ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.12.15р. Справа № 904/9903/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТИЗ"

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

в особі Синельниківського району електричних мереж

про скасування нарахований податок на додану вартість

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 84 від 16.03.15р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 343/1001 від 01.09.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить скасувати нарахований Відповідачем податок на додану вартість з суми оплати за перевищення величини споживання електроенергії. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідачем незаконно нараховано до сплати Позивача за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у липні 2015р. 15 972,37 грн. податку на додану вартість.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що електрична та теплова енергія вважається товаром і оплачується за тарифами НКРЕ і є базою нарахування ПДВ. Зазначена позиція викладена в листі Міністерства доходів і зборів України від 18.06.13р. № 8646/7/99-99-04-02-17.

В засіданні 08.12.15р. оголошено перерву до 23.12.15р.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.06.08р. Відповідачем (Постачальник) з Позивачем (Споживач) укладено договір про постачання електроенергії № 131/3/07, номер якого додатковою угодою №1 від 11.02.11р. змінено на 91-Ц (далі Договір), за п. 1 якого (з врахуванням додаткової угоди № 2/11 від 12.05.11р.), постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 4540,0 кВт величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з абз. 1 п. 1 Додатку № 3 до Договору, розрахунковий період Споживача рахується з 31 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. Частиною 2 цього ж пункту зазначено, що при розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважаються прирівняними.

Додатком № 1 до договору "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" по місяцях на 2015р., ТОВ "СИНТИЗ" на липень 2015р. встановлена договірна величина споживання електричної енергії у обсязі 600 тис. кВт/год.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 15.07.15р. про коригування договірної величини споживання електричної енергії на липень 2015р., зменшивши її з 600 тис.кВт/год. до 250 тис.кВт/год. Відповідач повідомленням від 17.07.15р. погодив коригування договірної величини споживання на липень 2005р. до 250 тис.кВт*год.

Згодом, Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 24.07.15р. про коригування договірної величини споживання електричної енергії на липень 2015р. з 250 тис.кВт/год. до 300,9 тис.кВт/год., на яку Відповідач ОСОБА_3 від 03.08.15р. погодив коригування договірної величини споживання електричної енергії на липень 2015р. з 250 тис.кВт/год. до 300,9 тис.кВт/год.

Позивач 03.08.15р., відповідно до п.4.3 додатку 3 "Порядок розрахунку" до Договору, надав Відповідачеві ОСОБА_4 приймання-передавання товарної продукції за липень 2015р., з якого вбачається, що у липні 2015р. Позивач перевищив обсяг договірної величини споживання електричної енергії на 60 630 кВт/год., а саме: Позивач спожив 361 530 кВт/год. активної електричної енергії, замість погоджених 300 900 кВт/год.

Відповідно п. 4.2.2 Договору споживач несе відповідальність за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, Споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитих та договірних величин.

Пунктом 5 додатку №3 до договору передбачено, що у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період Споживачем, він за обсягом перевищення сплачує Постачальнику підвищену (згідно зі ст.26 Закону України "Про електроенергетику") вартість різниці між фактично спожитим та договірними обсягами електричної енергії, спожитої за цей період.

03.08.15р. Відповідачем Позивачеві направлено ОСОБА_3 № 839 від 03.08.15р. про споживання електричної енергії понад договірну величину та рахунок № 281/131/3/07/7/5 від 01.08.14р., отримані його представником 03.08.15р.

За перевищення договірної величини споживання електричної енергії в липні 2015р. на 60 630 кВт/год., Позивачеві нараховано двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини в сумі 95 834,20 грн.

Позивач вважає, що Відповідач незаконно нарахував Відповідачеві до сплати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у липні 2015р. 95 834,21 грн. з податком на додану вартість, оскільки така плата є господарсько-правовою відповідальністю, на яку не підлягає нарахування ПДВ.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст. 20 ГК України Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Частиною 1 ст. 236 ГК України встановлено перелік видів оперативно-господарських санкцій, який не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Нарахована Відповідачем Позивачеві двократна вартість різниці спожитої та договірної величини є оперативно-господарською санкцією.

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (ч. 1, 2 ст. 237 ГК України).

Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються сі.215-211 ГК України, статями 24 - 27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" (надалі Закон) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричної енергії (далі ПКЕЕ) згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Частиною 6 ст. 26 Закону встановлено, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів І - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п. 185.1 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. При цьому п. 14.1.191 ПК України конкретизовано, що з метою застосування терміну "постачання товарів" електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, вважаються товаром.

Абзацом 4 п. 188.1 ПК України визначено, що у разі коли постачання товарів/послуг здійснюється за регульованими цінами (тарифами), база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за такими цінами (тарифами).

Згідно з правилами, встановленими п. 188.1 ст. 188 розділу V ПК України, базою оподаткування таких операцій є їх договірна (контрактна) вартість, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Таким чином, електроенергія, фактично спожита покупцем, включаючи і ту її частину, яка вважається понаддоговірною, оплачується за тарифами НКРЕУ і є базою нарахування ПДВ.

Зазначена позиція викладена в листі Міністерства доходів і зборів України від 18.06. 1Зроку № 8646/7/99-99-04-02-17, відповідно до якої кошти, які надходять платнику податку у вигляді подвійного розміру плати за перевищення договірних величин споживання електроенергії, "включаються таким платником до бази оподаткування податком на додану вартість".

Частиною 7 ст. 276 ГК України встановлено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 п. 4.4 ПКЕЕ споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Перевіривши доводи сторін, з урахуванням наведених обставин справи та чинного законодавства, суд погоджується з доводами Відповідача, не приймає позицією Позивача, оскільки споживання протягом відповідного розрахункового періоду споживачем більшої кількості електроенергії, ніж передбачено нормами її споживання (договірна величина), передбачає збільшення плата за надміру спожиту електроенергію (збільшується вдвічі) і ця плата не є штрафною санкцією, на яку не нараховується ПДВ.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на Позивача.

Керуючись 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено 28.12.15р.