РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015Справа №910/27251/15

За позовом Державного Українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВ Глобал»

третя особа Регіональне відділення фонду державного майна України по Київській області

про розірвання договору оренди

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (в/о директора);

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: ОСОБА_2 (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Державний Український науково-дослідний інститут фарфоро-фаянсової промисловості звернувся до Господарського суду м. Києва з указаним позовом.

Позивач зазначив, що всупереч умовам укладеного між третьою особою та відповідачем договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1637 від 05.11.2014, відповідач належним чином не виконує зобовязання зі сплати орендної плати, внаслідок чого станом на 15.09.2015 за ним утворилася заборгованість в сумі 1278104,94 грн.

З наведених підстав позивач, як балансоутримувач майна, просить розірвати укладений із відповідачем договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1637 від 05.11.2014.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов не надіслав, хоча про час та місце проведення засідання сповіщений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст. 285 ГК України встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Судом встановлено, що 05.11.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (далі третя особа, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КВ Глобал» (далі відповідач, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1637 (далі договір), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення № 21-123, 147, 152-155, 157-225, 229-238, 266, 268-280, 282-302, 331-332, 335-338, загальною площею 2257,8 кв.м., що розташовані за адресою: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29, вартість якого визначена згідно висновком про вартість майна на 28.02.2014 і становить за незалежною оцінкою 17877280,00 грн. без врахування ПДВ.

Відповідно до п. 5.3 договору, орендар зобовязався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, у тому числі податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з п. 5.9 договору, орендар зобовязався щомісяця, до 15 числа, надавати орендодавцю та балансоутримувачу інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до державного бюджету України). На вимогу орендодавця та балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акту приймання-передачі майна (п. 2.1 договору).

05.11.2014 сторонами підписано акт приймання-передачі державного майна.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення умов договору оренди, орендні платежі у період з 27.03.2015 по 15.09.2015 не вносив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 1278104,94 грн.

12.05.2015 відповідач звернувся до позивача із пропозицією (вих. № 108-14902/01) про дострокове розірвання договору оренди, однак договір сторонами розірваний не був.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами (вих. № 100/10-19 від 21.05.2015, вих. № 100/10-24 від 25.06.2015) про погашення заборгованості за договором оренди, із долученими до них актами звірки взаєморозрахунків між сторонами, проте зазначені вимоги відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Крім того, листом від 17.09.2015 позивач повідомив відповідача про встановлення ним факту проведення в орендованому приміщенні внутрішніх робіт, не погоджених із власником та балансоутримувачем приміщення, зафіксованих у акті обстеження стану частини нежитлових приміщень від 17.09.2015, внаслідок чого просить надати пояснення з приводу стану орендованого майна. Додатково позивач висунув вимогу щодо погашення відповідачем заборгованості зі сплати орендної плати.

Зазначена вимога відповідачем залишена без відповіді.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктами 8.4, 8.5 договору визначено, що орендодавець має право (у т.ч. за ініціативою балансоутримувача) вимагати розірвання договору, якщо орендар: користується майном всупереч договору; передав орендоване майно у користування іншим особам; не сплачує або несвоєчасно сплачує оренду плату; не застрахував майно відповідно до умов договору; не розпочав проведення капітального ремонту орендованого майна, якщо такий обовязок було на нього покладено; перешкоджає у проведенні перевірки використання, збереження майна. Орендодавець має право відмовитись від договору, якщо орендар не вносить орендну плату протягом 3-х місяців підряд.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи факт систематичного порушення відповідачем умов договору оренди в частині сплати орендної плати, допущені ним порушення слід вважати істотними та такими, що порушують права позивача за договором.

З огляду на викладене, позовні вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1637 від 05.11.2014, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Щодо розподілу судового збору, суд зазначає таке.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Таким чином, за подання до суду цієї позовної заяви позивачем мав бути сплачений судовий збір в сумі 1218 грн.

З урахуванням викладеного та відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судовий збір в сумі 1218 грн. покладається на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1637 від 05.11.2014, укладений між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Київській області (01092, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15; ідентифікаційний код 19028107) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КВ Глобал» (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, б. 1, оф. 408; ідентифікаційний код 37642576).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВ Глобал» (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, б. 1, оф. 408; ідентифікаційний код 37642576) на користь Державного Українського науково-дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29; ідентифікаційний код 05468498) витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко