ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.12.15р. Справа № 904/9635/15

За позовом Приватного акціонерного товариство "Орджонікідзевський РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Орджонікідзе

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

про стягнення 3% річних та збитків від інфляції за користування коштами

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 523 від 17.07.2015 року, представник; ОСОБА_2, дов. № 705 від 04.12.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Орджонікідзевський РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Орджонікідзе звернулось до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг про стягнення 3% річних в розмірі 1618,10 грн. та збитків від інфляції за користування коштами в розмірі 20586,74грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення умов договору №91 від 17.12.2013 року розрахунок за поставлений товар відповідачем було здійснено з простроченням, у зв'язку з чим останньому нараховано 3% річних та інфляційні.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, що позивачем неправомірно нараховані збитки від інфляції за період з 04.01.2015 року по 30.01.2015 року в розмірі 8390,46 грн., оскільки сума боргу була сплачена в межах місяця відповідно до умов договору. Крім того зазначає, що суми грошових коштів зазначені позивачем в банківських виписках не відповідають сумам, зазначеним у відповідних рахунках на оплату по договору.

15.12.2015 року від відповідача електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи обґрунтоване неможливістю явки представника у судове засідання у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи п. 3.9.1. постанови Пленуму №18, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та відкладення розгляду справи, оскільки останній не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.12.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «АрселоМіттал Кривий Ріг» та Приватним акціонерним товариством «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» було укладено договір № 91 (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікації (ій), узгодженої (них) до договору, а покупець прийняти та оплатити її на умовах даного договору.

Розділом 2 договору передбачено, що загальна вартість Продукції за Договором складається з суми вартості всіх партій Продукції, узгоджених по всім Специфікаціям до даного Договору. Ціна продукції, що поставляється Покупцю, договірна і вказується для кожної позиції в Специфікації (ціях), що є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з п. 4.1. договору, датою оплати вважається дата списання коштів з рахунка Покупця на корі Продавця. Оплата Продукції Покупцем здійснюється в національній валюті України банківських реквізитах Продавця, зазначених у Договорі в наступному порядку: 4.1.1. Оплата Продукції, поставленої на склад Покупця, здійснюється в розмірі 100 % вартості такої продукції протягом 10 днів з дати надання відповідного оригіналу рахунку Покупцеві.

Відповідно до Специфікації № 10 від 11.06.2014р. до договору № 91 від 17.12.2013р. на адресу ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» було поставлено товар, а саме:09 жовтня 2014р. на загальну суму - 47 289,60 грн. та вручено оригінал рахунку № 373 від 09.10.2014р., 27 жовтня 2014р. на загальну суму - 53 937,60 грн. та вручено оригінал рахунку № 404 від 27.10.2014р., 10 грудня 2014р. на загальну суму - 47 596,80 грн. та вручено оригінал рахунку № 460 від 10.12.2014р., 17 грудня 2014р. на загальну суму - 234 300,00 грн. та вручено оригінали рахунків № 474 та № 475 від 17.12.2014р., 29 грудня 2014р. на загальну суму - 23 798,40 грн. та вручено оригінали рахунків № 495 та № 496 від 29.12.2014р.

Відповідно до Специфікації № 17 від 24.07.2014р. до договору № 91 від 17.12.2013 адресу ПАТ "АрселорМіталл Кривий Ріг" було поставлено товар, а саме: 24 грудня 2014р. на загальну суму - 270 660,00 грн. та вручено оригінал рахунку №485 від 24.12.2014р., 29 грудня 2014р. на загальну суму - 135 330,00 грн. та вручено оригінал рахунку №497 від 29.12.2014р.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом абзацу пункту 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Вказана правова позиція також відображена у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97р від 03.04.1997.

Вищезазначені рекомендації постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року позивачем не враховані, а відтак господарським судом здійснено розрахунок інфляційних та встановлено, що стягненню підлягають інфляційні втрати в розмірі 7263,30 грн. по рахункам №474,475, які були сплачені 23.01.2015року. По іншим рахункам господарський суд не вбачає підстав для нарахування інфляційних втрат, оскільки нарахування інфляційних здійснено без врахування того, що період прострочення починається з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, а погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, відтак інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню складає 1494,05 грн. за загальний період з 21.10.2014 року по 04.02.2015 року (по кожному рахунку окремо).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з присудженням до стягнення з відповідача 7263,30 грн. інфляційних та 1494,05 грн. 3% річних. В решті позовних вимог слід відмовити.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, ) на користь Приватним акціонерним товариством "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" (53300, м. Орджонікідзе, вул. Г.Тикви, 3, ) інфляційні в розмірі 7263,30 грн., 1494,05 грн. 3% річних та 480,36 грн. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.12.2015 року.

Суддя ОСОБА_3