ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р.Справа № 9/332/05
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Разюк Г.П., Головея В.М.
при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.
за участю представників сторін:
від Установи 28 Управління начальника робіт: Деміда В.В. (довіреність № 261 від 26.12.2014)
від позивача: Троян О.О. (довіреність № 01/53-373 від 18.02.2015)
від відповідача: не з`явився
від суб`єкта оскарження: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Установи 28 Управління начальника робіт
на ухвалу господарського суду Миколаївської області від „20 жовтня 2015 року
по справі № 9/332/05
за позовом Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго
до Військової частини НОМЕР_1
суб`єкт оскарження Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області
про стягнення 23 460,38 грн.
В С Т А Н О В И В :
Рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.12.2005 року позов Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго задоволений у повному обсязі. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ПАТ Миколаївобленерго: 23 460 грн. 38 коп. боргу, а також понесені судові витрати по справі: 234 грн. 60 коп. на сплату державного мита та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т.1 а.с.54-55).
Зазначене судове рішення набрало законної сили та 19.12.2005 року місцевим судом видано відповідний наказ на його виконання (а.с.56).
07 серпня 2015 року Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернулося до господарського суду Миколаївської області із поданням про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якого просило замінити сторону у виконавчому провадженні № 43621212 та у виконавчому провадженні № 43621145 з примусового виконання наказів господарського суду Миколаївської області від 19.12.2005 року по справі №9/332/05, а саме: боржника Військову частину А 1739 на Установу « 28 Управління начальника робіт» (т.4 а.с.2). Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 року по справі № 9/332/05, подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області за № 02.1-26/5285 від 06.08.2015 року про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 9/332/05 задоволено. Здійснено по справі № 9/332/05 заміну відповідача (боржника) військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на її правонаступника Установу « 28 Управління начальника робіт» (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; ).
Ухвала суду мотивована припиненням юридичної особи - Військової частини НОМЕР_1 у відповідності до ЗУ «Про господарську діяльність у Збройних силах України» та Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, правонаступником якої визнано Установу « 28 Управління начальника робіт». Про що свідчить вимога директиви Міністерства оборони України від 20.04.2005 року № Д-332/1/010.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду від 20.10.2015 року, Установа 28 Управління начальника робіт звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 року по даній справі повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відмовити. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв`язку з чим виніс незаконну і необґрунтовану ухвалу, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції були безпідставно застосовані ч.1ст.104 ЦК України, ЗУ «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» та Положення про військове (корабельне) господарство України від 16.07.1997 року. Також апелянт зазначив, що з викладених в оскаржуваній ухвалі норм матеріального права вбачається, що ВЧ А 1739 повинна перебувати в Реєстрі будучі юридичною особою, а тому ліквідація повинна підтверджуватись витягом з даного Реєстру з відповідним записом про ліквідацію, який в матеріалах справи відсутній. Проте наявна в матеріалах справи довідка № 935, за твердженням відповідача про включення до ЄДРПОУ сформована не Державним комітетом статистики України, а Головним органом управлінням ГШ ЗС України, в якій не має запису про припинення ВЧ А 1739.
Крім того, апелянт зазначив, що місцевим господарським судом в порушення ст.43 ГК України не було враховано, що позивачем та Відділом примусового виконання рішень не було надано достатніх доказів в підтвердження ліквідації ВЧ НОМЕР_1 та перехід всіх прав та обов`язків Установі « 28 УНР» відповідно до вимог ст.ст.59,60 ГК України.
Військова частина НОМЕР_1 в судове засідання 24.12.2015 року не з`явилась без поважних причин, хоча про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується реєстром на відправку рекомендованої пошти з повідомленням та довідкою Укрпошти з офіційного сайту про відстеження пересилання поштових відправлень.
Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу Установи 28 Управління начальника робіт без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, вважаючи її правомірною, обґрунтованою та відповідаючою матеріалам справи.
Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області в судове засідання 24.12.2015 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується реєстром на відправку рекомендованої пошти з повідомленням та довідкою Укрпошти з офіційного сайту про відстеження пересилання поштових відправлень, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та пояснення до неї, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала залишенню без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває зведене виконавче провадження № 48379325 до складу якого входять виконавчі провадження з виконання:
- наказу господарського суду Миколаївської суду від 19.12.2005 року по справі №9/332/05 про: «стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» 234,60 грн. державного мита, 118,00 витрат по оплаті за інформаційно-технічні послуги по забезпеченню судового процесу».
- наказу господарського суду Миколаївської суду від 19.12.2005 року по справі №9/332/05 про: «стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» 23460,38 грн. боргу».
Як було зазначено вище, Державний виконавець звернувся до місцевого господарського суду с зайвою про зміну сторони виконавчого провадження відповідно до ст.25 ГПК України, а саме боржника ВЧ НОМЕР_1 на Установу 28 Управління начальника робіт, в обґрунтування якої зазначив, що в ліквідаційному акті від 16.06.2006 року зазначено, що ВЧ НОМЕР_1 розформовано 01.03.2006 року відповідно до Директиви МОУ від 20.04.2005 року №Д-322/1/010 та правонаступником призначено Установу. Також державний виконавець послався на лист першого заступника начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 27.07.2015, яким також було повідомлено про розформування Військової частини.
19.12.2005 року господарським судом Миколаївської області на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2005 по справі №9/332/05 видано відповідні накази.
Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.
Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України Про виконавче провадження, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником; для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. З урахуванням наведених законодавчих приписів заміна однієї з сторін у виконавчому провадження її правонаступником здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали; новий наказ при цьому не видається.
При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов`язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України.
Так, ч. 1 ст. 25 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Так, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу у випадках:
- у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою;
- припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення);
- заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні;
- в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
З положень ст. 25 ГПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» по суті випливає, що господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу за наявності підтвердження факту правонаступництва відповідними доказами, обов`язок доказування чого лежить на особі, яка звертається до суду з відповідною заявою, а саме: або на державному виконавцеві або на стороні або на заінтересованій не те стороні.
Частинами 7, 9 ст. 59 Господарського кодексу України (далі - ГК України) скасування державної реєстрації позбавляє суб`єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб`єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". Порядок припинення суб`єкта господарювання визначається законодавством.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи (ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»).
У відповідності до положень ст.ст. 104, 107 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що Військова частина А-1739 розформована та припинала свою діяльність, про що свідчать наступні документи:
- Ліквідаційний акт від 16.06.2006 року по розформуванню 210 управління начальника робіт (ВЧ А1739) (т.4 а.с.08-09);
- Акт приймання-передачі документів від 03.02.2006 року по земельній ділянці з якого вбачається передачу документів, які зазначені у переліку від ВЧ А-1739 до Установи « 28 УНР» (т.4 а.с.09);
- Лист першого заступника начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України генерала-майора В.Д. Талалай та витяг із директиви в якої зазначено, що станом на 23.06.2005 року ВЧ А-1739 відповідно до вимог директиви МОУ від 20.04.2005 року № 322/1/010 розформована, правонаступником визначено 28 управління начальника робіт (т.4 а.с.10-11);
- Лист головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Управління державної виконавчої служби від 04.09.2015 № 322/1/7797 на запит держаного виконавця, яким було повідомлено, що відповідно до обліку ЄДРПОУ МОУ, згідно з вимогами директиви МОУ від 20.04.2005 станом на 23.05.2005 року ВЧ НОМЕР_1 розформована, ідентифікаційний код НОМЕР_2 анульовано (т.4 а.с.42).
Крім того, порядок створення військового господарства при формування та порядок його ліквідації визначається положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16 липня 1997 року N 300 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 грудня 1997 р. за N 615/2419.
Так, п.8.2.1 положення передбачено, що військова частина (з`єднання) розформовується на підставі директиви (наказу) відповідного командування, у якій визначаються, зокрема строк розформування та її правонаступник; термін закінчення фінансування та час закриття поточного і бюджетного рахунків в установах Держказначейства; терміни (з обов`язковим погодженням з Контрольно-ревізійним департаментом Міністерства оборони України) проведення обревізування військової частини (з`єднання); порядок передачі правонаступнику необревізованих первинних документів, які залишились з дня закінчення останньої документальної ревізії до дня підписання ліквідаційного акта.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі про те, що ліквідацію юридичної особи повинна підтверджуватись витягом с ЄДРПОУ, спростовується вищевикладеним, у зв`язку з чим доводи, заперечення та вимоги Установи 28 Управління начальника робіт, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.
Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеної місцевим господарським судом ухвали про задоволення подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області за № 02.1-26/5285 від 06.08.2015 року про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 9/332/05
За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 року по справі № 9/332/05 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для її скасування або зміни відсутні, а тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Установи 28 Управління начальника робіт без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
1. Апеляційну скаргу Установи 28 Управління начальника робіт залишити без задоволення.
2. Ухвалу господарського суду Миколаївської області від „20 жовтня 2015 року по справі № 9/332/05 залишити без змін.
Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови
складено „25 грудня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя В.М. Головей