РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Справа № 902/974/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Тимошенко О.М.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" на рішення господарського суду Вінницької області від 07.09.15 р.

у справі № 902/974/15 (суддя Мельник П.А. )

позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "РОПА Україна"

відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке"

про стягнення 50 246,74 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність №244 від 02.12.2015р.);

відповідача - не з'явився.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 07.09.2015 року у справі № 902/974/15 позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "РОПА Україна" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" про стягнення 50 246,74 грн. задоволено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "РОПА Україна" 43335,61 грн. основного боргу, 1189,65 грн. 3% річних, 1189,65 грн. пені та 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник безпосередньо в судовому засіданні важає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.5 ухвали апеляційного суду від 23.11.2015 року передбачено, що неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07 липня 2014 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "РОПА Україна" (продавець/позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" (покупець/відповідач) був укладений договір купівлі-продажу запасних частин №14231-14 (далі - договір, а.с.9-12), відповідно до п.1 якого продавець зобов'язувався систематично передавати у власність покупця, а покупець в свою чергу зобов'язувався приймати у власність та своєчасно оплачувати запасні частини в асортименті (товар).

Відповідно до п.п. 1.3-1.4 договору, найменування асортимент, строки поставки, ціна (вартість) за одиницю товару наводяться в специфікації та (або) рахунку-фактурі, які є невід'ємною частиною цього договору. Формування рахунку-фактури здійснюється на підставі письмової або усної заявки покупця, в якій вказується артикул, найменування, асортимент, кількість товару.

Виставлений рахунок-фактура до оплати покупцю - є підтвердженням зі сторони продавця прийняття заявки покупця до виконання. Рахунок-фактура може бути переданий покупцю за допомогою факсимільного зв'язку та (або) електронної пошти, при цьому він має силу оригіналу, та вважається наданим покупцю в момент його передачі (п.1.5 договору).

Відповідно до п.4.3 договору, оплата ціни (вартості) товару здійснюється покупцем в національній валюті України безготівково шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця на умовах передпалти 100% вартості (ціни) товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31 грудня 2014 року, але в будь-якому випадку до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов'язань за цим договором.

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем на умовах довіри до свого покупця було поставлено товар (запасні частини) без попередньої оплати на загальну суму 43 335,61 грн., що в свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи довіреністю №113 від 25.07.2014р., видатковими накаладними №956 від 25.07.2014 року на суму 30 420,24 грн. та №957 від 25.07.2014 року на суму 12 915,37 грн., підписаними обома сторонами без будь-яких зауважень чи (або) заперечень та скріпленими їх печатками (а.с. 13-14, 18).

Натомість, відповідач, в порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань, оплату за поставлений товар не здійснив, внаслідок чого, останнім створена заборгованість в розмірі 43 335,61 грн.

На претензію від 21.04.2015 року за №66 з вимогою в добровільному порядку ліквідувати наявний борг, відповідач відповіді не дав, розрахунків не здійснив (а.с.15-16).

При цьому, ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів на підтвердження добровільного погашення вказаної заборгованості відповідачем не подано; відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, існує заборгованість відповідача перед позивачем, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 43 335,61 грн. обгрунтовані, законні та, відповідно, правомірно задоволені судом першої інстанції на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 692, 712 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки прострочення виконання з боку відповідача має місце, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом щодо правомірності стягнення з останнього 1189,65 грн. відсотків річних, згідно поданого позивачем розрахунку (а.с.17).

Відповідно до п.6.3. договору, у випадку несвоєчасного виконання прийнятих на себе грошових зобов'язань по оплаті за фактично переданий у власність товар за цим договором покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору та зважаючи, що п. 6.3. договору передбачена майнова відповідальність, суд першої інстанції правомірно задоволив пеню в розмірі 1189,65 грн. (за період з 25.07.2014 р. по 24.01.2015 р.), тоді як згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір пені становить 5 721,48 грн., врахувавши при цьому, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог.

При цьому, посилання скаржника на те, що даний позов є передчасним, оскільки позивачем не надано рахунку-фактури, колегія суддів вважє безпідставними з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується (Інформаційний лист Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права").

Як вже зазначалося вище, згідно до п.4.3 договору оплата ціни (вартості) товару здійснюється покупцем в національній валюті України безготівково шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця на умовах передплати 100% вартості (ціни) товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури.

Оскільки, позивач поставив відповідачу товар (запасні частини) без попередньої оплати, колегія суддів зазначає, що у відповідності до вимог ст.692 ЦК України, оплатити цей товар відповідач був зобов'язаний після його прийняття, чого, як встановлено судами обох інстанцій, зроблено не було.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" - залишити без задоволення. Рішення господарського суду Вінницької області від 07.09.2015 року - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.