ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015р. Справа № 914/3869/15

За позовом: Споживчого товариства Капелька, смт Красне Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок, м. Львів

про стягнення 305 894, 40 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: ОСОБА_2 - представник

Розглядається справа за позовом Споживчого товариства Капелька до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок про стягнення 305 894, 40 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.11.2015 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.11.2015 р.

Розгляд справи відкладався з підстав зазначених у відповідній ухвалі суду.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях. Представником позивача була подана заява про зміну підстави позову, з мотивів що ним у позовній заяві помилково зазначено договір від 01.04.2014 р. № ПМ-026, згідно якого жодних поставок та розрахунків між сторонами не здійснювалося, а поставки продукції відповідачу здійснювалися на підставі договору від 01.04.2010 р. № ПМ-11, що підтверджується видатковими накладними та актом звіряння розрахунків. Вказана заява, з урахуванням вимог п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача в судове засідання з»явився, подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Споживче товариство Капелька (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок (надалі - відповідач) про стягнення 305 894, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог, та з урахуванням заяви про зміну підстави позову, позивач вказує на те, що 01.04.2010 р. між ним та відповідачем був укладений договір поставки продукції № ПМ-11 під торговельною маркою покупця (надалі - договір). Відповідно до п. 1.1 договору, позивач на умовах, передбачених даним договором виготовляє та передає виключно відповідачу продукцію, перелічену в специфікаціях до цього договору, з нанесенням на неї (на продукцію чи упаковку) захищеної торгівельної марки, право використання якої на території України належить, виключно відповідачу, а відповідач здійснює своєчасну оплату отриманої від позивача продукції.

Факт поставки позивачем товару та отримання його відповідачем на загальну суму 305 894, 40 грн. підтверджується видатковими накладними від 26.06.2015 р. № РН-0000254, від 24.07.2015 р. № РН-0000322, від 04.08.2015 р. № РН-0000349, від 21.08.2015 р. № РН-0000393, від 18.09.2015 р. № РН-0000446, товарно-транспортними накладними, в яких зазначено дату та номер вказаних видаткових накладних.

Однак відповідач за отриманий товар оплату не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 305 894, 40 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив з мотивів, що позивачем до позовної заяви долучено копії видаткових накладних, виписаних на підставі договору від 03.01.2012 р. № ПМ-11, хоча в позовній заяві позивач посилається на порушення відповідачем умов договору від 01.04.2014 р. № ПМ-026, відтак позивачем не надано доказів, на підставі яких у відповідача виникало б зобовязання по оплаті товару, у звязку з чим останній просити суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що позивач, як на підставу виникнення у відповідача зобовязань щодо оплати за поставлений позивачем товар, посилається на укладений між сторонами договір поставки продукції від 01.04.2010 р. № ПМ-11 (згідно з заявою про зміну підстави позову). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, позивач на умовах, передбачених даним договором виготовляє та передає виключно відповідачу продукцію, перелічену в специфікаціях до цього договору, з нанесенням на неї (на продукцію чи упаковку) захищеної торгівельної марки, право використання якої на території України належить, виключно відповідачу, а відповідач здійснює своєчасну оплату отриманої від позивача продукції.

В підтвердження факту поставки товару та отримання його відповідачем, виникнення у відповідача заборгованості, позивач посилається на видаткові накладні від 26.06.2015 р. № РН-0000254, від 24.07.2015 р. № РН-0000322, від 04.08.2015 р. № РН-0000349, від 21.08.2015 р. № РН-0000393, від 18.09.2015 р. № РН-0000446, товарно-транспортні накладні, в яких зазначено дату та номер вказаних видаткових накладних.

У вказаних видаткових накладних підставою здійснення операції зазначено договір від 03.01.2012 р. № 11, а не договір від 01.04.2010 р. № ПМ-11.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську діяльність та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача тощо.

З огляду на викладене та враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт існування між сторонами також інших, аніж за спірним договором, відносин щодо поставки товару, суд дійшов висновку, що видаткові накладні оформлені у відповідності до чинних правил та є належними доказами отримання відповідачем товару, навіть незважаючи на те, що в них підставою здійснення операції зазначено інший договір, ніж той, на який посилається позивач.

Згідно п. 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Крім того, після звернення позивача з відповідним позовом до суду, відповідачем товар на загальну суму 28 110, 60 грн. був повернутий позивачу, що підтверджується накладними на повернення товару від 17.12.2015 р.

Згідно п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 28 110, 60 грн. заборгованості слід припинити.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем первинними документами доведено факт передачі відповідачеві товару на суму 277 783, 80 грн., в свою чергу відповідачем не спростовано факту отримання товару, тому у відповідача виник обовязок з оплати отриманого товару, а відтак позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають до задоволення.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судові витрати (судовий збір та витрати повязані з оплатою послуг адвоката, що підтверджені належними доказами) покладаються на відповідача повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359, ) на користь Споживчого товариства «Капелька» (80560, смт. Красне Буського району Львівської області, вул. І. Франка, 83, ) суму у розмірі 288 372, 22 грн. з них:

- 277 783, 80 грн. основної заборгованості;

- 6 000, 00 грн. витрат на надання адвокатських послуг;

- 4 588, 42 грн. судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 28 110, 60 грн. основної заборгованості припинити.

4.Наказ видати відповідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 28.12.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.