ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2015 р.Справа № 910/23932/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ України"

за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічного акціонерного товариства "Одеський нафтопереробний завод"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна"

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності №110 від 24.06.2015р.

ОСОБА_2 - згідно довіреності №116 від 27.07.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_3 - згідно довіреності №01/82 від 31.08.2015р.

Від третьої особи: не зявився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ України" звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" про стягнення заборгованості по оплаті оренди нерухомого майна у розмірі 178 903грн. 65коп., пені у розмірі 18 598грн. 58коп., 3% річних у розмірі 6 648грн. 24коп. та інфляційних втрат у розмірі 108 512грн. 32коп.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09 вересня 2015р. суддею Пригуновою А.Б. порушено провадження у справі. Справі присвоєно № 910/23932/15.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.10.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Одеський нафтопереробний завод" та передано справу №910/23932/15 за виключною підсудністю до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.10.2015р. прийнято справу №910/23932/15 до провадження судді Рога Н.В.

03 грудня 2015р. відповідач, на підставі ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, надав клопотання про витребування з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області інформації щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0453га, розташованої за адресою: м. Одеса, Шкодова гора, 1/1 в системі Державного земельного кадастру; інформації щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку розміром 0,0453га що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1, станом на 05.06.2013р. та станом на даний час, з наданням копій відповідних правовстановлюючих документів; інформації щодо похідних, зареєстрованих у встановленому порядку прав на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку розміром 0,0453га, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1, станом на 05.06.2013р. та станом на даний час, з наданням копій відповідних правовстановлюючих документів.

Зазначене клопотання судом залишено без задоволення виходячи з такого: відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У поданому до суду клопотанні не зазначено обґрунтування всіх викладених у ст. 38 Господарського процесуального кодексу України підстав для витребування доказів та не зазначено, в чом полягає неможливість самостійного витребування даних документів.

В ході розгляду справи відповідач надав клопотання про зупинення провадження у справі №910/23932/15 до вирішення по суті господарським судом Одеської області справи №916/4838/15 за позовом ТОВ "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" до ПАТ "Одеський нафтопереробний завод", за участю третьої особи - ТОВ "Енергія і Газ України" про визнання недійсним договору №13/162 від 05.06.2013р.

В обґрунтування наданого клопотання відповідач зазначає, що оскільки спір про визнання недійсним Договору №13/162, вирішується одночасно з розглядом справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині, розгляд справи №910/23932/15 про стягнення коштів за Договором №13/162 від 05.06.2013р. неможливий до вирішення справи №916/4838/15 про визнання недійсним Договору №13/162 від 05.06.2013р.

Представник позивача проти клопотання про зупинення провадження у справі заперечує.

Суд, розглянув клопотання про зупинення провадження у справі, дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з наступних підстав: відповідно до пункту 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями) статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч.ч. 3,4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

При цьому, господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Проте, відповідачем не надано належних доказів в обґрунтування підстав для зупинення провадження у справі №910/23932/15 до вирішення по суті господарським судом Одеської області справи № 916/4838/15, зокрема, відсутня позовна заява та докази порушення провадження за позовом ТОВ "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" до ПАТ "Одеський нафтопереробний завод", за участю третьої особи - ТОВ "Енергія і Газ України" про визнання недійсним договору №13/162 від 05.06.2013р.

Крім того, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Представник відповідача проти позову заперечує у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа про місце та дату судових засідань була повідомлена належним чином, але представник зазначеної третьої особи у судові засідання не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, міркувань щодо позову від зазначеної третьої особи до суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив:

05 червня 2013р. між Публічним акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" (надалі Орендар) був укладений Договір №13/162, згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне володіння та користування нерухоме майно: нежитлове приміщення будівля телефонної станції площею 376,2кв.м., розташоване в ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1.

Відповідно до п. 1.7 Договору строк оренди майна з моменту вступу Орендаря у володіння та користування майном по 30 квітня 2016р.

Згідно з п. 2.1 Договору вступ Орендаря у володіння та користування майном настає з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна, складеного за формою, затвердженою Додатком №2 до Договору.

Умовами п. 4.2 Договору встановлено, що щомісячний розмір орендної плати становить 12 652грн. 80коп., в тому числі ПДВ (20%) -2 108грн. 80коп., та складається з: плати за користування майном, яка складає 9 028грн. 80 коп., в тому числі ПДВ (20%) 1 504грн. 80коп. в місяць; плати за користування земельною ділянкою, яка складає 3 624грн., в тому числі ПДВ (20%) 604грн. в місяць.

Відповідно до п. 4.3 Договору орендна плата сплачується Орендарем на поточний рахунок Орендодавця щомісячно, до 15 (пятнадцятого) числа місяця, слідуючого за місяцем, в якому здійснювалась оренда майна, згідно виставлених рахунків Орендодавця наданих відповідно до п. 7.1.7 Договору за адресою, зазначеною в Договорі. Зобов'язання Орендодавця по виставленню рахунків та актів наданих послуг вважається виконаними у повному обсязі з моменту направлення рахунків за адресою Орендаря, зазначеною в Договорі (з урахуванням умов п. 10.14 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору розмір орендної плати, зазначений у п. 4.2 Договору, підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу інфляції за місяць, в якому здійснюється оренда майна.

Відповідно до п. 5.1.3 Договору Орендар зобовязується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату Орендодавцю.

Умовами п. 5.1.9 Договору передбачено, що Орендар зобовязується відшкодовувати фактичні витрати Орендодавця у звязку з експлуатацією майна на телефонний зв'язок, комунальні послуги, електроенергію, теплову енергію в вигляді гарячої води на опалення та гаряче водопостачання, та на інші послуги на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі фактично наданих послуг та виставленого у відповідності до нього рахунку. Оплата здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати підписання Орендарем акту приймання-передачі фактично наданих послуг. Необґрунтована відмова Орендаря від підписання акту не допускається. У разі необґрунтованої відмови Орендаря від підписання акту (відсутності з боку Орендаря зауважень до акту більше 5 днів з моменту його отримання) Орендар зобовязаний оплатити, а Орендодавець має право вимагати оплати витрат Орендодавця згідно даних, зазначених Орендодавцем в акті.

Відповідно до п. 10.1 Договору даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами ті скріплення печатками сторін. Договір діє до 30 квітня 2016р. У разі, якщо на момент закінчення строку дії Договору сторони не завершили розрахунки між собою, строк дії Договору в частині виконання грошових зобовязань підлягає автоматичний пролонгації до повного завершення розрахунків між сторонами.

05 червня 2013р. між Публічним акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої сторони дійшли згоди п. 4.4 Договору викласти у новій редакції та встановили, що розмір орендної плати, зазначений в п. 4.2 Договору, не підлягає індексації.

30 травня 2014р. між Публічним акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" було укладено Додаткову угоду №4 до Договору, згідно якої сторони внесли зміни до Договору, а саме: викласти у новій редакції деякі пункти Договору. Зокрема, згідно нової редакції п. 1.1 Орендодавець передає , а Орендар приймає у строкове володіння та користування нерухоме майно: будівлю телефонної станції площею 312,8кв.м., розташовану в ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1.

Відповідно до п. 1.3 вартість майна на момент укладення даного Договору становить 676 980грн. 30коп.

Згідно з п. 4.2 Договору щомісячний розмір орендної плати становить 9 292грн. 80коп., в тому числі ПДВ (20%) -1 548грн. 80коп. та складається з: плати за користування майном, яка складає 7 507грн. 20коп., в тому числі ПДВ (20%) 1 251грн. 20коп. в місяць; плати за користування земельною ділянкою, яка складає 1 785грн. 60коп, в тому числі ПДВ (20%) 297грн. 60коп. в місяць.

Крім того, даною Додатковою угодою сторони виключили з тексту п. 5.1.9 Договору. Додаткова угода №4 від 30.05.2014р. набрала чинності з 01.06.2014р.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" було оплачено фактичні витрати на суму 43 250грн. 85коп., що підтверджується актами про визначення витрат на телефонний зв'язок, на електроенергію, на опалення приміщення, оренду нежитлового приміщення і користування земельною ділянкою. Проте, в порушення п. 5.1.9 Договору відповідачем дані витрати не були відшкодовані ПАТ "Одеський нафтопереробний завод".

Публічне акціонерне товариство "Одеський нафтопереробний завод" належним чином виконало свої зобовязання за Договором оренди нерухомого майна. Проте, відповідач, в порушення умов договору свої зобовязання щодо сплати орендних платежів не виконує належним чином, у звязку з чим, за ним утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 135 652грн. 80коп. за період з грудня 2013р. по березень 2015р., що підтверджується актами виконаних послуг.

Позивач також зазначає, що 07 серпня 2015р. між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" (надалі Первісний кредитор) та ТОВ "Енергія і Газ України" (надалі Новий кредитор) був укладений Договір про відступлення права вимоги (цесії) №06/10-1, згідно умов якого Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги (цесії) , що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором №13/162 від 05.06.2013р., укладеним між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" та ТОВ "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" (надалі Боржник), що виникло у розмірі 178 903грн. 65коп.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги за цим Договором Новий кредитор одержує право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобовязань за Основним Договором , а саме оплати виконаних робіт в повному обсязі, сплати пені і та штрафних санкцій, 3 % річних , інфляційного збільшення боргу.

На виконання умов Договору відступлення права вимоги №06/10-1 від 07.08.2015р. ТОВ "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" направило 11.08.2015р. на адресу відповідача заяву, про укладення договору про відступлення права вимоги №06/10-1 від 07.08.2015р.

Несплату відповідачем наявної заборгованості позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 178 903грн. 65коп., яка складається з заборгованості по орендній платі у сумі 135 652грн. 80коп. за період з грудня 2013р. по березень 2015р., та заборгованості о відшкодуванню витрат на електроенергію, теплову енергію та послуги звязку у сумі 43 250грн. 85коп. за період з грудня 2013р. по вересень 2014р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Крім того, відповідно до п. 9.3 Договору №13/162 від 05.06.2013р. у разі порушення строків оплати орендної плати, зазначених в п. 4.3 даного Договору, Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі діючої в період прострочення подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 18 598грн. 58коп. за період з 15.01.2014р. по 28.08.2015р.

Позивач також зазначає, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 6 648грн. 24коп. та 108 512грн. 32коп. інфляційних втрат, які також просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує у повному обсязі з наступних підстав:

На думку відповідача основний Договір, право вимоги за яким було відступлено, не відповідає нормам законодавства, та відповідно не є вчиненим.

Відповідач зазначає, що оскільки Договором передбачено право володіння і користування земельною ділянкою, встановлений строк такого користування (30.04.2016р.), а також даний Договір укладено в письмовій формі, даний Договір є договором оренди землі.

У відповідності до ст. 15 Закону України " Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є - обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Проте, в Договорі відсутні деякі обовязкові умови для укладання таких договорів, та відповідно їх дійсності.

Крім того, відповідно до ст. 126 Закону України "Про оренду землі" право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме, зокрема: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Стаття 15 Закону України "Про оренду землі" визначає, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Отже, на думку відповідача враховуючи приписи норм чинного законодавства, Договір №13/162 від 05.06.2013р. обов'язково підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку, і саме з моменту державної реєстрації земельної ділянки, що входить до об'єкту оренди, та самого правочину, він є вчиненим, та з нього виникає право вимоги.

Крім того, відповідач зазначає, що з тексту Договору відступлення права вимоги не зрозуміло, в яких саме сумах переходить право вимоги, та відсутня така суттєва умова договору відступлення прав, як винагорода за відступлення прав, адже жодним пунктом договору не визначено суму, строки виплати винагороди (компенсації) іншій стороні грошових коштів за відступлення прав вимоги.

Також, відповідач зауважує, що акти приймання-передачі виконаних робіт з боку відповідача підписані не директором, а іншою особою, а саме акт №3 від 30.04.2014р., акт №3 від 30.04.2013р., акт №25 від 30.04.2014р., акт №11 від 30.04.2014р., що ставить під сумнів справжності підпису на цих документах.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до положень ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За матеріалами справи, 05 червня 2013р. між Публічним акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" (надалі Орендар) був укладений Договір №13/162, згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне володіння та користування нерухоме майно: нежитлове приміщення будівля телефонної станції площею 376,2кв.м., розташоване в ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1.

Відповідно до ст.. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем у справі не надано до суду доказів визнання недійсним Договору №13/162 від 05.06.2013р. та у суду відсутні підстави вважати, що зазначений Договір суперечить нормам чинного законодавства, адже на думку суду, безпідставними є посилання відповідача на те, що цей Договір фактично є договором оренди землі.

Як вже зазначалося, обєктом оренди за цим Договором є нежитлове приміщення будівля телефонної станції площею 376,2кв.м. , розташована за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1.

Включення ж до розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, на якій розташований обєкт нерухомості, ще не свідчить про те, що зазначений договір є договором оренди землі.

Згідно з п. 2.1 Договору вступ Орендаря у володіння та користування майном настає з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна, складеного за формою, затвердженою Додатком №2 до Договору.

Умовами п. 4.2 Договору встановлено, що щомісячний розмір орендної плати становить 12 652грн. 80коп., в тому числі ПДВ (20%) -2 108грн. 80коп. та складається за: плати за користування майном, яка складає 9 028грн. 80 коп., в тому числі ПДВ (20%) 1 504грн. 80коп. в місяць; плати за користування земельною ділянкою, яка складає 3 624грн., в тому числі ПДВ (20%) 604грн. в місяць.

Відповідно до п. 4.3 Договору орендна плата сплачується Орендарем на поточний рахунок Орендодавця щомісячно, до 15 (пятнадцятого) числа місяця, слідуючого за місяцем, в якому здійснювалась оренда майна, згідно виставлених рахунків Орендодавця а наданих відповідно до п. 7.1.7 Договору за адресою, зазначеною в Договорі. Зобов'язання Орендодавця по виставленню рахунків та актів наданих послуг вважається виконаними у повному обсязі з моменту направлення рахунків за адресою Орендаря, зазначеною в Договорі (з урахуванням умов п. 10.14 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору розмір орендної плати, зазначений у п. 4.2 Договору, підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу інфляції за місяць, в якому здійснюється оренда майна.

Умовами п. 5.1.9 Договору передбачено, що Орендар зобовязується відшкодовувати фактичні витрати Орендодавця у звязку з експлуатацією майна на телефонний зв'язок, комунальні послуги, електроенергію, теплову енергію в вигляді гарячої води, на опалення та гаряче водопостачання, та на інші послуги на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі фактично наданих послуг та виставленого у відповідності до нього рахунку. Оплата здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати підписання Орендарем акту приймання-передачі фактично наданих послуг. Необґрунтована відмова Орендаря від підписання акту не допускається. У разі необґрунтованої відмови Орендаря від підписання акут (відсутності з боку Орендаря зауважень до акту більше 5 днів з моменту його отримання) Орендар зобовязаний оплатити, а Орендодавець має право вимагати оплати витрат Орендодавця згідно даних, зазначених Орендодавцем в акті.

05 червня 2013р. між Публічним акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої сторони дійшли згоди п. 4.4 Договору викласти у новій редакції та встановили, що розмір орендної плати, зазначений в п. 4.2 Договору, не підлягає індексації.

30 травня 2014р. між Публічним акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" було укладено Додаткову угоду №4 до Договору, згідно якої сторони внесли зміни до Договору, а саме домовилися, що згідно з п. 2 Договору щомісячний розмір орендної плати становить 9 292грн. 80коп., в тому числі ПДВ (20%) -1 548грн. 80коп. та складається з: плати за користування майном, яка складає 7 507грн. 20коп., в тому числі ПДВ (20%) 1 251грн. 20коп. в місяць; плати за користування земельною ділянкою, яка складає 1 785грн. 60коп, в тому числі ПДВ (20%) 297грн. 60коп. в місяць. Відповідно до п. 4.3 Договору орендна плата сплачується Орендарем на поточний рахунок Орендодавця щомісячно, до 15 (пятнадцятого) числа місяця, слідуючого за місяцем, в якому здійснювалась оренда майна, згідно виставлених рахунків Орендодавця а наданих відповідно до п. 7.1.7 Договору за адресою, зазначеною в Договорі. Зобов'язання Орендодавця по виставленню рахунків та актів наданих послуг вважається виконаними у повному обсязі з моменту направлення рахунків за адресою Орендаря, зазначеною в Договорі (з урахуванням умов п. 10.14 Договору). Згідно з п. 4.4 Договору розмір орендної плати, зазначений у п. 4.2 Договору, підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу інфляції за місяць, в якому здійснюється оренда майна.

Крім того, даною Додатковою угодою сторони виключили з тексту п. 5.1.9 Договору. Зазначена Додаткова угода набрала чинності з 01.06.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" було оплачено фактичні витрати на суму 43 250грн. 85коп., що підтверджується актами про визначення витрат на телефонний зв'язок, не електроенергію, на опалення приміщення, оренду нежитлового приміщення і користування земельною ділянкою. Проте, в порушення п. 5.1.9 Договору відповідачем дані витрати не були відшкодовані ПАТ "Одеський нафтопереробний завод".

Публічне акціонерне товариство "Одеський нафтопереробний завод" належним чином виконало свої зобовязання за Договором оренди нерухомого майна. Проте, відповідач, в порушення умов договору свої зобовязання щодо сплати орендних платежів не виконує належним чином, у звязку з чим, за ним утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 135 652грн. 80коп., що підтверджується актами виконаних послуг.

07 серпня 2015р. між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" (надалі Первісний кредитор) та ТОВ "Енергія і Газ України" (надалі Новий кредитор) був укладений Договір про відступлення права вимоги (цесії) №06/10-1, згідно умов якого Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги (цесії) , що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором №13/162 від 05.06.2013р. укладеним між ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" та ТОВ "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" (надалі Боржник), що виникло у розмірі 178 903грн. 65коп.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги за цим Договором Новий кредитор одержує право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобовязань за Основним Договором , а саме оплати виконаних робіт в повному обсязі, сплати пені і та штрафних санкцій, 3 % річних , інфляційного збільшення боргу.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" своїх зобовязань за Договором не виконало, не сплачувало передбачену умовами Договору оренди орендну плату та не відшкодовувало витрати орендодавця , внаслідок чого за ним утворилася заборгованість з орендної плати за період з грудня 2013р. по березень 2015р. у сумі 135 652грн. 80коп. та заборгованість по відшкодуванню витрат Орендодавця по експлуатації майна у розмірі 43 250грн. 85коп.

Частина 1. ст. 193 Господарського кодексу України, вказує на те, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Отже, відповідач, зобовязавшись щомісячно не пізніше 15 числа місяця, слідуючого за місяцем в якому здійснювалась оренда своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування нерухомим майном та відшкодовувати фактичні витрати Орендодавця, повинен був виконати своє зобовязання, але не виконав. Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 178 903грн. 65 коп., яка складається з заборгованості по орендній платі період з грудня 2013р. по березень 2015р. у сумі 135 652грн. 80коп. та заборгованості по відшкодуванню витрат Орендодавця по експлуатації майна у розмірі 43 250грн. 85коп. за період з грудня 2013р. по вересень 2014р. підлягає задоволенню.

Крім того, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв'язку із тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна не виконало свої зобов'язання по оплаті за оренду та відшкодуванню витрат Орендодавця у звязку з експлуатацією майна, у відповідності до ст.611 Цивільного кодексу України, настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді застосування штрафних санкцій.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання штрафні (господарські) санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня). Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторони передбачили, що відповідно до п. 9.3 Договору у разі порушення строків оплати орендної плати, зазначених в п. 4.3 даного Договору, Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі діючої в період прострочення подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 18 598грн. 58коп. за період з 15.01.2014р. по 28.08.2015р., дійшов висновку що він здійснений належним чином, у звязку з чим вимога щодо стягнення пені у розмірі 18 598грн. 58коп. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 6 648грн. 24коп. та інфляційних витрат у розмірі 108 512грн. 32коп., дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував 3% річних у розмірі 6 648грн. 24коп. та інфляційні витрати у розмірі 108 512грн. 32коп.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ України" підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ України" -задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ України" (65041, м.Одеса, Шкодова гора, буд. 1/1, ) суму заборгованості по оплаті оренди нерухомого майна у розмірі 135 652грн. 80коп., суму заборгованості по відшкодуванню витрат Орендодавця по експлуатації майна у розмірі 43 250грн. 85коп., пеню у розмірі 18 598грн. 58коп., 3% річних у розмірі 6 648грн. 24коп., інфляційні витрати у розмірі 108 512грн. 32коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 689грн. 94коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.12.2015р.

Суддя Н.В. Рога