ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредиторів

"21" грудня 2015 р. Справа № 17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080

За заявою кредитора: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1);

до боржника: Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; );

про визнання банкрутом

за участю прокурора Одеської області

за участю Фонду державного майна України

за участю Державного органу з питань банкрутства

за участю Міністерства інфраструктури України

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Антощук С.І.

при секретарі судового засідання Карагяур Н.М.

Представники:

від боржника: Афонін Д.О. за довіреністю №Ю-1-4/15 від 19.02.2015р.;

від Державного органу з питань банкрутства: Волков Д.О. - представник Головного територіального управління юстиції в Одеській області за довіреністю №03-43/8165 від 17.09.2015.;

заявник: ОСОБА_4 згідно паспорту;

заявник: ОСОБА_5 згідно паспорту;

заявник: ОСОБА_6 згідно паспорту;

від заявника ОСОБА_7: ОСОБА_8, довіреністю № 660 від 22.05.13.;

від заявника ОСОБА_4: ОСОБА_8 за довіреністю № 269 від 29.03.13.;

від заявника ОСОБА_9: ОСОБА_8, довіреністю № 624 від 28.03.13.;

від заявника: ОСОБА_5: ОСОБА_10 за довіреністю №6-11 від 04.02.2015р.;

від заявника ОСОБА_6: ОСОБА_10 за довіреністю №600 від 23.04.2015р.;

від заявника ОСОБА_11: ОСОБА_10 за довіреністю №432 від 11.02.2013р.;

від заявника ОСОБА_12: ОСОБА_10 за довіреністю №1837 від 30.10.2015р.;

від заявника ОСОБА_13: ОСОБА_10 за довіреністю №1716 від 21.10.2015р.;

від заявника ОСОБА_14: ОСОБА_10 за довіреністю №08 від 31.01.2015р.

СУТЬ СПОРУ: про визнання банкрутом

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.07.2003р. за заявою ОСОБА_1 порушено провадження у справі про визнання банкрутом Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (ДСК „ЧМП"), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.09.03., винесеною за результатами підготовчого засідання: визнано грошові вимоги ОСОБА_1 в сумі 841618,10 грн.; введено процедуру розпорядження майном боржника (а.с.152, т.1).

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство опубліковано в газеті „Голос України" № 168 (3168) від 09.09.2003р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2004р. за результатами проведення попереднього засідання суду затверджено реєстр вимог кредиторів ДСК „Чорноморське морське пароплавство" (а.с.284, т.9).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.02.2006р. введено процедуру санації ДСК „ЧМП" (а.с.17-20, т.18).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.08.2008р. затверджено план санації ДСК „ЧМП", погоджений Міністерством транспорту та зв'язку України та схвалений комітетом кредиторів на засіданні 18.08.2006р. (а.с.105, т.25).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.02.2014р. задоволено заяву ОСОБА_6 частково; визнано кредитором ОСОБА_6 Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" з грошовими вимогами в сумі 131954,19грн.; включено грошові вимоги в сумі 131954,19грн. ОСОБА_6 до реєстру вимог кредиторів Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство; в решті вимог ОСОБА_6 відмовлено. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.03.2014р. ухвалу господарського суду Одеської області від 05.02.2014 р. по справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_6 до Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Постановою Вищого господарського суду України від 15.07.2014р. касаційну скаргу Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" задоволено частково; постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.03.2014р. та ухвалу господарського суду Одеської області від 05.02.2014р. у справі № 17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_6 скасовано; справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.07.2014р. задоволено самовідвід судді Брагіної Я.В. від розгляду справи №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080 за заявою кредитора ОСОБА_1 до боржника Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" про визнання банкрутом.

На підставі розподілу справи між суддями за допомогою системи автоматичного розподілу справу №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080 передано на розгляд судді Антощук С.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.08.2014р. прийнято справу №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080 до провадження суддею Антощук С.І.

Приймаючи до уваги ідентичність підстав заявлених грошових вимог, суд вважає за необхідне розглянути разом:

-заяву гр.ОСОБА_6 (т.27 а.с.54-56) про визнання його кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) у розмірі 148 346,60грн., які з урахуванням уточнень (т.98 а.с.36-38) складають 702 543,49грн.

На підтвердження заявлених вимог заявником надано копії трудової книжки (т.27 а.с.57-59), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.27 а.с.56), довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.27 а.с.60-61), свідоцтва про право власності на судно (т.27 а.с.62), заяви на видачу готівки (т.76 а.с.70).

- заяву ОСОБА_15 (т.27 а.с.68-70) про визнання його кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) на суму 219 560,78грн., а також заяву гр.ОСОБА_5 про визнання її правонаступником ОСОБА_15 (т.69 а.с.15-16) з уточненими (т.83 а.с.116-117, т.84 а.с.96-97, т.85 а.с.48-50, т.96 а.с.191-193, т.98 а.с.36-38) вимогами на суму 1 039 534,74грн.

На підтвердження заявлених вимог надано копії трудової книжки (т.27 а.с.71-72), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.27 а.с.73), довідки про те, що ОСОБА_15 працював в ДСК «ЧМП» (т.27 а.с.74), довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.27 а.с.77), свідоцтва про право власності на судно (т.27 а.с.78), свідоцтва про смерть (т.69 а.с.21), свідоцтва про одруження (т.69 а.с.22), свідоцтв про право на спадщину за законом (т.69 а.с.23, 25), довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.69 а.с.24,26), заяви на видачу готівки (т.76 а.с.67).

-заяву ОСОБА_12 (т.27 а.с.83-85) про визнання її, спадкоємицю за законом ОСОБА_16, кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) на суму 133 405,25грн., які з урахуванням уточнень (т.83 а.с.116-117, т.84 а.с.96-97, т.85 а.с.48-50, т.96 а.с.191-193, т.98 а.с.36-38) складають 612 939,25грн.

На підтвердження заявлених вимог заявником надано копії трудової книжки (т.27 а.с.93-94), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.27 а.с.92), довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.27 а.с.87-88), свідоцтва про право власності на судно (т.27 а.с.86), дозволу на захоронення тіла (т.27 а.с.89), витягу із акту про смерть (т.27 а.с.90), довідки по заробітній платі, яка дана для видачі свідоцтва про право на спадщину (т.27 а.с.91), свідоцтва про шлюб (т.27 а.с.95), виписки по рахунку (т.76 а.с.69).

-заяву ОСОБА_17 (т.27 а.с.101-103) про визнання її, спадкоємицю за законом ОСОБА_18, кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) на суму 26 972,10грн., а також заяву ОСОБА_11 про визнання її правонаступником ОСОБА_17 (т.69 а.с.15-16) з уточненими (т.83 а.с.116-117, т.84 а.с.96-97, т.85 а.с.48-50, т.96 а.с.191-193, т.98 а.с.36-38) вимогами на суму 130 715,60грн.

На підтвердження заявлених вимог надано копії довідки про те, що ОСОБА_18 працював в ДСК «ЧМП» (т.27 а.с.110), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.27 а.с.109), довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.27 а.с.105-107), свідоцтва про право власності на судно (т.27 а.с.104), акту про нещасний випадок (т.27 аюсю111), виписки з свідоцтва про смерть (т.27 а.с.116), свідоцтва про одруження (т.27 а.с.108), свідоцтва про смерть (т.69 а.с.29), свідоцтва про народження (т.69 а.с.30).

- заяву ОСОБА_14 (т.27 а.с.122 - 124) про визнання її, спадкоємицю за законом ОСОБА_19, кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) на суму 219 560,78грн., яка з урахуванням уточнень (т.83 а.с.116-117, т.84 а.с.96-97, т.85 а.с.48-50, т.96 а.с.191-193, т.98 а.с.36-38) складає 1 039 534,74грн.

На підтвердження заявлених вимог надано копії акту розслідування нещасного випадку із смертельним виходом (т.27 а.с.125), довідки з особистою думкою комісії по розслідуванню нещасного випадку з ОСОБА_19 (т.27 а.с.129), свідоцтва про смерть (т.27 а.с.131), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.27 а.с.132), витягу з реєстру актів про смерть (т.27 а.с.134), свідоцтва про укладення шлюбу (т.27 а.с.135), довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.27 а.с.136-138), свідоцтва про право власності на судно (т.27 а.с.139), заяви на видачу готівки (т.76 а.с.68).

-заяву гр.ОСОБА_20 (т.69 а.с.36-39) про визнання його кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення його вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) у розмірі 361 627,40грн., а також заяву гр.ОСОБА_13 (т.97 а.с.54-56) про визнання її правонаступником гр.ОСОБА_20 з уточненими (т.85 а.с.39-42, т.98 а.с.36-38) вимогами на суму 1 036 704,84грн.

На підтвердження заявлених вимог надано копії довідок про те, що ОСОБА_20 працював в ДСК «ЧМП» (т.69 а.с.40, 45), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.69 а.с.46), свідоцтва про смерть (т.97 а.с.60), свідоцтва про народження (т.97 а.с.62), свідоцтв про укладення шлюбу (т.97 а.с.63, 65, 68), свідоцтв про розірвання шлюбу (т.97 а.с.64, 67), свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові (т.97 а.с.66), довідки з місяця проживання про склад сім'ї та реєстрацію (т.97 а.с.70), довідки, яка засвідчує, що ОСОБА_13 є спадкоємцем усього майна померлого ОСОБА_20 (т.97 а.с.69).

-заяву гр.ОСОБА_9 (т.74 а.с.119-122) про визнання його кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) у розмірі 361 627,40грн., яка з урахуванням поданих уточнень (т.83 а.с.64-65, т.98 а.с.34-35) складає 1 038 610,20грн.

На підтвердження заявлених вимог надано копії довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.74 а.с.124-126), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.74 а.с.127), свідоцтва про право власності на судно (т.74 а.с.128), зведеної відомості (т.74 а.с.130), виписок по рахунку (т.80 а.с.17-18), трудової книжки (т.84 а.с.16-19).

-заяву гр.ОСОБА_7 (т.74 а.с.132-136) про визнання його кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) у розмірі 362 066,85грн., яка з урахуванням поданих уточнень (т.83 а.с.54-55, т.98 а.с.34-35) складає 993 078,99грн.

На підтвердження надано копії довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.74 а.с.137-139), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.74 а.с.140), свідоцтва про право власності на судно (т.74 а.с.141), зведеної відомості (т.74 а.с.143), довідки банку про зарахування грошових коштів (т.80 а.с.12), виписки по рахунку (т.80 а.с.13).

-заяву гр.ОСОБА_4 (т.74 а.с.145-148) про визнання його кредитором Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" та включення заявлених вимог до реєстру вимог кредиторів ДСК "ЧМП" по сплаті заробітної плати (відрядних) у розмірі 361 627,40грн., яка з урахуванням поданих уточнень (т.83 а.с.59-60, т.98 а.с.34-35) складає 1 026 327,86грн.

На підтвердження заявлених вимог надано копії довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. ДСК «ЧМП» (згідно довідки за період перебування членів екіпажа теплоходу «Одеса» у порту Неаполь, крім заробітної плати в гривнях України, кожному члену екіпажа повинні бути виплачені по 40 доларів США за добу згідно законодавства) (т.74 а.с.150-152), довідки-депоненту в інвалюті від 22.07.2002р. (т.74 а.с.153), свідоцтва про право власності на судно (т.74 а.с.154), зведеної відомості (т.74 а.с.156), довідки банку про зарахування грошових коштів (т.80 а.с.14), виписок по рахунку (т.80 а.с.15-16), трудової книжки (т.83 а.с.72-77).

Представник боржника, у судовому засіданні 21.12.2015р. заперечував проти задоволення вищевказаних заяв, підтвердив, що заявники дійсно працювали у боржника і знаходились на судні „Одеса", яке було арештовано в порту Неаполь (Італія). Під арештом судно знаходилося до 2002 року, а потім було продано. Від проданого судна заявники повинні були отримати кошти. При цьому, спірні кошти не є заробітною платою, і відповідно до Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній станом на час виникнення боргу заявники пропустили 30-денний строк для звернення з вимогами до боржника. Також, представник боржника пояснив, що бухгалтерська документація щодо виплат спірних коштів заявникам не збереглася на підприємстві, тому що зазначені кошти не являються заробітною платою. Також, представник боржника зазначив, що вважає дану заборгованість компенсаційними платежами, які мають погашатись у шосту чергу в ліквідаційній процедурі; вважає, що гривневий еквівалент заборгованості у іноземній валюті перед боржником має бути розрахований на час подання заяви з вимогами до боржника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі про банкрутство, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитором у справі про банкрутство є, юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно ст. 14 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Оскільки Законом не встановлено присічного строку для подання заяв такими кредиторами, то вони можуть бути подані до суду у будь-який час під час провадження у справі про банкрутство. Вказана правова позиція була додатково висвітлена у п.46 постанови Пленуму ВСУ №15 від 18.12.2009р. "Про судову практику в справах про банкрутство".

Приймаючи до уваги, що заяви кредиторів, які суд наразі розглядає подані із пропуском тридцятиденного строку на пред'явлення конкурсних вимог, і у заявах зазначено, що дані вимоги є заробітною платою заявників, суд має дослідити наявність правових підстав для застосування до заявлених вимог особливих умов, що передбачені для вимог із заробітної плати. Крім того, суд враховує, що у заявах та доданих у їх обґрунтування документах зазначається, що заборгованість є невиплаченими відрядними коштами.

З наявних у матеріалах справи відомостей, зокрема, довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. (т.27 а.с.105-107), судом встановлено, що заявлені до суду відрядні для членів екіпажу теплоходу „Одеса" нараховувались за період 1997-2002р.р.

Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги наступні правові положення законодавства, що діяли на той час.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про оплату праці" законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України ( 254к/96-ВР ) і складається з Кодексу законів про працю України (322-08), цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди" (3356-12), Закону України "Про підприємства в Україні" (887-12) та інших актів законодавства України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 1 Кодексу законів про працю Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Статтею 3 даного Кодексу встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законом України "Про оплату праці" визначаються економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

Вказані законодавчі акти є основними у сфері регулювання оплати праці найманого працівника.

Статями 1,2 Законом України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. До структури заробітної плати входить:

- основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст. 12 Закону України "Про оплату праці" встановлено норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України ( 322-08 ) та іншими актами законодавства України. Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України ( 322-08 ), є мінімальними державними гарантіями.

З вимогами даної статті узгоджуються і положення ст. 121 Кодексу законів про працю України щодо визначення гарантій і компенсаційних при службових відрядженнях. Стаття зазначає, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада) і середній заробіток.

Таким чином, на час нарахування заявлених відрядних компенсацій та до порушення провадження у справі про банкрутство ДСК „ЧМП" зазначеними положеннями законів України було встановлено, що гарантії та компенсації працівникам у разі їх перебування у службових відрядженням гарантуються державою та відносяться до оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання.

З доданих до заяв документів, зокрема, довідки №чм-1427 від 02.09.2002р. (т.27 а.с.105-107), вбачається, що боржником підтверджуються дані про укладення трудових договорів з усіма заявника (членами екіпажу теплохода „Одеса") при прийомі на постійну роботу. Вказані дані підтверджені і відомостями з наданих копій трудових книжок заявників.

Тобто, факт перебування заявників у трудових відносинах з ДСК "ЧМП" підтверджено належними та допустимими доказами, а також не заперечувався під час розгляду заяв і боржником. Про обліковування боржником заявлених з компенсацій за відрядження свідчать надані кожному заявнику боржником довідки-депоненти в інвалюті від 22.07.2002р.

Таким чином, на час перебування заявників у трудових відносинах з ДСК „ЧМП", у т.ч. під час їх перебування у відряджені на теплоході „Одеса", заявники були обізнані щодо положень законодавства про працю, яке висвітлювало компенсаційні витрати (відрядні) як додаткову заробітну плату.

Щодо посилання Вищого господарського суду України на положення п. 4.2. Інструкції зі статистики заробітної плати (чинної до 13.01.2004), затвердженої наказом Міністерства статистики України від 11.12.1995 № 323, а саме що одноразові допомоги та добові, які виплачуються при переведенні, прийманні і направленні на роботу та іншу місцевість, витрати на відрядження, не входять до складу фонду оплати праці, суд зазначає наступне.

По-перше, суд враховує, що Кодексу законів про працю України та Закон України "Про оплату праці" мають вищу юридичну силу по відношенню до підзаконного акту - Інструкції зі статистики заробітної плати.

По-друге, у разі застосування однією із сторін правовідносин положень одного законодавчого акту нижчої юридичної сили, замість положень іншого, що має вищу юридичну силу, про вказаний факт має бути обізнана і друга сторона, оскільки трудові правовідносини мають базуватись на конституційному принципі вільного погодження на працю.

Вказане також кореспондується із поширеним у практиці Європейського суду з прав людини принципом правової визначеності понять (процедур) та законних очікувань особи. Цей принцип вимагає формулювання нормативно-правових положень у такий спосіб, який забезпечує для відповідної людини переконаність у досягненні певного результату, якщо вона (людина) буде діяти відповідно до норм правової системи, яка забезпечує захист її очікувань. (справи Staff Salaries, Salumi).

Так, заявникам при укладені трудових договорів законодавством про працю в Україні на рівні законів України було гарантовано оплату їх праці, у т.ч. у вигляді додаткової заробітної плати, що включає компенсаційні витрати на відрядження. Однак, підзаконним актом, який застосовується при ведені бухгалтерського та статистичного обліку вказані витрати було виключені з фонду оплати заробітної плати, незважаючи на те, що захист прав осіб на заробітну плату суттєво відрізняється від захисту прав осіб на інші види витрат. Наявність порушення принципу забезпечення довіри до держави та створюваного нею закону, надалі підтверджується фактом відсутності у правовій системі альтернативних форм додаткового захисту права людини на отримання оплати своєї праці, яка складається з компенсацій за витрати, понесених у відрядженні, зокрема, у відсутності у законодавстві про банкрутство додаткових гарантій по виплаті відрядних, на відміну від заробітної плати працівника.

Таким чином, за даних обставин застосування судом положень підзаконного акту в противагу положенням законів України призведе до грубого порушення принципу правової визначеності та права на законні очікування заявників.

Крім того, суд приймає до уваги, що за наявних у матеріалах справи документів, не можна робити висновок щодо намагання іншої сторони трудових правовідносин - ДСК „ЧМП" - вжити заходи щодо своєчасного та повного повідомлення заявників про можливі зміни їх законних очікувань.

Так, згідно довідки від 21.03.2002р. за №72-5-72, виданої головним бухгалтером ДСК „ЧМП" державному нотаріусу, повідомлялось про наявність заборгованості перед гр.ОСОБА_21, у т.ч. у сумі 27 637 американських доларів, саме із заробітної плати. Під час розгляду судових справи по стягненню заробітної плати іноземною державною (рішення суду м. Ніаполя Італійської Республіки від 01.07.2003р.), а також національним судом (т.83 а.с.42-52) боржником не заперечувалось, що заявлені вимоги є заробітною платою, оспорювався лише порядок (процедура) їх задоволення. Крім того, часткове погашення конкурсної заборгованості перед заявниками у процедурі санації боржника та невжиття боржником заходів із повернення таких коштів, є непрямим доказом визнання даних вимог заробітною платою заявників, оскільки на задоволення інших конкурсних вимог поширюється дія мораторію. Під час розгляду заяв боржником не було надано суду документи, які підтверджують облік заявлених вимог як валових витрат підприємства, а не заробітної плати, з посиланням на їх знищення за часом збереження, а також оригіналу колективної угоди на підприємстві для огляду, оскільки заявники заперечували проти прийняття як доказу у справі засвідченої копії з огляду на відмінність формату тексту по документу. Керівником боржника було зазначено, що їй невідомо про місцезнаходження оригіналу угоди, хоча за збережність таких документів несе відповідальність керівник (за відсутності іншої відповідальної особи). Таким чином, з вини боржника суд позбавлений можливості дослідити документи, які мають важливе значення для розгляду заяв.

Крім того, суд враховує те, що про правомірність віднесення заявлених виплат до фонду заробітної плати до висловлення позиції Вищим господарським судом заявляв і орган, уповноважений на управління майном боржника, - Міністерства інфраструктури України (т. 83 а.с.78-81, 225-228).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заявниками було правомірно використано право на пред'явлення вимог з виплати відрядних компенсацій за особливим правовим режимом, передбаченим Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для вимог із заробітної плати.

Перевіривши надані заявниками розрахунки заборгованості, судом встановлено їх належність та обґрунтованість.

Також судом враховується наступне.

Згідно статті 1219 Цивільного кодексу України, яка регулює права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини, відсутні посилання на неможливість отримання спадкоємцями права на спадщину сум заробітної плати.

Відповідно до ст.1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями ч.ч.2, 3 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.1 ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Положення ч.1 ст. 1261 Цивільного кодексу України передбачають, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи вищевказані положення, ОСОБА_12, як дружина, на законних підставах є спадкоємицею ОСОБА_16, що підтверджується довідкою по заробітній платі, яка дана для видачі свідоцтва про право на спадщину (т.27 а.с.91) та свідоцтвом про шлюб (т.27 а.с.95); ОСОБА_14, як дружина, на законних підставах є спадкоємицею ОСОБА_19, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.27 а.с.131) та свідоцтвом про укладення шлюбу (т.27 а.с.135); ОСОБА_11, як донька, на законних підставах є спадкоємицею ОСОБА_17 та ОСОБА_18, що підтверджується випискою з свідоцтва про смерть (т.27 а.с.116), свідоцтвом про одруження (т.27 а.с.108), свідоцтвом про смерть (т.69 а.с.29), свідоцтвом про народження (т.69 а.с.30); ОСОБА_13, як донька, на законних підставах є спадкоємицею гр.ОСОБА_20, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.97 а.с.60), свідоцтвом про народження (т.97 а.с.62), свідоцтвами про укладення шлюбу (т.97 а.с.63, 65, 68), свідоцтвами про розірвання шлюбу (т.97 а.с.64, 67), свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові (т.97 а.с.66), довідкою з місяця проживання про склад сім'ї та реєстрацію (т.97 а.с.70), довідкою, яка засвідчує, що ОСОБА_13 є спадкоємцем усього майна померлого ОСОБА_20 (т.97 а.с.69); ОСОБА_5, як дружина, на законних підставах є спадкоємицею ОСОБА_15, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т.69 а.с.21), свідоцтвом про одруження (т.69 а.с.22), свідоцтвом про право на спадщину за законом (т.69 а.с.23, 25), довідкою про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.69 а.с.24,26).

Відповідно до п.п.б п.1 ч.1 ст.31 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом" у першу чергу вимог кредиторів задовольняються, зокрема, гарантії і компенсації при службових відрядженнях.

Перевіривши наявні у матеріалах справи документи, надані на підтвердження заявлених вимог, а також документи, надані на підтвердження здійснення правонаступництва, суд визнає гр.ОСОБА_14, гр.ОСОБА_11, гр.ОСОБА_5, гр.ОСОБА_12, гр.ОСОБА_13, гр.ОСОБА_7, гр.ОСОБА_4, гр.ОСОБА_9, гр.ОСОБА_6 кредиторами Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" із задоволенням заявлених уточнених вимог у першу чергу реєстру вимог кредиторів. Також, суд зобов'язує керуючого санацією внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство".

Керуючись ст.ст. 1, 14, 15, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Визнати гр.ОСОБА_14 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 1 039 534,74грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

2.Визнати гр.ОСОБА_11 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 130 715,60грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

3.Визнати гр.ОСОБА_5 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 1 039 534,74грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

4.Визнати гр.ОСОБА_12 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 612 939,25грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

5.Визнати гр.ОСОБА_13 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 1 036 704,84грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

6.Визнати гр.ОСОБА_7 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 993 078,99грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

7.Визнати гр.ОСОБА_4 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 1 026 327,86грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

8.Визнати гр.ОСОБА_9 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 1 038 610,20грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

9.Визнати гр.ОСОБА_6 кредитором Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ) з грошовими вимогами по заробітній платі у сумі 702 543,49грн. із задоволенням у першу чергу реєстру вимог кредиторів.

10.Зобов'язати керуючого санацією внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів Державної судноплавної компанії „Чорноморське морське пароплавство" (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 1; ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому порядку згідно ст.ст. 91, 93, 106 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 28.12.2015р.

Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Суддя С.І. Антощук