ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Справа № 911/5000/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова марка СОНЯ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-2;

про стягнення 171963,06 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 27.03.2015 року);

від відповідача: не зявився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова марка СОНЯ до Товариства з обмеженою відповідальністю КРАЙ-2 про стягнення 171 963,06 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2015 року порушено провадження у справі № 911/5000/15 та призначено справу до розгляду на 01.12.2015 року.

01.12.2015 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

В судове засідання, яке відбулось 01.12.2015 року представник відповідача не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 17.11.2015 року не виконав, звязку з чим розгляд справи відкладався до 21.12.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 21.12.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 21.12.2015 року не зявився, про причини неявки господарський суд не повідомив, письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки, про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані ними докази та пояснення, суд

встановив:

29.07.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова марка СОНЯ (позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Край-2 (відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки № 454 (далі - Договір) з Протоколом розбіжностей.

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник постачає і передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує Товари згідно з замовленнями Покупця (Додаток № 1 «Бланк замовлення») та товаросупровідною документацією, які складають невідємну частину Договору, на умовах цього Договору.

Постачальник повинен поставляти товари вчасно, до відповідної філії, магазину Покупця, який вказаний у Замовленні, у відповідній кількості та належної якості, а також у відповідності до усіх інших вимог згідно з Замовленням, Договором та законодавством (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 3.1 Постачальник поставляє, а Покупець оплачує Товари за цінами, зазначеними в Специфікації (Додаток № 2), затвердженій Сторонами.

Покупець здійснює вчасний розрахунок за Товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника, зазначений у ст. 9 цього Договору протягом терміну платежу зазначеного в п. 1.1 Додатку № 3 «Спеціальні умови», за умови що сума платежу не менше 50 грн. 00 коп., та що Постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій Покупця) на адресу Покупця, яка вказана в ст. 9.

Платіжне зобовязання вважається виконаним Покупцем після списання коштів з його банківського рахунку на банківський рахунок Постачальника (п. 3.3 Договору).

Пунктом 1.1 Додатку № 3 з Протоколом розбіжностей Сторони погодили, що Покупець оплачує реалізовані Товари за період один календарний тиждень у магазинах Покупця протягом 10 банківських днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що Постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій Покупця) на адресу Покупця, яка вказана у ст. 9, протягом не більше ніж 7 днів з дня поставки.

Договір укладений строком до 31.12.2012 року. Строк дії Договору автоматично подовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж на 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію (п. 8.1 Договору).

На виконання зобовязань за Договором, позивачем протягом строку дії Договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 177361,11 грн., що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання ТМЦ, товарно-транспортними накладними (оригінали оглянуті судом, копії наявні в матеріалах справи). Факт поставки товару відповідачем не заперечено та не спростовано.

Незважаючи на положення чинного законодавства України та умови Договору (п. 1.1 Додатку № 3), відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий Товар не оплатив, розрахувався частково на суму 5398,04 грн., у звязку з чим, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 171963,06 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Позивач, на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2015 року, надав докази надіслання на юридичну адресу відповідача ОСОБА_2 звірки заборгованості по Договору поставки № 454 від 29.07.2011 року, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім того, позивач до матеріалів долучив оригінал Акту звіряння взаєморозрахунків від 25.02.2015 року на суму 188638,21 грн., який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт поставки Товару та його неоплати відповідачем на суму 171963,06 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (07300, АДРЕСА_1, код 35231874) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова марка СОНЯ (02218, АДРЕСА_2, код 34875911) 171963 грн. (сто сімдесят одна тисяча девятсот шістдесят три гривні) 06 коп. основного боргу та 2579 грн. (дві тисячі пятсот сімдесят девять гривень) 45 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 24.12.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін