ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року Справа № 5010/1400/2012-28/99

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенко М.М. (головуючий),
Вовк І.В. (доповідач), Нєсвєтова Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року у справі № 5010/1400/2012-28/99 за позовом публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до Івано-Франківської міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року позивач звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення коштів з Івано-Франківського міського бюджету 1 073 293 грн. інфляційних сум, 3% річних у сумі 525 125,80 грн. у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, встановленого судовим рішення в іншій справі.

До початку розгляду справи в суді першої інстанції позивач змінив предмет позову та просив стягнути з Івано-Франківської міської ради 1 058 596 грн. інфляційних сум та 3% річних у сумі 524 493,80 грн.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2013 року, яке набрало законної сили, позов задоволено та стягнуто з Івано-Франківської міської ради на користь публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" 1 058 596 грн. інфляційних сум, 3% річних у сумі 524 493,80 грн. та 31 661,80 грн. судового збору.

У червні 2015 року стягувач звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з заявою про зміну порядку виконання судового рішення, в якій просив змінити порядок виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2013 року шляхом стягнення на користь ПАТ "Прикарпаттяобленерго" 1 058 596 грн. інфляційних сум, 3% річних у сумі 524 493,80 грн. та 31 661,80 грн. судового збору з коштів Івано-Франківського міського бюджету, з рахунків розпорядників, на яких вони обліковуються.

У доповненнях до заяви стягувач просив суд змінити порядок виконання рішення шляхом стягнення на користь ПАТ "Прикарпаттяобленерго" 1058596 грн. інфляційних втрат, 524493,80 грн. 3% річних та 31661,80 грн. судового збору з коштів Івано-Франківського міського бюджету, з рахунків розпорядників - виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, управління капітального будівництва виконавчого комітету міської ради, департаменту соціальної політики виконавчого комітету міської ради, департаменту комунального господарства транспорту і зв'язку виконавчого комітету міської ради, фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради, управління культури виконавчого комітету міської ради, управління освіти і науки виконавчого комітету міської ради, управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради, центральної міської клінічної лікарні виконавчого комітету міської ради, фонду комунальної власності виконавчого комітету міської ради, комітету фізичної культури і спорту виконавчого комітету міської ради, департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету міської ради.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.2015 року (судді: Кавлак І.П., Кобецька С.М., Максимів Т.В.) відмовлено у задоволенні заяви стягувача про зміну порядку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2013 року.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року (судді: Марко Р.І., Желік М.Б., Костів Т.С.) зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі стягувач вважає, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті судові рішення скасувати, та заяву про зміну порядку виконання рішення суду задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу боржник вважає, що судові рішення у справі є законними й обгрунтованими, та просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Відзив на касаційну скаргу від третьої особи до суду не надходив.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.12.2015 року продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та її розгляд відкладено на 30.12.2015 року.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи та оскаржені в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що на виконання рішення господарського суду від 27.02.2013 року у справі № 5010/1400/2012-28/99 видано наказ від 28.05.2013 року про стягнення з відповідача - Івано-Франківської міської ради на користь публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" 1 058 596 грн. інфляційних втрат, 524 493,80 грн. 3% річних та 31661,80 грн. судового збору.

29 квітня 2014 року ПАТ "Прикарпаттяобленерго" (стягувач) звернувся до Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську з заявою щодо виконання наказу господарського суду Івано-Франківської області № 630 виданого 28.05.2013 року.

06 травня 2014 року Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську повернуло зазначений пакет документів без виконання з посиланням на ч. 1.1 пункту 9 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ", затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845, в редакції постанови КМУ від 30.01.2013 року № 45 зі змінами, зазначивши, що УДКСУ не може виконати, направлений ПАТ "Прикарпаттяобленерго", наказ господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2013 року № 630, так як боржник - Івано-Франківська міська рада не внесена до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та не має відкритих реєстраційних рахунків в Управлінні Державної казначейської служби у м. Івано-Франківську.

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Івано-Франківській області Цурканом В.М. 05 червня 2014 року винесено постанову ВП № 43560208 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), якою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Івано-Франківської області, виданого 28.05.2013 року, посилаючись на те, що згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів порядку, та що постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Звертаючись до господарського суду першої інстанції із заявою про зміну порядку виконання рішення шляхом стягнення на користь ПАТ "Прикарпаттяобленерго" 1 058 596 грн. інфляційних сум, 3% річних у сумі 524 493,80 грн. та 31 661,80 грн. судового збору з коштів Івано-Франківського міського бюджету, з рахунків розпорядників, на яких вони обліковуються, стягувач посилається на те, що визначений у виконавчому документі боржник - Івано-Франківська міська рада не є ні розпорядником, ні отримувачем коштів, а тому не має самостійних рахунків у органах Державного казначейства України, що підтверджується даними Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів. Натомість управління, відділи Івано-Франківської міської ради хоча і є самостійними юридичними особами, проте, є структурними підрозділами Івано-Франківської міської ради та, відповідно, складовими частинами міської ради. На реєстраційних рахунках цих розпорядників, які відкриті в органах Держказначейства, обліковуються кошти міського бюджету, з яких і повинно проводитися стягнення. До того ж, рішенням 51 сесії Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 року затверджено бюджет м. Івано-Франківська на 2015 рік та визначено головних розпорядників коштів.

Відмовляючи в задоволенні заяви про зміну порядку виконання рішення місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що господарський суд не вправі замінити боржника (відповідача) Івано-Франківську міську раду на інших юридичних осіб розпорядників коштів, які є окремими юридичними особами, і які не були залученні до участі у справи, і щодо яких не виносилося рішення господарського суду.

Згідно з частиною 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

У вирішенні питання щодо необхідності здійснення зміни способу та порядку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2013 року необхідно враховувати особливості бюджетного законодавства та законодавства в сфері місцевого самоврядування.

За приписами ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, зокрема є доходи місцевих бюджетів та інші кошти. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів. Органи місцевого самоврядування з урахуванням місцевих умов і особливостей можуть перерозподіляти між собою на підставі договорів окремі повноваження та власні бюджетні кошти.

Відповідно до п. 12 ст. 1 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Згідно з частинами першою та восьмою ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

В силу приписів п. 3 ч. 2 вказаної статті Бюджетного кодексу головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії виконання судових рішень" визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок), визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з п. 26 Порядку безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок (п. 48 Порядку).

Судами обох інстанцій встановлено, що у виданому на виконання рішення господарського суду наказі від 28.05.2013 року не вказано, що відповідне стягнення має відбутись саме з рахунку Івано-Франківської міської ради, а тому, з урахуванням наведених положень, стягувач не позбавлений можливості стягнути заборгованість Івано-Франківської міської ради з відповідних рахунків головного розпорядника коштів місцевого бюджету у визначеному законодавством порядку.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для зміни порядку виконання рішення суду, оскільки такий порядок вже встановлений чинним законодавством.

Таким чином, висновок судів обох інстанцій про недоведеність підстав для задоволення заяви про зміну порядку виконання судового рішення ґрунтується на вимогах закону.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів.

Отже, оскаржені ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів відповідають матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року - без змін.

Головуючий суддя М.Черкащенко

Судді: І.Вовк

Н.Нєсвєтова