РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015Справа №910/30211/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжіндустріалбуд»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова

лісопильна компанія»

Про стягнення 5 165 578,14 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 по дов. № б/н від 15.12.2015

від відповідача ОСОБА_2 по дов. № 0510-15-Д від від 05.10.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжіндустріалбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» про стягнення 5 165 578,14 грн., з яких: 4 489 347,17 грн. основного боргу, 640 070,20 грн. пені, 36 160,77 грн. 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобовязань згідно договору підряду № 25/03/15 від 25.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 порушено провадження у справі № 910/30211/15 та призначено справу до розгляду на 17.12.2015.

Позивачем в судовому засіданні 17.12.2015 подано заяву в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 5 508 367,47 грн., з яких: 4 489 347,17 грн. основного боргу, 961 827,25 грн. пені, 57 193,05 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 17.12.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 22.12.2015.

Відповідач у поданому в судовому засіданні 22.12.2015 відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що подані позивачем акти № 13 від 22.06.2015 на суму 542 543,57 грн. та № 14 від 22.06.2015 на суму 335 3709,93 грн. не підписані замовником, а тому роботи зазначені в актах не виконувались та замовнику належним чином передані не були. Зазначає, що в актах виконаних робіт № 24 та № 25 від 09.07.2015 підпис зі сторони замовника підписаний не представником, що зазначений в цих актах, у звязку з чим є необхідність проведення почеркознавчої експертизи. Також зазначає, що в ході перевірки обсягів робіт виконаних підрядником проведеної замовником була виявлена розбіжність між відомостями відображеними в актах виконаних робіт та фактичними обсягами виконаних робіт, що було відображено в дефектних актах, загальна вартість невиконаних та виконаних не в повному обсязі підрядником робіт складає 644 565,06 грн.

Відповідачем в судовому засіданні 22.12.2015 подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи проведення якої просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз посилаючись на те, що ОСОБА_3 в своїх поясненнях до керівництва відповідача заперечував щодо власноручного підписання актів виконаних робіт № 24 та № 25 від 09.07.2015.

Позивач в судовому засіданні 22.12.2015 проти задоволення клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи заперечував.

Позивач в судовому засіданні 22.12.2015 позовні вимоги підтримав повністю з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні 22.12.2015 проти задоволення позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні 22.12.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворіжіндустріалбуд» (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» (замовник), було укладено договір підряду « 25/03/15 (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик, власними та залученими силами та засобами відповідно до умов даного договору та норм чинного законодавства України виконати комплекс робіт (далі роботи) у строки, які зазначені в цьому договорі на обєкті: «Будівництво деревообробного комбінату у м. Коростень, Житомирської області Цех виготовлення та склад готової продукції» (далі обєкт), а замовник зобовязується відповідно до умов цього договору прийняти виконані роботи та оплатити прийняті за цим договором роботи.

Договором № 1 від 01.05.2015 внесено зміни до п. 1.1. договору визначивши, що обєктом є: «Будівництво деревообробного комбінату у м. Коростень, Житомирської області Цех виготовлення та склад готової продукції; Лінія сортування деревини; Влаштування доріг; Вертикальне планування».

Договором № 2 від 22.06.2015 сторонами внесено зміни до договору визначивши, що обєктом є: «Будівництво деревообробного комбінату у м. Коростень, Житомирської області. Влаштування бетонних майданчиків на відкритому складі деревини орієнтованою площею 20 000 кв. м.»

Договором № 3 від 08.06.2015 сторонами внесено зміни до складу робіт, зокрема підрядник зобовязується виконати додаткові роботи на обєкті: «Будівництво деревообробного комбінату у м. Коростень, Житомирської області. Влаштування фундаментів вагової».

Договором № 4 від 22.06.2015 сторонами внесено зміни до складу робіт, зокрема підрядник зобовязується виконати додаткові роботи на обєкті: «Будівництво деревообробного комбінату у м. Коростень, Житомирської області. Акумулююча ємність. Біоставок-акумулятор»».

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору вартість виконаних позивачем робіт повністю не сплатив, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 4 489 347,17 грн. та за несвоєчасне виконання зобовязань нараховані: пеня в сумі 961 827,25 грн. та 3% річних в сумі 57 193,05 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу Країни у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Згідно з п. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до п. 2.3. договору дати початку та закінчення виконання всіх видів (етапів, комплексів) робіт передбачені календарним графіком виконання робіт (додаток № 2 до договору).

Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником по акту здачі-приймання виконаних робіт (п. 2.4. договору).

Згідно з п. 3.1. договору вартість робіт, доручених для виконання підряднику визначається на основі погодження одиничних розцінок для актування виконаних підрядних робіт (додаток № 1 до договору). остаточна договірна ціна даного договору визначається на основі фактично виконаних видів робіт підтверджених актами виконаних робіт розрахованими за затвердженими одиничними розцінками.

Відповідно до п. 3.2. договору одиничні розцінки, визначені у п. 3.1. даного договору, включають в себе відшкодування всіх витрат підрядника, в тому числі вартість послуг та плату за всі виконані ним роботи на обєкті.

Згідно п. 3.5. договору передбачено, що ціни на одиничні розцінки земельних робіт, зазначені в додатку № 1 до договору, при складанні актів виконаних робіт коригуються по формулі, зазначеній з урахуванням обсягу виконаних робіт та вартості палива на день початку виконання наступної частини робіт але не частіше ніж один раз на тиждень. Ціна одинці виконаного обсягу земельних робіт при складанні акту виконаних робіт визначається за наступною формулою: С1=0,65хС+0,35хСх(В/14), де С - ціна одиниці виконання робіт згідно додатку № 1 до договору; С1-відкоригована ціна одиниці виконання робіт в звязку з підвищенням вартості палива для застосування при складанні акту виконаних робіт; В - ціна вартості палива в день виконання робіт або в день отримання авансу; 14 - базова ціна вартості палива 14 гривень за один літр палива, згідно домовленості сторін; 0,65 - частина вартості робіт, яка не змінюється в звязку зі зміною вартості палива; 0,35 - частина вартості робіт, яка змінюється в звязку зі зміною вартості палива; х знак множення; + знак додавання; / знак ділення.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і вразі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно з п. 7.2. договору передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт з вказанням вартісних та кількісних показників та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3). Підписання сторонами акту приймання будівельних виконаних робіт і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) здійснюється не частіше ніж раз на тиждень. терміни перевірки актів виконаних робіт складають 2 робочих днів з дати їх отримання.

В матеріалах справи наявні наступні акти приймання виконаних робіт, відповідно до яких підрядник виконав, а замовник прийняв роботи за договором вартістю 9 656 938,88 грн.: № 1 від 06.04.2015, № 2 від 10.04.2015, № 3 від 15.04.2015, № 4 від 28.04.2015, №№ 5, 6 від 05.05.2015, № 7 від 06.05.2015, № 8 від 07.05.2015, №№ 9, 10 від 22.05.2015, №№ 11, 12 від 29.05.2015, №№ 13, 14, 15 від 22.06.2015, №№ 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 від 30.06.2015, № 23 від 03.07.2015, №№ 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30 від 09.07.20015.

Всі акти окрім № 13 та № 14 від 22.06.2015 підписані та скріплені печатками обох сторін.

Акти виконаних робіт № 13 від 22.06.2015 та № 14 від 22.06.2015 з боку відповідача не підписані зазначеною в акті особою (ОСОБА_3В.), однак дані акти скріплені печаткою відповідача, а отже погоджені юридичною особою.

Доказів того, що відповідачем було втрачено або у відповідача було викрадено печатку та відповідач звертався з цього приводу до правоохоронних органів не подано.

Відповідно до п. 4.1.2. договору замовник проводить оплату виконаних робіт згідно наданих підрядником та підписаних замовником актів приймання виконаних будівельних робіт з зазначенням кількісних та вартісних показників та довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат (КБ-3) в сумі, визначеної в кожному акті приймання виконаних будівельних робіт підписаного сторонами. Замовник здійснює оплату виконаних робіт не пізніше як через 5 (пять) робочих днів після підписання кожного акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконання будівельних робіт та витрат (КБ-3).

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з п. 6.2.1. договору замовник зобовязався здійснювати платежі підряднику відповідно до умов договору та оплату за виконані роботи та прийняті за виконавчими документами роботи згідно умов договору.

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав свого обовязку та плату за виконані роботи повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно підписаного та скріпленого печатками обох сторін акту звірки взаєморозрахунків, становить 4 489 347,17 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З урахуванням існування належних доказів виконання обумовлених договором робіт, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості позивачу в розмірі 4 489 347,17 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за виконані роботи не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобовязання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 10.4. договору якщо замовник прострочить строк оплати робіт, прийнятих ним за актом приймання виконаних будівельних робіт, замовник сплачує підряднику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобовязання щодо оплати за виконані роботи.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

В звязку з тим, що взяті на себе зобовязання по сплаті виконаних робіт відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню розмір якої, за обґрунтованими розрахунками позивача становить 961 827,25 грн. за період з 14.07.2015 по 15.12.2015.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 961 827,25 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В звязку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті виконаних робіт, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 57 193,05 грн. 3% річних за період з 14.07.2015 по 15.12.2015.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 57 193,05 грн. 3% річних (за обґрунтованими розрахунками).

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Суд розглянувши клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Суд вважає, що для вирішення даного спору не потребується використання спеціальних знань.

При цьому судом враховано ту обставину, що акти виконаних робіт № 24 та № 25 від 09.07.2015 скріплені печаткою відповідача, а отже погоджені юридичною особою. Крім цього, як зазначалось вище, відповідачем підписано акт звірки взаєморозрахунків, з якого вбачається, що до загальної суми заборгованості включені суми за актами виконаних робіт № 24 та № 25 від 09.07.2015.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжіндустріалбуд» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжіндустріалбуд» (08343, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 84, ) 4 489 347 (чотири мільйони чотириста вісімдесят девять тисяч триста сорок сім) грн. 17 коп. основного боргу, 961 827 (девятсот шістдесят одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 25 коп. пені, 57 193 (пятдесят сім тисяч сто девяносто три) грн.. 05 коп. 3% річних, 82 625 (вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять пять) грн. 52 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 29.12.2015.

Суддя ОСОБА_4