РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/21956/15

За позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція»

до Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс»

про стягнення 9 374 356,01 грн та розірвання договору.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Левченко О.О., Желєзняк О.В., за довіреностями

від відповідача: Мандриковський М.В., Іванська О.А., за довіреностями.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» про стягнення 9 374 356,01 грн та розірвання договору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.08.2015 позовну заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» і додані до неї документи було повернуто позивачу без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 у справі № 910/21956/15 апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» задоволено, ухвалу господарського суду м. Києва від 27.08.2015 у справі № 910/21956/15 скасовано, справу № 910/21956/15 передано на розгляд господарського суду міста Києва.

21.10.2015 до господарського суду міста Києва повернулись матеріали апеляційного оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 27.08.2015 в справі № 910/21956/15.

Згідно з Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/1646 від 21.10.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/21956/15, за результатами якого зазначену справу передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2015 було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 18.11.2015.

04.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

13.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

16.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

18.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 18.11.2015 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/21956/15 від 23.10.2015 позивач виконав.

У судове засідання 18.11.2015 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/21956/15 від 23.10.2015 відповідач виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 18.11.2015 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з його необґрунтованістю.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 18.11.2015 не з'явився, а також у зв'язку із необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 09.12.2015.

02.12.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та письмові заперечення на відзив відповідача.

09.12.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про фіксування судового процесу, клопотання про витребування доказів, клопотання про винесення окремої ухвали, клопотання про призначення колегіального розгляду справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 09.12.2015 представники сторін з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні 09.12.2015 клопотання представника відповідача про призначення колегіального розгляду справи, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з його безпідставністю.

Розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з його необгрунтованістю.

У судовому засіданні 09.12.2015 представники позивача надали усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.12.2015 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2014 між Дочірнім підприємством «Всеукраїнською громадською організацією онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» (далі - постачальник, відповідач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (далі - покупець, позивач) було укладено Договір поставки продукції № 161 (3)14УК (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі поставити обладнання і надати супутні послуги з впровадження Автоматизованої системи контролю радіаційної обстановки (АСКРО) ВП «Запорізька АЕС», (далі - товар), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити товар.

Згідно з п. 1.2 Договору загальний строк поставки товару: вересень 2014 - вересень 2016. Поставка товару здійснюється згідно з графіком поставки, оформленим у вигляді додатку № 2 до даного Договору, який є невід'ємною частиною даного Договору.

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 36 місяців з дати укладання, а в частині виконання гарантійних зобов'язань постачальника, передбачених договором, - до закінчення терміну дії гарантії (п. 12.1 Договору).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як зазначає позивач, станом на 15.07.2015 відповідачем не виконані договірні зобов'язання по поставці товару, в зв'язку чим, оскільки відповідачем порушені умови Договору щодо поставки товару, позивач відповідно до умов Договору, просить стягнути з відповідача 7 178 964,78 грн пені та 2 195 391,23 грн штрафу.

Позивач також зазначає, що крім поставки товару, відповідачем також не виконуються супутні послуги, які відповідач повинен був надавати до поставки обладнання.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до умов Договору відповідач повинен був пройти оцінку як постачальник, яка була необхідною умовою для прийняття позивачем товару, що поставляється за Договором, однак після неодноразових письмових звернень до відповідача, позивачем було направлено робочу групу для проведення аудиту, в проведенні якого відповідачем було відмовлено.

Позивач також вказує на те, що відповідач зволікав та всіляко ухилявся від виконання цього обов'язку, його оцінка була здійснена лише в березні 2015 року, відповідно до якої відповідачу було рекомендовано в місячний строк усунути недоліки та невідповідності, зазначені в оцінці, які так і не були усунені.

Як зазначає позивач, саном на дату звернення позивача до господарського суду з позовом, договірні зобов'язання щодо надання супутніх послуг, в тому числі тих, які повинні бути виконанні ще до моменту поставки товари, та які є необхідною умовою прийняття покупцем товару, відповідачем не виконанні, договірні зобов'язання по поставці товару у строки, передбачені Договором, відповідачем також не виконанні, а отже наявне істотне порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором, що є підставою для розірвання Договору.

Відповідач заперечує проти позову з підстав неможливості початку поставки товару до проведення оцінки постачальника, яка в свою чергу проведена позивачем з грубим порушенням процедури, що призвело до внесення завідомо недостовірних відомостей до складеної оцінки.

Відповідач також наголошує, що 13.10.2015 наказом Президента Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» № 936 висновки звіту про оцінку відповідача визнані недостовірними, зобов'язано тимчасово виконуючого обов'язки виконавчого директора з якості та управління повторно провести аудит відповідача з комісією у складі фахівців Дирекції компанії та відокремлених підрозділів, за виключенням ВП ЗАЕС.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені та штрафу за невиконання зобов'язань за Договором, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 8.2 Договору за порушення передбачених Договором строків поставки або не поставку товару постачальник зобов'язаний сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,1 % від вартості товару, по якому допущене прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більш 30 днів постачальника додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7 % від вартості товару, по якому допущене прострочення виконання. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Пунктом 8.8 Договору сторони визначили, що постачальник та виробник (якщо постачальник не є виробником товарів) зобов'язані пройти оцінку як постачальники ДП НЕК «Енергоатом» та бути внесені у «Перелік постачальників» ДП НАЕК «Енергоатом» до моменту поставки продукції.

В матеріалах справи наявна копія СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників.» (далі - Стандарт).

Цей стандарт поширюється на діяльність ДП НАЕК «Енергоатом», пов'язану із закупівлями в частині організації та проведення оцінки виробників продукції для систем, важливих для безпеки АЕС (далі - СВБ), а також підприємств - виконавців робіт та послуг на СВБ (далі - постачальників). Проведення оцінки обов'язкове у відношенні виробників продукції для СВБ, а також підприємств, що виконують роботи та/або надають послуги з конструювання, проектування, ремонту, модернізації, монтажу устаткування АЕС, пусконалагоджувальні роботи, випробування СВБ, а також роботи з продовження терміну служби і обґрунтуванню безпеки устаткування АЕС.

Відповідно до п. 4.1 Стандарту необхідність оцінки постачальників продукції для СВБ визначена у 7.4 НП-306.1.182-2012. Цей стандарт є одним із документів системи управління ДП НАЕК «Енергоатом», який регламентує оцінку постачальників як складову частину процесу закупівель.

Пунктом 4.3 Стандарту визначено, що постачальники, які пройшли оцінку, і відносно яких прийнято в установленому порядку позитивне рішення («Рішення про затвердження постачальників»), включаються до Переліку постачальників.

Таким чином, з огляду на вищевикладені умови Стандарту та Договору, надання послуг та/або поставка відповідачем товару можлива лише після включення його до переліку постачальників.

В матеріалах справи наявна копія Звіту про оцінку постачальника для ДП «НАЕК «Енергоатом» - Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» № ОЧ-П.1.18.005-15 (далі - Звіт), з якого вбачається можливість включення відповідача до переліку постачальників, після усунення невідповідностей та недоліків.

Однак, відповідачем до відзиву було долучено копію Наказу № 936 від 13.10.2015, підписаного Президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» Ю.О. Недашковським, відповідно до пунктів 2 та 3 якого висновки Звіту ВП ЗАЕС № ОЧ-П.1.18.-15 «Про оцінку постачальника для НАЕК «Енергоатом» - Дочірнє підприємство «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» визнано недостовірними, доручено тимчасово виконуючому обов'язки виконавчого директора з якості та управління Брилю С.О. провести повторний аудит відповідача з комісією у складі фахівців Дирекції Компанії та відокремлених підрозділів, за виключенням ВП ЗАЕС.

Вищенаведене свідчить про те, що позивачем було неналежно виконано зобов'язання з оцінки відповідача, що є порушенням з його боку пункту 8.8 Договору. Даний факт підтверджено президентом ДП НАЕК «Енергоатом».

Суд критично ставиться до тверджень позивача, що відповідач не був позбавлений можливості надавати супутні послуги за Договором відповідно до графіку, оскільки як вбачається з пунктів 1.1 та 8.8 Договору, а також додатку № 2 до нього, супутні послуги, пов'язані з постачанням обладнання та введенням його в експлуатацію також визнаються товаром (продукцією), відтак не проведення оцінки відповідача та невнесення його до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом» позбавляє можливості відповідача як поставити обладнання позивачу, так і надати супутні послуги, передбачені Договором.

Згідно з ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивачем не було належним чином виконано свого обов'язку з оцінки відповідача та внесення його до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом», що унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, суд дійшов висновку, що має місце прострочення кредитора (позивача), а не боржника (відповідача), а тому правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за Договором відсутні, отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору, суд зазначає наступне.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи те, що умовами Договору та Стандарту передбачено можливість виконання відповідачем своїх обов'язків за Договором лише після включення його до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом», та в свою чергу, оскільки судом встановлено факт прострочення позивачем виконання своїх обов'язків за Договором, що унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань, суд не вбачає істотного порушення відповідачем Договору, отже позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 24.12.2015.

Суддя О.В. Нечай