ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" грудня 2015 р.Справа № 916/4189/15

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ";

до відповідача ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP"

про стягнення

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю;

В судовому засіданні 28.12.2015р. приймали участь представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP" про стягнення заборгованості за контрактом №31/03/2015р. від 31.03.2015р. в розмірі 183120,60 доларів США.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2015р. було порушено провадження по справі №916/4189/15 із призначення до розгляду в судовому засіданні.

30.10.2015р. позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх. ГСОО №2-5973/15), відповідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованості за контрактом №31/03/2015р. від 31.03.2015р. в розмірі 291432,10 доларів США.

12.11.2015р. позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх. ГСОО №2-6224/15), відповідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованості за контрактом №31/03/2015р. від 31.03.2015р. в розмірі 399962,15 доларів США.

27.11.2015р. позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх. ГСОО №2-6540/15), відповідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованості за контрактом №31/03/2015р. від 31.05.2015р. та за контрактом №10/04/2015 від 10.04.2015р. в розмірі 509396,75 доларів США.

Розглянувши відповідну заяву суд зазначає наступне.

Пунктом 3.10. Постанови, Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку (п. 3.12 Постанови, Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Дослідивши заяву про уточнення позовних вимог від 27.11.2015р. суд вбачає, що позивачем була фактично додана ще одна підстава позову, а саме контрактом №10/04/2015 від 10.04.2015р. збільшено розмір раніш заявлених позовних вимог та змінено предмет позову. Отже на думку суду відповідною заявою позивачем фактично було змінено предмет та підставу позову.

Враховуючи вищевикладене, подана 27.11.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ" заява про уточнення позовних вимог (вх. ГСОО №2-6540) до уваги судом не приймається та розглядаються позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.11.2015р. вх. ГСОО №2-6224/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. було продовження по справі на пятнадцять днів, в порядку ст. 69 ГПК України.

Представник відповідача в судове засідання зявився, відзив на позов не надав, проте надав усні пояснення відповідно яких збільшені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

В судових засіданнях в порядку ст. 77 ГПК України проголошувались перерви з 07.12.2015р. до 23.12.2015р., з 23.12.2015р. до 28.12.2015р.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 28.12.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

31.03.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ" (далі продавець) та ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP" (далі покупець) був укладений контракт №31/03/2015, відповідно умов якого продавець зобовязується поставити покупцю брухт та відходи чорних металів (далі товар), в асортименті, кількості та по цінам, зазначеним в Специфікації (Додатку) до договору, які є невідємною його частиною, а покупець прийняти та оплатити товар (п.1.1. контракту).

Пунктом 2.1 контракту передбачено, що продавець поставляє в строк до 31.03.2016р. товар в кількості 35000 тон +/- на умовах поставки: DAP, границя Україна Республіка Молдова (498), Словенія (703), Румунія (642), Польща (616), Угорщина (348) (ІНКОТЕРМІС-2010) залізничним або автомобільним транспортом.

Ціни за товар, який поставляється за відповідним контрактом, зазначаються в Специфікаціях (Додатках) до контракту, на умовах поставки, обумовлених пунктом 2.1 контракту та встановлюються в доларах США. Ціна на товар, або його окрему партію, може бути змінена за згодою сторін шляхом підписання Додаткової угоди до контракту (п.3.1 контракту). Загальна вартість на момент укладення контракту складає 8225000 доларів США (п.3.4 контракту).

Розділом 4 контракту передбачені умови оплати товару. Так, п.4.1 контракту встановлено, що оплата за поставлений продавцем товар здійснюється в доларах США. Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом на рахунок продавця, в строк до 5 (пяти) банківських дів 60% вартості відправленого товару по факту надання продавцем четвертого екземпляру залізничної накладної (факсимільної копії) або CMR з відміткою про отримання товару. Кінцевий розрахунок здійснюється після приймання товару, на протязі 5 (пяти) банківських днів з моменту надходження товару в пункт призначення, але не пізніше 90 (девяносто) днів з дати оформлення експортної вантажної митної декларації продавцем (п.4.2 контракту).

Відповідно пункту 10.1 дійсний контракт вступає в силу після його підписання сторонами та діє до 31.03.2016р.

20.06.2015р. між сторонами по справі була підписана додаткова угода до контракту №31/03/2015р. відповідно якої сторони дійшли згоди викласти пункт 2.1 у наступній редакції: продавець поставляє в строк до 31.03.2016р. товар в кількості 25000 тон +/- на умовах поставки: DAP, границя Україна Республіка Молдова (498), Словенія (703), Румунія (642), Польща (616), Угорщина (348) (ІНКОТЕРМІС-2010) залізничним або автомобільним транспортом; пункт 3.4 в наступній редакції: загальна вартість на момент укладення контракту складає 587500доларів США; пункт 4.2 викласти у наступній редакції: оплата товару відвантаженого по експортним вантажним митним деклараціям здійснюється в наступному порядку: сума за товар відвантажений в липні 2015р. шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом на рахунок продавця до 20.09.2015р., сума за товар відвантажений в серпні 2015р. шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом на рахунок продавця до 20.10.2015р., сума за товар відвантажений в вересні 2015р. шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом на рахунок продавця до 20.11.2015р..

19.10.2015р. між сторонами по справі була підписана додаткова угода №2 до контракту №31/03/2015р. відповідно якої сторони дійшли згоди викласти пункт 4.2 в наступній редакції: оплата за відвантажений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом на рахунок продавця на протязі 80 календарних днів з моменту оформлення експортної вантажної митної декларації.

Позивач зазначає, що своїх зобовязання за контрактом №31/03/2015р. від 31.03.2015р. щодо поставки товару виконав належним чином, Так відповідачу за експортними вантажними митними деклараціями ВМД №500103603/2015/100751 від 21.07.2015р., №500103603/2015/100763 від 23.07.2015р., №500103603/2015/100774 від 27.07.2015р., №500103603/2015/100786 від 28.07.2015р, №500103603/2015/100821 від 31.07.2015р., №500103603/2015/100840 від 04.08.2015р., №500103603/2015/100866 від 07.08.2015р., №500103603/2015/100863 від 07.08.2015р., №500103603/2015/100925 від 17.08.2015р., №500103603/2015/100943 від 19.08.2015р. було відвантажено товар на загальну суму 496012,15 доларів США.

Проте, відповідач свої зобовязання за контрактом щодо оплати вартості отриманого товарну належним чином та в повному обсязі не виконав, оплату товару здійснив частково в сумі 96050 доларів США, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 399962,15 доларів США.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за контрактом №31/03/2015р. від 31.03.2015р. щодо оплати вартості отриманого товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ" звернулось з відповідним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

У відповідності з пунктом 1 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Вирішуючи питання щодо підвідомчості спору господарському суду, суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник внаслідок невиконання ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP" своїх зобовязань, взятих згідно контракту №31/03/2015р. від 31.03.2015р. в частині оплати поставленого товару, в результаті чого у нього виникла певна заборгованість, яку позивач має намір стягнути в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 Розяснення Президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002р. за № 04-5/608 „Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій, згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Як встановлено судом, пунктом 9.2 контракту №31/03/2015р. від 31.03.2015р. зі змінами згідно додаткової угоди №1 від 20.06.2015р., Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ" та ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP" узгодили, що якщо сторони не можуть дійти згоди, то спір підлягає передачі на розгляд та врегулювання до Господарського суду Одеської області.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства та те, що спір виник внаслідок невиконання ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP" своїх зобовязань, взятих згідно вищевказаного контракту, суд доходить до висновку про підвідомчість даного спору господарському суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як встановлено судом між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ" та ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP" був укладений контакт №31/03/2015р. від 31.03.2015р., який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, правовідносини між сторонами виникли в силу вищезазначеного контракту, відповідно до якого відповідач не виконав свої зобовязання в частині своєчасної та повної оплати товару, поставленого за вантажними митними деклараціями, в результаті чого у останнього виникла певна заборгованість перед позивачем, що призвело до звернення ТОВ "РОЯЛ СТІЛ" до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 22 ГПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в повному обсязі визнається наявність основного боргу у розмірі 399962,15 доларів США. за отриманий товару, згідно контракту №31/03/2015р. від 31.03.2015р., що підтверджується його усними поясненнями, які зафіксовані в протоколах судових засідань від 07.12.2015р., 23.12.2015р. та від 28.12.2015р.

Таким чином, обставини поставки товару, а також його неналежної оплати сторонами визнаються відповідно до ст. 35 ГПК України.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи, судом вищезазначені обставини не досліджуються.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за контрактом №31/03/2015 від 31.03.2015р. в 399962,15 доларів США є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 "INTEROIL WEST LP" (Suite 1, 44 Main Street, Douglas, Lanarkshire, ML11 0QW, Scotland, р/с LV84RIBR00153190N0000 в JSC REGIONALA INVESTICIJU BANKA, Рига, Латвія) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ СТІЛ" (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8Б, ) 399962 (триста девяносто девять тисяч девятсот шістдесят два) доларів США 15 центів основного боргу, що еквівалентно 9103138 ( девять мільйонів сто три тисячі сто тридцять вісім) грн. 53коп. та 136547 (сто тридцять шість тисяч пятсот сорок сім) грн. 08 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 29 грудня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов