РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/25701/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок мрій»
простягнення 9 330,20 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Кравчик С.М.
від відповідача:Павлов І.Г.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок мрій» (надалі - ОСББ «Будинок мрій») про стягнення 32 932,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору про постачання електричної енергії №52854 від 17.09.2014 р. позивач поставив теплову енергію, а відповідач грошові зобов'язання по оплаті поставленої енергії належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 23 619,70 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 4 688,62 грн., 3% річних у розмірі 328,07 грн. та інфляційних у розмірі 4 295,90 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 04.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 30.11.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

В судовому засіданні 30.11.2015 р. судом оголошувалась перерва на 14.12.2015 р.

04.12.2015 р. представником позивача до канцелярії суду подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач у зв'язку з частковою оплатою відповідачем суми основної заборгованості, а також проведенням перерахунку, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17,61 грн., пеню у розмірі 4 295,90 грн., 3% річних у розмірі 4 295,90 грн. та інфляційні у розмірі 4 688,62 грн. Судом вказана заява прийнята для подальшого розгляду.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду виконав частково, надав пояснення по справі, подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2014 р. між ПАТ «Київенерго» (постачальник) та ОСББ «Будинок мрій» (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №52854 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.2.2 Договору визначено, що постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару, а згідно п. 2.3.3 такого договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Додатком №2 до Договору сторони погодили, що оплата рахунків за активну електроенергію та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (п. 2.2 додатку).

Договір є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач вказує, що за період з вересня 2014 року по серпень 2015 року позивачем було використано електроенергії на загальну суму 109 385,59 грн., що підтверджується обліковими картками за спірний період, а також відомостями обліку споживання теплової енергії.

При цьому, станом на момент розгляду справи по суті відповідачем частково сплачено вартість спожитої електроенергії, і заборгованість відповідача перед позивачем становить 17,61 грн.

Спір виник у справі у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконання відповідачем грошового зобов'язання за Договором по сплаті спожитої теплової енергії.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Додатком №2 до Договору сторони погодили, що оплата рахунків за активну електроенергію та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (п. 2.2 додатку).

Однак в порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання щодо сплати заборгованості за використану теплову енергію, внаслідок чого за період вересня 2014 року по серпень 2015 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 17,61 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вірно та правомірно здійснено нарахування суми грошових коштів за спожиту теплову енергію, а заборгованість ОСББ «Будинок мрій» перед позивачем становить 17,61 грн. Доказів погашення заборгованості відповідачем не подано.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 17,61 грн. правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 4 688,62 грн., 3% річних у розмірі 328,07 грн. та інфляційних у розмірі 4 295,90 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.1 Договору за невнесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з Господарським кодексом України. Сума пені (без ПДВ) зазначається у платіжному документі окремим рядком.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 4 688,62 грн., 3% річних у розмірі 328,07 грн. та інфляційних у розмірі 4 295,90 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 17,61 грн., пені у розмірі 4 688,62 грн., 3% річних у розмірі 328,07 грн. та інфляційних у розмірі 4 295,90 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок мрій» (04213, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 55; ідентифікаційний код 38799253) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) заборгованість у розмірі 17 (сімнадцять) грн. 61 коп., пеню у розмірі 4 688 (чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім) грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 328 (триста двадцять вісім) грн. 07 коп., інфляційні у розмірі 4 295 (чотири тисячі двісті дев'яносто п'ять) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.12.2015 р.

Суддя В.П. Босий