ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 р. Справа № 918/1312/15

Суддя Гудзенко Я.О., розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КРЕАТИВ до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ-СЕРВІС ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ про стягнення 51 986, 17 грн.

За участю:

Від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 16.12.2015 р. б/н);

Від відповідача: ОСОБА_2 (дов. від 07.12.2015 р. № 07/12-15)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КРЕАТИВ (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ-СЕРВІС ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ (далі - Відповідач) про стягнення 51 986, 17 грн., з яких 16 669, 53 грн. основної суми боргу, 9 850, 09 грн. пені, 711, 30 грн. три відсотки річних, 24 755, 25 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 23 листопада 2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1312/15 розгляд якої призначено на 1 грудня 2015 року.

У зв'язку із неявкою сторін по справі в судове засідання ухвалою від 1 грудня 2015 року розгляд справи відкладено на 22 грудня 2015 року.

Ухвалою від 22.12.2015 року відповідачу повернуто зустрічну позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні 22 грудня 2015 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач - заперечив.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.12.2015 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2014 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір підряду №75-14-04/П (далі Договір, а.с. 19-20) за умовами якого Відповідач (Замовник) доручив, а Позивач (Підрядник) зобовязався власними силами та зі своїх матеріалів виконати відповідно до умов Договору наступні роботи: загально-будівельні роботи із улаштування фальш підлог у приміщеннях кафе в осях « 1-3/А-Б» і холодильних камер в осях « 2-4/Б-В», а Відповідач зобов'язався прийняти і оплатити вказані роботи.

Відповідно до п. 1.2. Договору всі роботи виконуються згідно додатків до Договору, що є невідємною частиною, а саме Додатку 1 «Договірна ціна на улаштування фальш підлоги у приміщеннях кафе в осях « 1-3/А-Б» і холодильних камер в осях « 2-4/Б-В» та Додатку 2 «План-схема улаштування підлог»

Згідно із п .1.3. Договору фізичні об'єми, вартість матеріалів та робіт, що виконуються згідно Договору передбачені у Додатку 1.

Відповідно до п. 1.4. Договору місцем виконання Позивачем робіт за Договором підряду є: супермаркет «Сільпо», по вул. Гончара, 96 у м. Києві.

Згідно із п. 2.1. Договору динамічна договірна ціна Договору складає 44 320, 80 грн. (в т. ч. 7386, 80 грн. ПДВ).

Відповідно до п. 2.2. Договору під час дії Договору договірна ціна може переглядатися сторонами у звязку зі змінами обємів робіт та суттєвим подорожчанням матеріалів (більше ніж на 5%)

За умовами п. 2.4. Договору Відповідач здійснює Позивачу попередню оплату у розмірі 30% від вартості Договору, що становить 13 296, 24 грн. протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору.

Відповідно до п. 2.5. Договору остаточний розрахунок за цим Договором, Відповідач зобов'язався провести із Позивачем протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту підписання кінцевого Акта виконаних робіт.

За умовами п. 2.6. Договору оплата здійснюється на підставі цього Договору та/або рахунку (Акту виконаних робіт, накладної).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року від 31 жовтня 2014 року (а.с. 35-37) Позивачем було виконано, а Відповідачем прийнято роботи у відповідності із умовами укладеного Договору на загальну суму 44 320, 80 грн.

Зазначений акт скріплений підписами та печатками сторін.

На підставі п. 2.2. Договору 19 вересня 2014 року сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору (далі Додаткова угода №1, а.с. 25) за умовами якої Позивач зобовязався виконати додаткові загальнобудівельні роботи із улаштування головного входу, стійки підсилення по осі 2, перемички над воротами заїзду на рампу супермаркету «Сільпо» на вул. О. Гончара, 96 у м. Києві загальною вартістю 69 937, 70 грн. (в т. ч. 11 656, 28 грн. ПДВ) у звязку із чим, сторони виклали п. 2.1. Договору у наступній редакції: «п. 2.1. Динамічна договірна ціна Договору складає 114 258 50 грн. (в т. ч. 19 043, 08 грн. ПДВ)».

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 сторони погодили, що роботи, вказані в Додатковій угоді, повинні бути виконані 30-денний строк з моменту підписання Угоди. Чинність угоди сторони встановили з моменту підписання до 30 жовтня 2014 року.

Фізичні об'єми та загальну додаткових робіт, що виконуються згідно Додаткової угоди №1 сторони передбачили у Додатку 1 до Угоди (а. с. 26-31).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акта № 2/75-14-04 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року від 31 жовтня 2014 року (а.с. 38-43) Позивачем було виконано, а Відповідачем прийнято роботи у відповідності із умовами укладеної Додаткової угоди №1 до Договору на загальну суму 69 937, 70 грн.

Зазначений акт скріплений підписами та печатками сторін.

Оригінали вказаних актів судом оглянуто в судовому засіданні 22.12.2015 р. про що вказан ов протоколі.

На підставі п. 2.2. Договору 2 жовтня 2014 року сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору (далі Додаткова угода №2, а.с. 32) за умовами якої Позивач зобовязався виконати додаткові загальнобудівельні роботи із улаштування залізобетонних основ підлог в підвалі супермаркету, залізобетонної плити підлоги головного входу, залізобетонного цоколя обгороджувальних конструкцій головного входу, несучих металоконструкцій ліфтової шахти, монолітних залізобетонних сходів ганків, залізобетонної плити і обмежувальних залізобетонних стінок підлоги заїзду на рампу, монолітних залізобетонних приямків із металевими кришками для дощових та фекальних стоків, монтажу стійки і обійми посилення стіни в підвалі по осі «А», улаштування дверного прорізу у зовнішній стіні з вул. ОСОБА_3, виготовлення і монтажу металевої рами для ролокасетних воріт, виготовлення 30 секцій металевої огорожі будівельного майданчика супермаркету «Сільпо» на вул. О.Гончара, 96 у м. Києві загальною вартістю 221 669, 53 грн. (в т.ч. 36 944,92 грн. ПДВ) у звязку із чим, сторони виклали п. 2.1. Договору у наступній редакції: «п. 2.1. Динамічна договірна ціна Договору складає 335 928, 03 грн. (в т. ч. 55 988, 00 грн. ПДВ)».

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №2 сторони погодили, що роботи, вказані в Додатковій угоді, повинні бути виконані у 30-денний строк з моменту підписання Угоди. Чинність угоди сторони встановили з моменту підписання до 30 жовтня 2014 року.

Фізичні об'єми та загальну додаткових робіт, що виконуються згідно Додаткової угоди №1 сторони передбачили у Додатку 1 до Угоди (а.с. 33-34).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акта виконаних робіт №3/75-14-04 за грудень 2014 року від 30 січня 2014 року (а.с. 44-45) Позивачем було виконано, а Відповідачем прийнято роботи у відповідності із умовами укладеної Додаткової угоди № 2 до Договору на загальну суму 221 669, 53 грн.

Зазначений акт скріплений підписами та печатками сторін.

Як вже зазначалося, пунктом п. 2.5. Договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за цим Договором, Відповідач зобов'язався провести із Позивачем протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту підписання кінцевого Акта виконаних робіт.

Як вбачається з кінцевого акту він підписаний сторонами 30 січня 2015 року (а.с. 44-45).

За таких обставин, строк сплати за виконані роботи настав 7 лютого 2015 року.

Відповідачем вказані роботи прийняті без заперечень, Відповідач не підтвердив належними та допустими доказами укладання між сторонами будь-якого акту про дефект робіт здійснених позивачем, про звернення до позивача із претензією про виправлення недоліків, при цьому суд враховує підписання відповідачем кінцевого акту 30.01.2015 року та часткову сплату послуг позивачу. Протилежного відповідачем не доведено.

Згідно із п. 7.6 Договору підрядник несе гарантійні зобов'язання за виконані згідно даного Договору роботи протягом 1-го року від дати підписання кінцевого акту виконаних робіт.

Відповідачем не доведено суду наявність між сторонами спору щодо виявлених ним недоліків робіт та стягнення з позивача збитків за Договором за неналежне, неякісне виконання робіт.

Судом встановлено, що відповідачем частково сплачувались виконані позивачем роботи в сумі 335 928, 03 грн., про що підтверджено сторонами і вказано в протоколі судового засідання, а саме відповідачем частково сплачено позивачу 319 258, 50 грн., з них: 27.08.14 - на 13 296, 24 грн., 10.09.14 - 15 906, 24 грн., 15.09.14 - 10 686, 24 грн., 24.09.14 - 36 000 грн., 02.10.14 - 33 937, 70 грн., 08.10.14 - 25 000 грн., 21.10.14 - 30 000 грн., 29.10.14 - 20 000 грн., 10.11.14 - 20 000 грн., 28.11.14 - 4 432, 08 грн., 05.12.14 - 20 000 грн., 24.12.14 - 20 000 грн., 25.03.15 - 35 000 грн.08.04.15 - 20 000 грн., 22.04.15 - 15 000 грн.

Станом на день винесення рішення у справі заборгованість Відповідача за виконані роботи складає 16 669, 53 грн., оскільки така вимога підтверджена матеріалами справи вона підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

До судового розгляду справи Позивач також звертався до Відповідача із претензією (вих. №8 від 22 квітня 2015 року, а.с 53-58, докази направлення а.с. 59) з вимогою погасити наявну заборгованість, однак зазначена претензія була залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 7.2. Договору в разі недотримання Відповідачем п. 2.5. Договору, останній сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно із п. 7.2. Договору, а також на підставі ст. 625 ЦК України, Позивач нарахував Відповідачу 9 850, 09 грн. пені за період з 07.02.2015 року по 07.08.2015 року (враховуючи часткове погашення Відповідачем заборгованості в зазначений період, а.с. 14), а також 711, 30 грн. три відсотки річних за період з 07.02.2015 року по 17.11.2015 року (а.с. 15) та 24 755, 25 грн. інфляційних втрат з 07.02.2015 року по 17.11.2015 року (а.с. 16).

Судом було перераховано заявлену пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати, та встановлено, що проведений судом розрахунок в частині пені є більшим, ніж заявлений позивачем. Оскільки суд не може вийти за межі заявлених вимог без відповідного кдлопотання позивача, - бере до уваги розрахунок пені доданий до позовної заяви.

Крім того, суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН встановив, що за період з 7 лютого по 24 березня 2015 року розмір інфляційних втрат становить 14 473, 81 грн. (Позивачем заявлено 14 449, 89 грн.), суд встановив відсутність інфляційних втрат за період з 25 березня 2015 року по 7 квітня 2015 року, за період з 8 квітня 2015 року по 21 квітня 2015 року розмір інфляції становив 4 433, 73 грн. (як і заявлено позивачем), а за період з 22 квітня 2015 року по 17 листопада 2015 року 683, 45 грн. (Позивачем заявлено 291, 32 грн.).

Таким чином, суд зазначає про допущену Позивачем помилку в розрахунку інфляційних втрат за період з 25 березня 2015 року по 7 квітня 2015 року (в розмірі 5 580, 31 грн.), оскільки за даний період відсутня інфляція. В решті періодів нарахування бере до уваги розрахунок інфляційних втрат доданий до позовної заяви, оскільки суд не може вийти за межі заявлених вимог в зазначені періоди за відсутності відповідного клопотання позивача. На підставі вказаного вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню в сумі 19 174, 94 грн.

Розрахунок трьох відсотків річних Позивачем проведено вірно, тому вимога про стягнення 3% річних в сумі 711, 30 грн. підлягає задоволенню.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою він і є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатом виконаних робіт зауважень з боку Відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів вбачається, що Позивач прийняті на себе зобовязання виконав належним чином, проте Відповідачем розрахунків проведено не було.

Доказів на обґрунтування своїх заперечень, а також доказів сплати боргу під час розгляду справи Відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, заслухавши пояснення Позивача, враховуючи докази надані Позивачем на підтвердження заявлених вимог, перерахунок суду штрафних санкцій, - вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню.

З 1 вересня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 378 грн.

Позивачем сплачено при поданні позову 1 218 грн.

У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог в сумі 46 405, 86 грн., тоді як позивачем у позовній заяві заявлено про стягнення з відповідача 51 986, 17 грн., відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України судові витрати в розмірі 1 230, 08 грн. підлягають стягненню з відповідача на користиь позивача, з них 1 070, 08 грн. на користь позивача, 160 грн. в дохід державного бюджету.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ-СЕРВІС ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ (33024, Рівненська обл., місто Рівне, ВУЛИЦЯ МЛИНІВСЬКА, будинок 18, код 36398014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КРЕАТИВ (04112, м. Київ, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА ГРЕКОВА, будинок 3, код 38129761) 16 669 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят девять) грн. 53 коп. основної суми боргу, 9 850 (девять тисяч вісімсот пятдесят) грн. 09 коп. пені, 711 (сімсот одинадцять) грн. 30 коп. три відсотки річних та 19 174 (девятнадцять тисяч сто сімдесят чотири) грн. 94 коп. інфляційних втрат та 1 070 (одна тисяча сімдесят) грн. 08 коп. судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМФОРТ-СЕРВІС ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ (33024, Рівненська обл., місто Рівне, ВУЛИЦЯ МЛИНІВСЬКА, будинок 18, код 36398014) в дохід державного бюджету України 160 (сто шістдесят) грн. судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 23.12.2015 року.

Суддя Гудзенко Я.О.

підписано < Дата >