ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 р. Справа № 923/1799/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Шепель І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1, м. Херсон,

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Юг Тера", с. Рибальче, Голопристанського району Херсонської області,

відповідача-2 Фермерське господарство "ЛИМАНСЬК", с. Рибальче, Голопристанського району Херсонської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 Приватного нотаріуса Негри Лариси Анатоліївни, м. Гола Пристань Херсонської області,

про визнання договору недійсним,

за участю представників:

позивача - не прибув;

відповідача-1 - Вічна І.М., представник, дов. від 03.12.15р.;

відповідач-2 - Вічна І.М., представник, дов. від 07.09.15р.;

третьої особи - не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій, з урахуванням заяви про додаткове обґрунтування позовних вимог від 03.12.15 просить визнати договір купівлі-продажу між ТОВ «Юг Тера» та ФГ «Лиманськ» недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення п. 8.2 Статуту ТОВ «Юг Тера», ст. ст. 92, 98, 203, 215, 241 ЦК України.

Позивач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. В ході судового засідання 19.11.15, 03.12.15, 10.12.15, 15.12.15 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини. Як стверджують відповідачі, спеціальним законом який встановлює поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників, є Закон України «Про господарські товариства», положеннями якого не всттановлено обмежень виконавчого органу товариства на укладання угод на будь-яку суму, і, відповідно, до компетенції зборів учасників вирішення таких питань не віднесено. Пунктом "і" частини п'ятої статті 41 і статтею 59 Закону України "Про господарські товариства" передбачено не укладення договорів, а їх затвердження. У той же час, на думку відповідачів, п. 8.2. Статуту ТОВ «Юг Тера», на який посилається позивач, не лише не передбачає необхідності затвердження зборами учасників угод, укладених виконавчим органом (директором), а і взагалі не відносить до повноважень загальних зборів учасників товариства вирішення питання про відчуження майна товариства та не встановлює обмежень директора ТОВ на розпорядження майном ТОВ та на укладання угод від його імені. Отже, як вважають відповідачі, відповідно до затвердженого загальними зборами учасників та зареєстрованого у встановленому законом порядку Статуту ТОВ «Юг Тера» директор товариства не мав будь-яких обмежень на вчинення угод від імені товариства, і позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, які обґрунтовані відсутністю повноважень у директора ТОВ «Юг Тера» на вчинення правочину, є безпідставними. Крім того, як стверджують відповідачі, на час укладання оспорюваного договору вартість майна товариства складала 303 702,42 гривень, у т.ч. вартість відчужуваного майна - 133 063,86 грн. Тобто, вартість майна, яке відчужувалося за оспорюванню угоду, складала менше 50% вартості майна товариства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 в ході судового засідання 03.12.15 проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на дотримання вимог закону під час укладання оспорюваного позивачем договору. В судове засідання 24.12.15 третя особа не прибула, не скориставшись своїм правом на участь у вирішенні спору, відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представила. Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.12.15 до 10.12.15.

У судовому засіданні 24.12.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (надалі за текстом рішення - Позивач) є засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг Тера» (надалі за текстом рішення - Відповідач-1) з часткою в статутному капіталі 50 відсотків (п. 1.1, 6.1 Статуту товариства).

27 лютого 2015 р. між ТОВ «Юг-Тера» та ФГ «Лиманськ» (надалі за текстом рішення - Відповідач-2) укладено договір купівлі-продажу (надалі за текстом рішення - Договір) (а. с. 69-70), посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського нотаріального округу Негрою Ларисою Анатоліївною (надалі за текстом рішення - Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2).

Відповідно до умов п. 1 Договору відповідач-1 продав і передав відповідачу-2, а останній купив та прийняв від продавця об'єкт нерухомого майна, який складається з туалету на два очки літ. "Д", насосної станції з устаткуванням ставкового господарства літ. "Е", мостіння №1, та розташовані на земельній ділянці площею 32,8118, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до умов п. 3 Договору ціна договору складає 141200,00грн.

На час укладання оспорюваного Договору вартість майна товариства складала 303 702,42 гривень, що підтверджується представленою відповідачем-1 відомістю матеріальних цінностей (а. с. 137). Враховуючи вартість відчужуваного майна за оспорюваним Договором - 133 063,86 грн., остання не перевищує 50% вартості майна товариства - відповідача-1.

Вказана обставина також підтверджується Спрощеним фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва ТОВ "Юг-Тера" станом на 31.03.15 (а. с. 138), за яким баланс (чистий актив) товариства на початок звітного періоду складав 132100,00грн., а на кінець звітного періоду - 174200,00грн. Спрощений фінансовий звіт аналогічного змісту отримано на офіційний запит суду від ВДВС Голопристанського РУЮ 23.12.15, тому судом не приймається до уваги Спрощений фінансовий звіт ТОВ "Юг-Тера", представлений позивачем на обґрунтування позовних вимог (а. с. 152).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства": "до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

в) виключення учасника з товариства;

г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. (Частину першу статтю 59 доповнено пунктом "г" згідно із Законом N 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007) (Частина перша статті 59 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3107-IV ( 3107-15 ) від 17.11.2005)

З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. (Частина друга статті 59 в редакції Закону N 3095-III ( 3095-14 ) від 07.03.2002)

З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів".

Відповідно до пункту "і" ч. 5 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів товариства також належить: "затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства".

За текстом позовної заяви: "До виключної компетенції загальних зборів згідно з ч. 2 ст. 98 ЦК України та п. 8.2 Статуту ТОВ «Юг Тера» відноситься прийняття рішень про відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом".

Разом з тим, п. 8.2. ("Компетенція Зборів учасників Товариства") Статуту ТОВ "Юг Тера" (а. с. 128) не містить зазначених повноважень, натомість, у п. 8.3. зазначеного Статуту ("Прийняття рішень Загальними зборами учасників Товариства") визначено порядок голосування з окремих питань, зокрема щодо відчудження майна Товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна Товариства.

Відповідно до пункту 3.5. постанови Пленуму ВГС України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013 року, відповідно до пункту "і" частини п'ятої статті 41 і статті 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю віднесено затвердження договорів, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Цією нормою передбачено не укладення договорів, а їх затвердження. Тому якщо господарським судом буде з'ясовано, що статутом товариства з обмеженою відповідальністю право виконавчого органу цього товариства на укладення договору не обмежено, тобто такий орган уклав договір без порушення наданих йому повноважень, то сам лише факт незатвердження договору після його підписання не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Вказані вище обставини свідчать про те, що під час укладання оспорюваного позивачем Договору Директор ТОВ "Юг Тера" не перевищив повноважень, визначених у п. 8.5. Статуту зазначеного Товариства, та мав необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Крім того, відповідно до п. 51 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» Законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваиих законом інтересів товариства поза відносинами представництва. На цій підставі господарським судам належить відмовляти акціонерам (учасникам) господарського товариства в задоволенні позову про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, вчинених господарським товариством. Спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Відповідно до тексту позовної заяви та заяви про додаткове обґрунтування позовних вимог, позивачем не обґрунтовано відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а заперечення відповідачів та третьої особи проти позову приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 29 грудня 2015 р.

Суддя Ю.В. Гридасов