номер провадження справи 21/116/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 Справа № 908/5346/15

За позовною заявою - Товариства з обмеженою відповідальністю Уралхімпродукт (690089, Російська Федерація, АДРЕСА_1, адреса представника 04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 25/12, оф. 300, Адвокатське бюро Кузьмін і партнери, е-mail , )

до відповідача Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" (69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 7, )

про стягнення заборгованості

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1, довіреність № 13/1-ДОВ від 05.01.2015 року;

СУТЬ СПОРУ

13.10.2015 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Уралхімпродукт про стягнення з Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" 294877.79 грн. основного боргу, 344970. 66 грн. пені, 3% річних та втрат від інфляції за договором поставки № 172-кп від 27.12.2012, укладеного між відповідачем та ЗАО «Уралхимпродукт» (Російська Федерація), правонаступником якого є позивач.

Ухвалою суду від 13.10.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, справі присвоєно номер провадження 21/116/15. Справу призначено до розгляду в засіданні на 16.11.2015 року 11 - 30.

03.11.2015 року від позивача надійшло клопотання (вх. 09-06/40425 від 03.11.2015) про проведення судового засідання, призначеного на 16.11.2015, в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03.11.2015 року клопотання позивача (вх. 09-06/40425 від 03.11.2015) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, доручено Подільському районному суду м. Києва забезпечити проведення відеоконференції 16 листопада 2015 р. о 11 год. 30 хв. у приміщенні Подільського районного суду.

16.11.2015 року від відповідача надійшов відзив № 13/2158 від 13.11.2015 року на заяву ТОВ Уралхімпродукт, де останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою від 16.11.2015 на підставі ст. 77 ГПК України засідання відкладене на 02.12.2015, суд зобовязав відповідача направити на адресу позивача (у т.ч. і на електрону адресу) відзив на позовну заяву; докази направлення надати суду; документи в обґрунтування свого відзиву.

У засіданні 02.12.2015 відповідачем надані додаткові заперечення на позов та заявлене усне клопотання щодо відкладення засідання з метою надання додаткових доказів.

Позивач звернув увагу суду на те, що відповідач не надіслав йому документів в обґрунтування свого відзиву.

Судове засідання 02.12.2015 проведено в режимі відео конференції у приміщенні Подільського районного суду м. Києва за адресою: 04071, м. Київ, вул. Хорива, 21.

Ухвалою від 02.12.2015 на підставі ст. 77 ГПК України засідання відкладене на 14.12.2015, суд зобовязав відповідача направити на адресу позивача (у т.ч. і на електрону адресу) відзив на позовну заяву; докази направлення надати суду; документи в обґрунтування свого відзиву.

Судове засідання 14.12.2015 не проведено в режимі відео конференції у приміщенні Подільського районного суду м. Києва у звязку з неявкою представника позивача до Подільського районного суду м. Києва.

У судовому засіданні 14.12.2015 судом на підставі ст. 69 ГПК України задоволене клопотання відповідача від 14.12.2015 про продовження строку розгляду спору у справі до 21.12.2015.

Ухвалою від 14.12.2015 на підставі ст. 77 ГПК України засідання відкладене на 21.12.2015.

У засідання 21.12.2015 позивач представників не направив, відповідачем надані додаткові пояснення на позов.

Судовий процес здійснювався за клопотанням сторін без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 21.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ

27.12.2012 року між «Закрытым акционерным обществом «Уралхимпродукт» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Уралхімпродукт» (згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 19.01.2015 № 313В/2015)(далі - покупець) і Запорізьким державним підприємством «Кремнійполімер» (далі - продавець) було укладено договір поставки № 172- КП (надалі за текстом «договір»).

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 30.12.2013 до договору останній набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2014, а в частині виконання зобовязань за договором до повного розрахунку сторін.

Згідно п. 1.1 договору продавець відповідно до цього договору зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, за цінами, вказаними в додатках до договору, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.4 договору асортимент, кількість, ціна продукції, порядок оплати, вантажоодержувач, терміни і способи постачання продукції узгоджуються сторонами додатково і оформляються відповідними додатками, які є невід'ємною частиною цього договору.

У п. 4.1 договору зазначено, що ціни на продукцію за цим договором встановлюються в рублях Російської Федерації (далі по тексту - рублі РФ) з урахуванням вартості тари, маркування, послуг з митного оформлення продукції в країні продавця та оформлення сертифіката країни походження продукції за формою СТ-1.

Згідно п. 4.3 договору сума договору складається із сум додатків, які є невід'ємною частиною договору.

З моменту укладення договору до 30.05.2014 року між сторонами відбувалися взаємини з постачання та оплати продукції.

30.05.2014 року сторони підписали додаток № 9 до договору, згідно з яким продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію на загальну суму 3 008 650 рублів. Умови оплати - 30% передоплати, 20% - оплата на протязі 3-х робочих днів з дати подання вантажної митної декларації з відміткою Запорізького митного поста, 50% оплата протягом 10 робочих днів з дати відвантаження продукції.

30.05.2014 року продавцем на адресу покупця був виставлений рахунок № 251 на оплату продукції.

03.06.2014 року покупець платіжним дорученням на адресу продавця перерахував 902 595 російських рублів, що є 30% передоплати за додатком № 9 від 30.05.2014 року до договору поставки № 172- КП.

Згідно вищевказаного додатку № 9 від 30.05.2014 року до договору поставки № 172- КП, продавець зобов'язаний провести відвантаження продукції, зазначеної в цьому додатку, у термін до 20.06.2014 року.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 05.09.2014 до договору п.3.3 договору викладено в наступній редакції «Провести відправлення продукції, що вказана в додатку № 9 від 30.05.2014 року до договору протягом 180-ти календарних днів з моменту надходження 30% попередньої оплати на розрахунковий рахунок Продавця».

Відповідач не заперечив щодо отримання 30% передоплати за додатком № 9 від 30.05.2014 року до договору поставки № 172- КП у розмірі 902 595 російських рублів саме 03.06.2014.

Таким чином, сторони визначили дату поставки продукції згідно вищевказаного додатку № 9 від 30.05.2014 року до договору з врахуванням додаткової угоди № 3 від 05.09.2014 до договору до 01.12.2014. Станом на дату, визначену договором продукція відповідачем не поставлена.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) іноземні підприємства і організації мають право звернення до господарських судів згідно з встановленою підвідомчістю і підсудністю господарських спорів за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Також відповідно до п. 10.1 договору усі суперечки за цим договором вирішуються з дотриманням порядку досудового врегулювання спорів шляхом направлення письмових претензій. Будь-який спір, що виник за цим договором або у зв'язку з ним, підлягає розгляду в господарському суді за місцем знаходження продавця.

В силу ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України (надалі за текстом «ГК України») учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Укладений між Позивачем та Відповідачем договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на вищевикладені норми законодавства України та у відповідності до умов договору, продавець зобов'язаний повернути покупцю отриману передоплату у сумі 902 595 руб., що на день подання позову складає 276 310 (двісті сімдесят шість тисяч триста десять) грн. 23 коп. (курс НБУ станом на 07.10.2015 1 гривня 3.2666 російських рублі).

Суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача - ЗДП "Кремнійполімер" на користь позивача 276 310 (двісті сімдесят шість тисяч триста десять) грн. 23 коп. основного боргу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за час прострочки виконання зобов'язання у розмірі 152 523,25 грн. на підставі п. 9.2. Договору.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.03.2009р. порушено провадження у справі №12/58/09 про банкрутство ЗДП "Кремнійполімер", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на 18.10.2013) протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Також позивач просить стягнути з відповідача - втрати від інфляції у розмірі 154457,42 грн. за період 11.07.2014 р. 07.10.2015 та 3 % річних у розмірі 10287,82 грн., нараховані за період 11.07.2014 р. 07.10.2015.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірені представлені позивачем розрахунки трьох процентів річних та втрат від інфляції.

Здійснений судом розрахунок 3% річних та втрат від інфляції є меншим за розрахунок позивача з врахуванням виникнення зобовязання повернути суму попередньої плати не з 11.07.2014, а з 01.12.2014, тому задоволенню підлягає заявлена до стягнення позивачем сума 3% річних в розмірі:

902 595 рос. рублів х 3%/365х 310 днів = 22 997,63 рос. рублів (7 041,52 грн. за курсом НБУ станом на 07.10.2015);

втрат від інфляції:

902 595 рос. рублів х 143,71203351 (індекс інфляції за період грудень 2014 жовтень 2015 р.) 902 595 рос. рублів = 394 542,63 рос. рублів (120 780,82 грн. за курсом НБУ станом на 07.10.2015).

За таких обставин, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача 276 310 (двісті сімдесят шість тисяч триста десять) грн. 23 коп. попередньої оплати, 7 041 (сім тисяч сорок одна) грн. 52 коп. 3% відсотків річних, 120 780 (сто двадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 82 коп. втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 6 061 грн. 93 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» (69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Уралхімпродукт (690089, Російська Федерація, АДРЕСА_1, адреса представника 04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 25/12, оф. 300, Адвокатське бюро Кузьмін і партнери, е-mail , ) 276 310 (двісті сімдесят шість тисяч триста десять) грн. 23 коп. попередньої оплати, 7 041 (сім тисяч сорок одна) грн. 52 коп. 3% відсотків річних, 120 780 (сто двадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 82 коп. втрат від інфляції, 6 061 (шість тисяч шістдесят одна) грн. 93 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя В.І.Черкаський

дата складання повного рішення 22.12.2015