ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р.Справа № 922/5942/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Дочірне підприємство "Горлиця" Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольгія ЛТД", м. Київ
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа агенції "Гарячі тури", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 17 058,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за дов. № Б/Н від 09.12.2015 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Дочірнє підприємство "Горлиця" Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольгія ЛТД", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій "Гарячі Тури", про стягнення боргу у розмірі 17 058,00 грн., а також позивачем заявлено до стягнення судові витрати у розмірі 1 218,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за субагентським договором № 000163 від 01 вересня 2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 листопада 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/5942/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 30 листопада 2015 року. Водночас вказаною ухвалою було відмовлено позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

30 листопада 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 14 грудня 2015 року.

11 грудня 2015 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі (вх. № 49652 від 11 грудня 2015 року), дані пояснення судом долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 14 грудня 2015 року з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням з відміткою поштової установи "за закінченим терміном зберігання" (арк. спр. 45-49).

Судом перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців станом на 23 листопада 2015 року, місцезнаходження юридичної особи відповідача - 61145, Харківська область, місто Харків, Дзержинський район, вулиця Космічна, будинок 21, офіс 3, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи. Відповідно до вимог частини 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не зявилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та про відкладення) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не зявився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчить, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 14 грудня 2015 року представник позивача не вияв наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 вересня 2015 року між позивачем (субагент) та відповідачем (турагент) було укладено субагентський договір № 000163.

Відповідно до п. 2.1 договору, турагент, який діє на підставі відповідних угод в інтересах та від імені тур оператора(-ів), доручає, а субагент приймає на себе, за винагороду, права і обов'язки з реалізації турпродукта в інтересах та від імені тур оператора(-ів) на умовах даного договору. Субагент у відносинах з туристами представляє туроператора і укладає з ними договори на туристичне обслуговування. В преамбулі договорів на туристичне обслуговування субагент зазначає також турагента та номер і дату укладання цього договору.

На підставі забезпеченого бронювання послуг турагент протягом 3-х робочих днів з дня підтвердження замовлених послуг надає субагенту підтвердження замовлення та рахунок-фактури, кошти згідно якого субагент зобов'язаний протягом 2-х робочих днів оплатити на розрахунковий рахунок турагента (п. 3.1.4 договору).

Субагент здійснює повну оплату замовленого турпродукту відповідно до виставленого турагентом рахунку-фактури в розмірі ціни турпродукту, встановленої в прайсах туроператора(-ів), за відрахуванням винагороди субагента, протягом двох банківських днів з моменту отримання рахунку. У випадку замовлення турпродукту менше ніж за пять днів до початку подорожі - оплата здійснюється на наступний робочий день після отримання рахунку але в будь-якому випадку не пізніше ніж за один день до початку подорожі. Датою виконання зобов'язання з оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок турагента. За згодою сторін допускається підтвердження оплати копією платіжного документа з відміткою банківської установи про здійснення перерахування. У призначенні платежу субагент вказує реквізити рахунку, відповідно до якого здійснюється оплата. Несвоєчасна, неповна або неправильна оплата субагентом вартості турпродукта наділяє туроператора та турагента правом відмовити в наданні турпродукта, навіть якщо субагентом вже отримано підтвердження замовлення. Субагент не має права посилатися на відсутність рахунку-фактури для обґрунтування причин порушення ним грошових зобов'язань. Кошти, отримані від реалізації турпродукту, не є власністю ні турагента, ні субагента, а є транзитними коштами і ввірені на тимчасове зберігання до здійснення розрахунків з туроператором за винятком агентської винагороди турагента, яка є власністю турагента, а також агентської винагороди субагента, яка є власністю субагента (п. п. 4.1, 4.6 договору).

У випадку порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобов'язань за договором однією із сторін сторона, що порушила свої зобов'язання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України, а також виплачує іншій стороні неустойку згідно умов даного договору. Для туроператора: відмова від поставки субагенту вчасно замовленого та оплаченого субагентом і підтвердженого турпродукта; неправильне оформлення документів (у т.ч. візових), необхідних для здійснення подорожі, якщо зобов'язання по оформленню таких документів взяв на себе туроператор; несвоєчасна передача субагенту документів, необхідних для виконання турпродукта. Туроператор у випадку необхідності має право замінити замовлений готель на рівноцінний без зниження в класі обслуговування. У випадку невиконання з вини турагента своїх зобов'язань, передбачених цим договором, турагент відшкодовує субагенту завдані цим збитки. Субагент виступає поручителем щодо виконання зобов'язань туристами, тобто гарантує туроператору і турагенту виконання туристами усіх грошових зобов'язань, включаючи сплату штрафів та неустойок за договором на туристичне обслуговування, що укладені за його посередництва (п. п. 5.1, 5.3, 5.3.1, 5.3.6 договору).

Підтвердження турагентом бронювання через On-line є підставою для оплати субагентом турпродукту, відповідно до розділів 3 та 4 договору.

Згідно п. 10.1 договору, даний договір набуває сили з моменту підписання та діє до 30 серпня 2014 року. Термін дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін при підписанні додатку.

25 червня 2015 року між ДП "Горлиця" ТОВ "Ольгія ЛТД" (турагент), що діє від імені ТОВ "ТТВК" (туроператор), на підставі субагентського договору, укладеного між позивачем та відповідачем, з однієї сторони та гр. ОСОБА_2 (турист) було укладено договір на туристичне обслуговування № 10-ГТ.

Туроператор, відповідно до заявки, поданої туристом турагенту в усній або письмовій формі, надалі - заявка, за плату зобов'язується надати туристу комплекс туристичних послуг (турпродукт), а турист зобов'язується прийняти ці послуги і оплатити їх на умовах цього договору (розділ 1 договору). Вартість турпродукт складає 17 308,00 грн. без ПДВ. Порядок оплати турпродукту повна оплата туристичних послуг до 26 червня 2015 року включно. Форма розрахунку безготівкова (п. п. 1, 2.14 договору).

Турист зобов'язується, зокрема, здійснити повну оплату замовленого турпродукту відповідно до виставленого турагентом рахунку-фактури в розмірі вартості турпродукту, протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку (п. 3.2.2 договору).

Зміна ціни (вартості) турпродукту можлива не пізніше як за 20 днів до початку туристичної подорожі. При цьому збільшення ціни (вартості) турпродукту не може перевищувати п'яти відсотків його початкової ціни. У разі якщо ціна (вартість) турпродукту вища за початкову ціну на п'ять відсотків, турист має право відмовитися від виконання цього договору, а туроператор зобов'язаний повернути йому раніше сплачену суму. Відповідальність турагента за шкоду (матеріальну і моральну), що виникла внаслідок порушення умов обумовлених цим договором, обмежена розміром подвійної плати вартості турпродукту. У випадку відмови туроператора від виконання даного договору, турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання даного договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (п.п. 4.3, 5.4, 5.5 договору).

У випадку визнання туроператора банкротом, гроші за ненадані послуги турагент повертає туристу лише після отримання цих коштів від туроператора. Турист усвідомлює, що оплачені турагенту кошти за туристичні послуги належать туроператору і турагент зобов'язаний перерахувати ці кошти туроператору одразу ж після їх отримання від туриста. Будь які вимоги щодо повернення коштів, за умови, що турист має право на їх повернення, повинні бути адресовані в письмовій формі туроператору безпосередньо або через турагента. Турагент має право сприяти туристу в поверненні вказаних коштів, але не гарантує їх повернення (п. 9.9 договору).

На виконання умов субагентського договору № 000163 від 01 вересня 2013 року позивачем, на підставі рахунку фактури № 11572 від 25 червня 2015 року було перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 17 058,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 490 від 26 червня 2015 року (арк. спр. 63).

27 червня 2015 року позивач отримав електронного листа від туроператора про те, що по on-line бронювання № 567069 не було перераховано кошти. У зв'язку з неотриманням коштів за турпродукт від відповідача туроператор анулював on-line бронювання № 567069, про що свідчить лист останнього № 567069/02 від 01 липня 2015 року (арк. спр. 24).

06 липня 2015 року позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу про повернення коштів у розмірі 17 058,00 грн., втім дана вимога не була отримана відповідачем та повернулася на адресу позивача з відміткою поштової установи "за закінченим терміном зберігання", з огляду на наведене позивач і звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу по субагентському договору № 000163 від 01 вересня 2015 року у розмірі 17 058,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 295 ГК України, комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб'єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами (ч.ч. 1, 2 ст. 297 ГК України).

Стаття 301 ГК України передбачає, що відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб'єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором.

Як зазначено вище в даному рішенні суду, згідно п. 4.6 субагентського судоговору, кошти отримані від реалізації турпродукту, не є власністю ні турагента, ні субагента, а є транзитними коштами і ввірені на тимчасове зберігання до здійснення розрахунків з туроператором за винятком агентської винагороди турагента, яка є власністю турагента, а також агентської винагороди субагента, яка є власністю субагента.

Відповідно до норм ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи з аналізу вищезазначеної норми суд приходить до висновку, що позов подається за захистом порушених або оспорюваних прав позивача.

Враховуючи вище викладене та з огляду на те, що кошти, перераховані позивачем на рахунок відповідача на виконання умов субагентського договору № 000163 від 01 вересня 2015 року, не є власністю позивача виходячи зі змісту п. 4.6 даного договору та глави 31 ГК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 173, 295, 297, 301 ГК України, ст.ст. 6, 11, 509, 627, 628 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_3

спарва № 922/5942/15