ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа № 922/5114/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 28.05.2010р. № 38-1871,

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 17.12.2015р. № 741,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 12.10.2015р. № 3075,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх.№ 5300 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 27.10. 2015 р. у справі № 922/5114/15,

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

до Харківської загальноосвітньої школи I-III ступенів №130 Харківської міської ради Харківської області, м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, м. Харків,

про стягнення коштів в розмірі 106603,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство Харківські теплові мережі, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача Харківської загальноосвітньої школи I-III ступенів №130 Харківської міської ради Харківської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за невиконання договірних зобовязань у сумі 106603,93 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі №922/5114/15 (суддя Пономаренко Т.О) у задоволенні позову відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення, місцевий господарський суд зазначає, що відповідач (Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 130 Харківської міської ради Харківської області), не сплативши у визначені договором строки, порядку та розмірі вартості заявленої та отриманої теплової енергії, порушив взяті на себе за договором про постачання теплової енергії від 01.02.2002р. № 2041 зобовязання, внаслідок чого, за період з жовтня 2010 року по січень 2011 року включно утворилась заборгованість у розмірі 106603,93 грн., яка на час прийняття рішення у справі є непогашеною. Таким чином, господарський суд дійшов висновку про порушення права позивача у справі та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Проте, приймаючи до уваги те, що позивачем було пропущено визначений Законом строк позовної давності, тобто строк, в межах якого повинно бути реалізовано право на звернення до суду, а також те, що відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості в сумі 106603,93 грн., які є доведеними, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" із прийнятим у справі рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі № 922/5114/15 та прийняти нове судове рішення, яким відновити пропущений строк позовної давності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" зазначає, що місцевий господарський суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання позивача про визнання причини пропуску строку позовної давності поважними та відновлення пропущеного строку, не взявши при цьому до уваги наступні обставини справи:

- у звязку з величезною кількістю споживачів теплової енергії (тільки по населенню понад 480 тисяч особових рахунків) та важким фінансовим становищем підприємства, яке є неприбутковою бюджетною установою, яка фінансується з бюджету міста Харкова, та не має можливості відразу предявити позови до всіх неплатників.

- збільшення штату працівників, що займаються стягуванням сум заборгованості не може вирішити існуючу проблему несвоєчасного звернення до суду з відповідними позовами, оскільки для КП "Харківські теплові мережі", як комунального підприємства, встановлюються нормативи чисельності фахівців.

- КП "Харківські теплові мережі" неодноразово зверталися до Департаменту освіти Харківської міської ради, Департаменту бюджету і фінансів Харківської міської ради, Управління фінансів Жовтневого району, Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради з листами щодо сприяння у вирішенні питання погашення заборгованості бюджетних установ, на які не було отриманого позитивної відповіді.

Вказані обставини та неузгодженість з Харківською міською радою протягом тривалого часу питання подання позовів до неплатників, що відносяться до бюджетної сфери, унеможливлювали подання позову до відповідача у межах строку позовної давності та свідчать про поважність причини пропуску строку позовної давності, який підлягає поновленню.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015р. у справі № 922/5114/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" подано доповнення до апеляційної скарги, до яких надано оригінал платіжного доручення від 26.11.2015р. №1312 на суму 159,90 грн. про здійснення доплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі (вх.№ 16672 від 10.12.2015р.).

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі № 922/5114/15 та прийняти нове судове рішення, яким відновити пропущений строк позовної давності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив суд рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі № 922/5114/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в також враховуючи явку в судове засідання представників всіх учасників судового процесу, судова колегія дійшла висновку про можливість закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.02.2002р. між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (іменоване "енергопостачальна організація") та Комунальним закладом освіти середньої загальноосвітньої школи (іменований "споживач") укладено договір про постачання теплової енергії № 2041 (а.с. 15-17), відповідно до п. 1.1 якого за цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячої воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.3.2.2. договору споживач зобов'язувався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Пунктом 6.1 договору визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 3-х примірниках) на відпуск-получення теплової енергії (п. 6.2 договору).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальної організації попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно до п. 6.4 договору якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця;

- у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Згідно з п. 10.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2002 року.

Відповідно до п. 10.4 договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

01.04.2010р. між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (іменоване "теплопостачальні організація") та Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступені № 130 Харківської міської ради (іменована "споживач"), укладено додаткову угоду до договору № 2041 від 01.02.2002р. про постачання теплової енергії (а.с. 22), відповідно до п. 1 якої сторони визначили викласти в наступній редакції пункт 5.3 договору:

5.3. Облік енергії при наявності вузла обліку та експлуатація вузла обліку теплової енергії.

5.3.1. З моменту прийняття засобу обліку теплової енергії, який встановлений на обєкті теплоспоживання на комерційний облік (надалі вузол обліку), нарахування проводяться виключно за показниками вузла обліку теплової енергії. Документом, який підтверджує правильність нарахувань за спожиту теплову енергію, є погоджена обома сторонами відомість обліку теплової енергії.

5.3.2. Власник вузла обліку щомісячно виконує зняття показів вузлів обліку 25 числа поточного місяця та при наявності інших споживачів теплової енергії, підключених до одного вузла обліку, виконує розподіл теплової енергії цим споживачам згідно з оформленим "Протоколом розподілу теплової енергії споживачам, підключеним до одного вузла обліку" та підписаним всіма споживачами (надалі протокол розподілу). При відсутності оформленого протоколу розподілу обсяг спожитої теплової енергії, визначений за показами вузла обліку, який установлено на тепловому пункті, розподіляється теплопостачальною організацією споживачам пропорційно до їх договірних максимальних приєднаних теплових навантажень. Власник вузлу обліку подає до 28 числа поточного місяця до теплопостачальної організації:

Журнал обліку теплової енергії і теплоносія, який відповідає встановленому типу вузла (форма журналу додається до акту допуску вузла обліку);

Відомості показів вузлів обліку у формі журналу обліку (з розподілом теплової енергії між споживачами при наявності інших споживачів теплової енергії, підключених до одного вузла обліку).

5.3.4. При неподанні власником приладу документів, вказаних у п. 5.3.2 цієї додаткової угоди, у зазначені строки до теплопостачальної організації, кількість теплової енергії, яка відпущена споживачу, визначається розрахунковим способом з наступним перерахунком по фактичним показникам, після проведення контрольного знімання показів вузла обліку представником теплопостачальної організації та складання відповідного акту.

Також сторонами було підписано додаток 1 від 01.04.2010р. до договору №2041 від 01.02.2002р. "Обсяги постачання теплової енергії споживачу" (а.с. 19).

Як зазначає позивач, КП "Харківські теплові мережі" на підставі розпорядження про початок опалювального сезону 2010-2011р.р. та договору про постачання теплової енергії від 01.02.2002р. № 2041 здійснювало постачання теплової до будівлі за адресою: м. Харків, вул. Світланівська, 23-А.

Як встановлено місцевим господарським судом, що факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актом підключення споживача до джерела теплової енергії від 04.10.2010р. № 176/6319 (а.с. 9), який підписаний представниками сторін договору та скріплені печатками. Факт надання послуг з постачання теплової енергії підтверджується підписаними між сторонами актами виконаних робіт по відпуску теплової енергії за жовтень 2010 р. на суму 5737,88 грн., листопад 2010 р. на суму 60194,22 грн., грудень 2010 р. на суму 33838,06 грн., січень 2011 р. на суму 24393,77 грн. (а.с. 10-13).

Відповідач, в свою чергу, не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, не сплативши в повному розмірі, у визначені договором строки та порядку вартості заявленої та отриманої теплової енергії, внаслідок чого, за період з жовтня 2010 року по січень 2011 року включно утворилась заборгованість у розмірі 106603,93 грн., яка на теперішній час залишається непогашеною.

Неналежне виконання Харківської загальноосвітньої школи I-III ступенів №130 Харківської міської ради Харківської області грошового зобовязань за договором про постачання теплової енергії від 01.02.2002р. № 2041 стало підставою для звернення Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до господарського суду Харківської області з позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем вказано на акт про підключення опалення до приміщення відповідача на початку опалювального сезону та на акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії за період з жовтня 2010 року по січень 2011рік включно, які підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплені печатками.

Таким чином, позивач в позовній заяві наголошує, що відповідач, в порушення умов спірного договору, за спожиту теплову енергію за вищевказаний період з теплопостачальною організацією не розрахувався, а направлені на адресу відповідача рахунки до сплати останній сплачував частково, як наслідок - за вказаний період у відповідача утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію, яка склала 106603,93 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту в судовому порядку.

Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" до господарського суду Харківської області було подано клопотання, в якому просило суд поновити пропущений строк позовної давності та залучити Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (61052, м. Харків, вул. Ярославська, 21) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (вх.№ 40436 від 06.10.2015р.).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. було задоволено клопотання представника позивача в частині залучення третьої особи. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог н предмет спору, на стороні відповідача Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (61052, м. Харків, вул. Ярославська, буд. 21).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підстави виникнення господарських зобов'язань визначені в ст. 174 Господарського кодексу України. Зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) між сторонами, які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір про постачання теплової енергії від 01.02.2002р. №2041.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1-3 ст. 193 Господарського кодексу України, що кореспондує з положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено колегією суддів, на виконання умов договору від 01.02.2002р. енергопостачальною організацією в період з жовтня 2010 по січень 2011 рік поставлено Харківській загальноосвітній школі I-III ступенів №130 Харківської міської ради Харківської області природний газ на загальну суму 124163,93 грн. Акти виконання робіт по відпуску теплової енергії за вказаний період підписані з обох сторін без заперечень та зауважень (а.с. 10-13).

Внаслідок часткової оплати відповідачем вартості спожитої теплової енергії в розмірі 17560,00 грн. (а.с. 34), заборгованість останнього перед позивачем складає 106603,93 грн., що не спростовується наданими учасниками судового процесу до матеріалів справи документами, а отже, заявлені КП "Харківські теплові мережі" позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Відповідно до приписів ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом, згідно із ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що КП "Харківські теплові мережі" було подано позовну заяву (вих.№ 1410/юр від 31.08.2015р.) до суду 02.09.2015р. за вх.№5114/15, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про звернення позивача за захистом порушеного права до суду поза межами трьох річного строку позовної давності, визначеного Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Також, пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" (далі - Постанова) частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи місцевим господарським судом Харківська загальноосвітня школа I-III ступенів № 130 Харківської міської ради Харківської області скористалася наданим її Законом правом та звернулася до суду з клопотанням про застосування строку позовної давності до вимог Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх.№40150 від 06.10.2015р.).

Відповідно до п. 2.2 Постанови за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки Харківською загальноосвітньою школою I-III ступенів №130 Харківської міської ради Харківської області було порушено взяті на себе грошові зобовязання за договором про постачання теплової енергії від 01.02.2002р. № 2041 та позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 106603,93 грн. є обґрунтованими та знаходять своє документальне відображення в матеріалах господарської справи, таким чином, має місце порушення права та охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого останній звернувся до господарського суду.

При цьому, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" під час розгляду справи місцевим господарським судом було подано клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності (вх.№ 40436 від 06.10.2015р.).

Згідно з ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 2.2 Постанови визначено, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Судова колегія зазначає, що чинне законодавство не містить переліку поважних причин, за наявності яких строк позовної давності може бути поновлено. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Щодо фізичної особи (громадянина) останніми можуть бути документально підтверджені тяжке захворювання, тривале перебування поза місцем свого постійного проживання (наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно підприємства (установи, організації) зазначені обставини не можуть братися судом до уваги, оскільки за відсутності (в тому числі й з поважних причин) особи, яка представляє його в судовому процесі, відповідне підприємство (установа, організація) не позбавлене права і можливості забезпечити залучення до участі у такому процесі іншої особи; відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, нормами матеріального та процесуального законодавства обовязок доказування поважності причин пропущення строку позовної давності для звернення до суду за судовим захистом покладається на заявника відповідного клопотання.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку позовної даності Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" посилається на важке фінансове становище підприємства, яке є неприбутковою бюджетною установою, що фінансується з бюджету міста Харкова; зважаючи на велику чисельність мешканців міста Харкова, щодо яких рахується відповідна заборгованість, значного навантаження працівників підприємства, які займаються вирішення питань стягуванням сум існуючої заборгованості за спожиту теплову енергію; відсутність достатнього кадрового забезпечення для забезпечення своєчасного звернення до суду за захистом порушеного права.

Господарський суд апеляційної інстанції, розглянувши подані документи в обґрунтування заявленого клопотання позивача, зазначає, що апелянтом в порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів, якими підтверджуються обставини, які стали підставою для пропущення строку позовної давності, матеріали відповідного клопотання містять лише посилання заявника про їх наявність.

Також, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість доводів позивача про те, що КП "Харківські теплові мережі" неодноразово зверталося до Департаменту освіти Харківської міської ради, Департаменту Бюджету і фінансів Харківської міської ради, Управляння фінансів Жовтневого району, Управляння освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради з листами щодо сприяння у вирішенні питання погашення заборгованості бюджетних установ, як обставини, яка свідчить про поважність причини пропуску строку позовної давності, оскільки вказане листування не стосується права відповідача здійснити дії щодо звернення до суду за захистом порушеного права в межах строку, визначеного положеннями ст. 257 Цивільного кодексу України, та не підтверджують існування обставин, які унеможливлювали чи істотно утруднювали своєчасне подання даного позову до суду.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів у справі, якими підтверджуються існування об'єктивних, незалежних від нього обставин, які унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову до суду, що свідчить про недоведеність КП "Харківські теплові мережі" наявності поважних причин пропуску позовної давності та відсутність підстав для задоволення заявленого ним у справі клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до п. 2.2 Постанови якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено поважних причин пропуску позовної давності, у звязку з чим наявності правових підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у звязку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі №922/5114/15 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі №922/5114/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 22.12.2015р.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Гетьман Р.А.