РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/28772/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3
простягнення 21772,51 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаСтеценко Т.М. - представник
від відповідачаЯстреб Т.І. - представник
від третьої особи-1не з'явилися
від третьої особи-2не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення 21772,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №25435 від 26.06.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Opel, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0420794, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

В судовому засіданні 02.12.2015 оголошувалась перерва до 14.12.2015.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що суму страхового відшкодування було виплачено ним безпосередньо потерпілій особі.

Третя особа-1 представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалася.

Третьою особою-2 подано суду письмові пояснення щодо обставин ДТП та виплати відповідачем страхового відшкодування на його користь.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2014 між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №25435 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Opel, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

Вигодонабувачем за Договором є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк».

03.10.2014 о 08 год. 00 хв. в місті Бровари на вул. Київській сталася ДТП, а саме: ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, при виявленні перешкоди у русі не вжив заходів до зменшення швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.11.2014 у справі №740/4718/14, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0420794.

Вказаним договором (поліс №АІ/0420794) встановлено франшизу у розмірі 500,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн на одного потерпілого.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на виконання умов укладеного з третьою особою-2 договору добровільного страхування транспортного засобу №25435 від 26.06.2014 внаслідок настання спірної ДТП виплачено страхове відшкодування у розмірі 22272,51 грн. Відтак, за твердженням позивача, з огляду на положення ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України ним отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, застрахована Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0420794, позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Як свідчать матеріали справи, 27.11.2014 ОСОБА_3 (як потерпіла особа) звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками настання страхової події - ДТП, що сталася 03.10.2014.

За змістом ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Полісом №АІ/0420794 страхова сум (ліміт відповідальності) встановлена в розмірі 50000,00 грн.

При цьому, суд відзначає, що в силу положень ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

В матеріалах справи наявний звіт № 1742 про визначення вартості матеріального збитку, складений 03.12.2014 суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Opel, державний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкоджень відповідного транспортного засобу в результаті ДТП становить 56806,45 грн.

19.01.2015 Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» виплачено потерпілій особі - ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 49500,00 грн, що становить собою ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб згідно полісу №АІ/0420794 мінус 500,00 грн франшизи за полісом.

Таким чином, відповідачем за наслідками настання страхової події - ДТП, що сталася 03.02.2014, виплачено страхове відшкодування безпосередньо потерпілій особі у розмірі страхової суми (ліміту відповідальності) за вирахуванням франшизи.

Тобто відповідачем в повному обсязі виконано обов'язок, покладений на нього нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо відшкодування шкоди, завданої власнику автомобіля Opel, державний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження відповідного транспортного засобу в результаті ДТП.

Отже, з огляду на те, що положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання правовідносин у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) передбачений ліміт відповідальності страховика за полісом ОСЦПВ, та враховуючи, що відповідачем за наслідками настання спірного ДТП виплачено відшкодування у межах даного ліміту безпосередньо потерпілій особі, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 21772,51 грн задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 18.12.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова