачу здійснюється Виробником за його рахунок в термін не більше десяти календарних днів після закінчення трьох років з моменту відвантаження.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 30.06.2006 року.

На виконання умов вказаного Договору згідно специфікації та товарно транспортної накладної № 029203 від 02.07.2003 року позивач відвантажив, а відповідач прийняв вироби Г1М в кількості двох штук на загальну суму 51024 грн.

30 листопада 2005 року відповідач повернув позивачу один виріб Г1М вартістю 25512 грн.

10 лютого 2008 року між Асоціацією «Інформсистема» (надалі Користувач) та Запорізьким державним підприємством "Радіоприлад" (Виробник) було укладено додаткову угоду №2 в якій сторони домовились викласти Договір у наступній редакції:

- пункт 1.1 - Виробник зобовязується відвантажити Користувачу виріб Г1М в кількості 1 шт. на умовах, викладених у Договорі.

- пункт 2 - Термін знаходження виробу у Користувача складає три роки з моменту підписання додаткової угоди і може бути продовженим за письмовою згодою сторін.

Додаткова угода підписана сторонами та скріплена їх печатками 12 лютого 2009 року.

Відповідач у визначений додатковою угодою термін виріб не повернув, тому 24 вересня 2012 року позивач направив на адресу відповідача листа, у якому просив повернути виріб Г1М в кількості 1 шт. Відповідач на вимогу не відповів, виріб не повернув.

Порушення відповідачем умов Договору в частині повернення виробу Г1М стало підставою для звернення позивача із цим позовом до суду.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд встановив, що на виконання Договору позивач передав відповідачу вироби Г1М в кількості двох штук. Вартість виробів становить 51 024 грн., що підтверджується специфікацією та товарно транспортною накладною № 029203 від 02.07.2003 року.

30 листопада 2005 року відповідач повернув позивачу один виріб Г1М вартістю 25 512 грн.

За умовами додаткової угоди №2 від 10.02.2008 року, яка підписана сторонами 12.02.2009 року, його сторони погодили, що виріб Г1М в кількості 1 шт. знаходиться у відповідача терміном на три роки, тобто з 12.02.2009 року по 11.02.2012 року.

У пункті 1.3 Договору сторони погодили, що повернення виробу здійснюється відповідачем за його рахунок в термін не більше десяти календарних днів після закінчення трьох років з моменту відвантаження.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, як встановлено судом і підтверджено позивачем, відповідач свій обовязок не виконав - у визначений Договором строк виріб не повернув.

Оскільки, відповідач не виконав своє зобовязання, не подав доказів належного виконання умов Договору щодо повернення виробу Г1М позивачу після закінчення терміну дії Договору, заявлена вимога позивача про повернення виробу Г1М вартістю 25 512 грн. за власний рахунок відповідача є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 218 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Зобовязати Асоціацію "Інформсистема" (18002, м. Черкаси, вул. Фрунзе, буд. 1, ) за власний рахунок повернути Запорізькому державному підприємству "Радіоприлад" (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3, ) майно - виріб Г1М в кількості 1 штука, загальною вартістю 25 512 грн. ( двадцять пять тисяч пятсот дванадцять грн.).

3.Стягнути з Асоціації "Інформсистема" (18002, м. Черкаси, вул. Фрунзе, буд. 1 ) на користь Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 3, ) 1 218 грн. ( одна тисяча двісті вісімнадцять грн.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 25 грудня 2015 року.

Суддя В.В. Потапенко