РІШЕННЯ

22 грудня 2015 року Справа № 913/1016/15

Провадження №5/913/1016/15

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіркон», м. Костянтинівка Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 3996052 грн. 40 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Семеніхана В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю №б/н від 12.11.2015;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованість за договором від 21.12.2012 № 13 в сумі 3994366 грн. 74 коп., 3% річних в сумі 138 грн. 71 коп., інфляційних втрат в сумі 1546 грн. 95 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобовязань в частині оплати за поставлений товар відповідно до договору. Крім суми основного боргу позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами) у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами, враховуючи наступне: сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду цієї справи; будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та відповідача не надходило; явка сторін не була визначена судом обовязковою; незявлення відповідача у засідання не перешкоджає вирішенню цього спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між донецьким казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством, як замовником, та товариством з обмеженою відповідальністю Шкіркон, як постачальником, 21.12.2012 був укладений договір на закупівлю ортокрилової смоли та силіконового каучуку № 13 (далі договір, а.с.22-24).

Предметом даного договору (п. 1.1 договору ) є правовідносини, за якими постачальник зобовязується з моменту укладання договору до 31.12.2013 поставити замовникові ортокрилову смолу для виробництва протезно-ортопедичних виробів та силіконовий каучук для виробництва протезів молочної залози, а замовник зобовязується приймати цей товар та своєчасно оплачувати його вартість.

За положеннями п. 4.2 договору оплата вартості партії товару здійснюється замовником з відстроченням платежу на 180 календарних днів.

З наданих позивачем видаткових накладних (а.с. 26-133) вбачається, що постачальник у повному обсязі виконав передбачені умовами договору зобовязання, а відповідач прийняв товар без зауважень та претензій.

Так, відповідач свої обовязки за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості поставленого товару належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно приписів ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обовязковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Пункт 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт виконання позивачем взятих на себе за договором зобовязань.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 3994366 грн. 74 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

На підставі вказаних статей позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у сумі 138 грн. 71 коп. за період з 27.03.2014 по 01.05.2014 та інфляційні втрати в сумі 1546 грн. 95 коп. за квітень 2014 року

Перевіривши наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог у повному обсязі за заявлені позивачем періоди.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю. З відповідача підлягають стягненню заборгованість в сумі 3994366 грн. 74 коп., 3 % річних в сумі 138 грн. 71 коп. та інфляційних втрат в сумі 1546 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір в сумі 59940 грн. 79 коп.

Згідно із ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіркон» до ОСОБА_1 казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства про стягнення 3996052 грн. 40 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Заводська, б. 35 «Б», код 03187677, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіркон», м. Костянтинівка Донецької області, вул. Леніна, б. 174, код 37050759, заборгованість в сумі 3994366 грн. 74 коп., 3 % річних в сумі 138 грн. 71 коп., інфляційні втрати в сумі 1546 грн. 95 коп. та судовий збір в сумі 59940 грн. 79 коп. Наказ видати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано - 24.12.2015.

Суддя С.В.Вінніков

Надр. прим.

1 до справи

2 позивачу за адресою 85114, м. Констянтинівка Донецької області, вул. Леніна, 174

3 відповідачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою 93048. м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Заводська, 35 «Б»