ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р.Справа № 922/6105/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "ФЕД", м. Харків
про визнання недійсними договорів та скасування свідоцтв на право власності
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року до господарського суду з позовом до ПАТ "ФЕД" (далі - відповідач) звернулось РВ ФДМ України по Харківській області (Далі - позивач). У позові останній просив суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкта малої приватизації від 12.12.2002 року №910, укладений між РВ ФДМУ по Х/обл. та ЗАТ "Корпорація ФЕД" (правонаступник ПАТ "ФЕД");

- скасувати свідоцтво про право власності ПАТ "ФЕД" на нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 2, 13, 14, 21, VI, VII, VIII, IX; 2-го поверху №№1-23, І-V, в літ. "Ж-2" загальною площею 640,6 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкта малої приватизації від 23.09.2002 року №1045, укладений між РВ ФДМУ по Х/обл. та ЗАТ "Корпорація ФЕД" (правонаступник ПАТ "ФЕД");

- скасувати свідоцтво про право власності ПАТ "ФЕД" на нежитлові приміщення підвалу № І, 1-4; 1-го поверху №№ 1, 2, І-ІІІ; 2-го поверху №№ 1, 2, І, ІІ; 3-го поверху №№ 1, І в літ. "Е-3" загальною площею 1890,1 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкта малої приватизації від 24.04.2010 року №1288, укладений між РВ ФДМУ по Х/обл. та ЗАТ "Корпорація ФЕД" (правонаступник ПАТ "ФЕД");

- скасувати свідоцтво про право власності ПАТ "ФЕД" на нежитлові приміщення № 8-11 загальною площею 576 кв. м. першого поверху адміністративно-виробничої будівлі літ. "Р-7", за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача вказані договори є недійсними у зв'язку з тим, що укладені за результатами проведення процедури приватизації з порушеннями.

Ухвалою суду від 23.11.2015 року було порушено провадження у справі та справу було призначено до розгляду на 09.12.2015 року о 10:00 год. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про відстрочку оплати судового збору до винесення рішення по цій справі.

23.11.2015 року до господарського суду позивачем була подана заява про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій останній просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на поточні гривневі та валютні рахунки відповідача. До заяви позивачем було подане клопотання про відстрочку оплати судового збору за подання вказаної заяви до суду. Надана заява досліджена судом та долучена до матеріалів справи.

09.12.2015 року відповідач подав до суду заяву в якій заявив про сплив позовної давності та застосування її у даному спорі. Надана заява досліджена судом та долучена до матеріалів справи.

Також, 09.12.2015 року відповідачем суду був поданий відзив на позовну заяву, в якому він вказує на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Наданий відзив досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про витребування у позивача матеріалів приватизаційної справи для ознайомлення.

Дане клопотання було задоволено судом та в судовому засіданні оголошувалась перерва до 12:00 год. 09.12.2015 року.

Після перерви, представник позивача надав суду матеріали приватизаційної справи для ознайомлення, з якими представник відповідача ознайомився у судовому засіданні. В процесі ознайомлення судом було встановлено, що вказані матеріали містять дані про оцінку майна.

В судовому засіданні 09.12.2015 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити в його задоволенні.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу об'єкта малою приватизації від 12.12.2002 року № 910, укладеного між позивачем та ЗАТ "Корпорація ФЕД" (правонаступник ПАТ "ФЕД"), останній суб'єкт господарських правовідносин отримав право власності на державне майно - нежитлові приміщення 1-го поверху №2, 13, 14, 21, VI, VII, VIII, IX; 2-го поверху №1-23, 1-V, в літ "Ж-2", загальною площею 640,6 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132. Відповідно до вказаного договору та акту-приймання передачі №757 від 12.12.2002 року ЗАТ "Корпорація ФЕД" набуло права власності на державне майно за результатами проведення приватизації шляхом викупу, яке в подальшому зареєстроване, про що отримано свідоцтво про право власності від 26.02.2003 року, реєстраційний номер 895. В подальшому, відповідно до свідоцтва про право власності від 05.12.2008 року, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №2, 13, 14, 21, VI, VII, VIII, IX; 2-го поверху №1-23, 1-V, в літ "Ж-2" загальною площею 640,6 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132 перейшло до правонаступника ЗАТ "Корпорація ФЕД" - ПАТ "ФЕД".

Крім того, відповідно до договору купівлі продажу об'єкта малої приватизації від 23.09.2004 року №1045, укладеного між позивачем та ЗАТ "Корпорація ФЕД" (правонаступник ПАТ "ФЕД"), останній суб'єкт господарських правовідносин отримав право власності на державне майно нежитлові приміщення підвалу № 1, 1-4; 1-го поверху №1, 2, І-ІІІ; 2-го поверху №1, 2, І, II; 3-го поверху №1, І в літ "Е-3" за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132, загальною площею 1890,1 кв. м. Відповідно до вказаного договору та акту-приймання передачі №710 від 23.09.2004 року ЗАТ "Корпорація ФЕД" набуло права власності на державне майно за результатами проведення приватизації шляхом викупу, яке в подальшому зареєстровано про що отримано свідоцтво про право власності від 05.11.2004 року, реєстраційний номер 1029. В подальшому відповідно до свідоцтва про права власності від 05.12.2008 року, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради право власності на нежитлові приміщення підвалу №1, 1-4; 1-го поверху №1,2,1-ІІІ; 2-го поверху №1, 2,1, II; 3-го поверху №1,1 в літ "Е-3" загальною площею 1890,1 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132 перейшло до правонаступника ЗАТ "Корпорація ФЕД" - ПАТ "ФЕД".

Крім того, відповідно до договору купівлі продажу об'єкта малої приватизації від 20.04.2009 року №1288, укладеного між позивачем та ЗАТ "ФЕД" (правонаступник ПАТ "ФЕД"), останній суб'єкт господарських правовідносин отримав право власності на державне майно нежитлові приміщення №8-11 загальною площею 576 кв.м. першого поверху адміністративно-виробничої будівлі літ. "Р-7, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132. Відповідно до вказаного договору та акту-приймання передачі №972 від 02.06.2010 року ЗАТ "Корпорація ФЕД" набуло права власності на державне майно за результатами проведення приватизації шляхом викупу, яке в подальшому зареєстровано, що підтверджено витягом з Державного реєстру правочинів № 8423977 від 12.04.2010 року.

Позивач вважає вказані договори недійсними у зв'язку з тим, що вони укладені за результатами проведення процедури приватизації з порушеннями.

Проте, суд не може погодитись з твердженнями позивача, з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявний лист Фонду державного майна України №10-20-19597 від 29.10.2015 року, направлений на адресу прокуратури Київського району м. Харкова. З вказаного листа вбачається, що Фонд державного майна України (далі - Фонд) розглянув лист прокуратури Київського району м. Харкова від 18.09.2015 року №04-36-5025/15 щодо відчуження об'єктів нерухомого майна, розташованих на території Київського району м. Харкова та у межах компетенції повідомляє про наступне.

Щодо відчуження приміщень корпусу №7А (літ. Р-7) площею 5329,1 кв.м, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132, що перебували на балансі ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД.

За поданням Міністерства промислової політики України, як суб'єкта управління, Фонд, відповідно до Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 року № 803 (далі - Порядок), листом від 21.07.2010 року № 10-24-9602 надав Міністерству промислової політики України погодження (разом із погодженими висновками про вартість майна) на відчуження шляхом продажу виключно на аукціоні об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132, що обліковувалися на балансі ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД, а саме - корпусу №24 (літ. З-2) площею 1366,0 кв. м. та приміщень корпусу №7А (літ. Р-7) площею 5329,1 кв. м.

Відповідно до пункту 18 Порядку, суб'єкти господарювання зобов'язані подати суб'єкту управління, Фонду протягом 30 календарних днів з моменту реалізації майна, звіт за результатами відчуження та використання зазначених коштів.

На сьогодні Звіт про відчуження вищезазначених об'єктів державної власності до Фонду не надходив.

Згідно з пунктом 49 Порядку суб'єкти управління забезпечують у межах своїх повноважень та відповідно до законодавства здійснення контролю за використанням коштів, що надійшли від продажу майна, та за дотриманням порядку відчуження майна.

Щодо приватизації нежитлових приміщень на 1-му, 2-му, 3-му поверхах, та підвального приміщення виробничого корпусу 39 А, загальною площею 1890,1 кв. м, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132, що перебували на балансі ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД.

За погодженням з Державним комітетом промислової політики України (лист від 04.10.2000 року №14/5-2-2078) на підставі звернення Харківського машинобудівного заводу ФЕД (далі - ДП ХМЗ ФЕД) від 03.08.2000 року та погодження профспілкового комітету Харківського машинобудівного заводу ФЕД (витяг з протоколу засідання профспілкового комітету від 19.07.2000 року, вих. №26 від 21.07.2000 року щодо надання дозволу на передачу в оренду вільних від виробничого процесу приміщень) нежитлові приміщення на 1-му, 2-му, 3-му поверхах та підвальне приміщення виробничого корпусу 39 А, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області були передані в оренду ЗАТ Корпорація ФЕД за договором оренди від 23.11.2000 року №285-Н з метою розміщення виробництва змішувачів води. За інформацією балансоутримувача (лист від 27.12.2001 року №1373/К) вищезазначені нежитлові приміщення є допоміжними площами, які з 1995 року не придатні до експлуатації.

Міністерство промислової політики України листами від 05.09.2003 року №14/4-3-3-1797 та від 27.10.2003 року №34/4-3-3-2108 на лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від №08-4950 та звернення ДП ХМЗ ФЕД (лист від 19.03.2003 року №262-56/5) надало згоду на включення до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу нежитлових приміщень на 1- му, 2-му, 3-му поверхах та підвального приміщення виробничого корпусу 39 А, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132.

Відповідно до пункту 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення), орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

Станом на 01.02.2004 року залишкова вартість зазначених приміщень складала 109,779 тис. грн.

Під час оренди за рахунок власних обігових коштів з дозволу орендодавця - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (листи від 24.09.2001 року № 06-6203 та від 09.12.2003 року № 06- 7902) орендарем були здійснені невід'ємні поліпшення на суму 260,9855 тис. грн.

Враховуючи викладене вище та на підставі заяви орендаря - ЗАТ Корпорація ФЕД про включення об'єкта до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, зареєстрованої 30 01.2004 року за №39-ВП/63, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області листом від 25.02.2004 року №08-1317 були направлені пропозиції до Фонду щодо включення нежитлових приміщень на 1-му, 2-му, 3-му поверхах та підвального приміщення виробничого корпусу 39 А, загальною площею 1890,1 кв. м, що знаходяться на балансі ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД і орендуються ЗАТ Корпорація ФЕД, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132, до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" Фонд державного майна України за поданням органів приватизації затверджує переліки об'єктів державної власності, що підлягають приватизації.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до вимог статті 7 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) та пункту 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, наказом Фонду від 28.05.2004 року №1037 зазначений об'єкт було включено до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Керуючись законами України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), Про оренду державного та комунального майна, Методикою оцінки майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року №1891, наказом Фонду від 28.05.2004 року, Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській області була проведена процедура приватизації вищезазначених нежитлових приміщень.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ЗАТ Корпорація ФЕД було укладено Договір купівлі-продажу від 23.09.2004 року №1045 об'єкта державної власності - нежитлових приміщень на 1-му, 2-му, 3-му поверхах та підвального приміщення виробничого корпусу 39 А; що знаходяться на балансі ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132, і орендуються ЗАТ Корпорація ФЕД.

Після сплати покупцем за об'єкт приватизації в повному обсязі та у визначені законодавством терміни, між Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській області та ЗАТ Корпорація ФЕД було підписано ОСОБА_4 прийому-передачі від 23.09.2004 року №710.

В ході проведення перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 23.09.2004 року № 1045 встановлено що умови договору виконані повністю та був складений акт підсумкової перевірки від 01.06.2005 року №48. Договір знято з контролю наказом регіонального відділення від 17.06.2005 року №663-п.

Щодо приватизації нежитлових виробничих приміщень №8-11 загальною площею 576 кв.м. першого поверху адміністративно-виробничої будівлі літ, Р-7 (механічний корпус №7 А), за адресою: м, Харків, вул. Сумська, 132, що перебували на балансі ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД.

За погодженням з Міністерством промислової політики України (лист від 10.08.2007 року №14/3-2-1433) та Державним підприємством Харківський машинобудівний завод ФЕД (лист від 14.05.2007 року №209-11/70) нежитлові виробничі приміщення №8-13 загальною площею 576 кв. м. першого поверху адміністративно-виробничої будівлі літ. Р-7 (механічний корпус №7 А) Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області були передані в оренду ВАТ ФЕД за договором оренди від 30.11.2007 року № 3530Н з метою розміщення виробництва.

За інформацією балансоутримувача (лист від 06.09.2009 року №209-6/7) зазначені приміщення не входять до складу цілісного майнового комплексу (перелік майна, яке не входить до складу ЦМК, затверджено Міністерством промислової політики України від 16.08.2007 року), відчуження приміщень не вплине на цілісність майнового комплексу та не обмежує провадження ДП ХМЗ ФЕД виробничої та іншої діяльності.

Міністерство промислової політики України листом від 21.09.2009 року №14/2-2-1747 на звернення ДП ХМЗ ФЕД (лист від 25.08.2009 року №209-114) надало згоду на включення нежитлових виробничих приміщень №8-11 загальною площею 576 кв.м. першого поверху адміністративно-виробничої будівлі літ. Р-7 (механічний корпус. №7 А), розташованих за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132, до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу орендарем.

Станом на 01.02.2010 року залишкова вартість зазначених приміщень складала 145,47 тис. грн.

Під час оренди за рахунок власних обігових коштів з дозволу Регіонального відділення Фонду державного майна України (лист від 09.04.2008 року № 06-2687) та погоджень Міністерства промислової політики України (лист від 01.04.2008 року № 14/3-2-648) та листа ДП ХМЗ ФЕД від 27.02.2008 року №179/-03 щодо доцільності проведення поліпшення орендованого майна, орендарем були здійснені невід'ємні поліпшення на суму 1137,73 тис. грн.

Враховуючи викладене вище та заяву ВАТ ФЕД про включення об'єкта до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, зареєстровану за №126-ВП/63, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області листом від 04.12.2009 року №08-10603 були направлені пропозиції до Фонду щодо включення вищезазначених нежитлових приміщень до переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до вимог статті 7 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) та пункту 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки наказом Фонду від 30.12.2009 року №2096 зазначений об'єкт було включено до переліку об'єктів державної власності групи А, які перебувають в оренді та підлягають приватизації шляхом викупу.

Керуючись законами України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію), Про оренду державного та комунального майна, Методикою оцінки майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року №1891, наказом Фонду від 30.12.2009 року №2096, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області була проведена процедура приватизації вищезазначених нежитлових. приміщень.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ВАТ ФЕД було укладено Договір купівлі-продажу від 12.04.2010 року №1288 об'єкта державної власності - нежитлових виробничих приміщень №8-11 загальною площею 576 кв. м. першого поверху адміністративно-виробничої будівлі літ. Р-7 (механічний корпус №7 А), що знаходяться на балансі ДП Харківський машинобудівний завод ФЕД та орендуються ВАТ ФЕД, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 132.

Після сплати покупцем за об'єкт приватизації в повному обсязі та у визначені законодавством терміни, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ВАТ ФЕД було підписано ОСОБА_4 прийому-передачі від 02.06.2010 року №972.

В ході проведення перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 12.04.2010 року №1288 встановлено, що умови договору виконані повністю та був складений акт підсумкової перевірки від 08.09.2010 року №65. Договір знято з контролю наказом регіонального відділення від 09.09.2010 року №1662-п.

Відповідно до статті 27 Закону України Про приватизацію державного майна контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації. Строк виконання зобов'язань, визначених у договорі купівлі-продажу, крім мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'яти років.

Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Враховуючи вищевикладене, приватизація та відчуження вищевказаних об'єктів державної власності, були здійснені відповідно до вимог законодавства України. Матеріали щодо приватизації вищезазначених об'єктів перебувають у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Харківській області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Таким чином, підставами для визнання правочину недійсним, можуть бути: дефекти субєктивного складу (відсутність правоздатності юридичної особи), дефекти форми правочину, дефекти змісту правочину, дефекти волі).

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як роз'яснено у п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", у силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обовязок доведення наявності обставин, з якими закон повязує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача (прокурора в разі подання ним відповідного позову).

Втім, позивач не зазначив, яку саме частину статті 203 ЦК України було порушено при укладені спірних угод та не зазначив у чому саме є порушення. Процедурні порушення, на які посилається позивач у позові, ніяк не впливають на зміст правочинів. Спірні правочини жодним чином не суперечать Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства України, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 8 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію") передбачає, що з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу, крім об'єктів, набуття права власності на які пов'язане з переходом права на земельну ділянку державної власності, не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації. Разом з тим, ані не зазначеним Законом, ані будь-яким іншим Законом України не передбачено ніяких правових наслідків у разі порушення таких строків.

Крім того, підготовка до приватизації не є цивільно-правовою угодою та не впливає на зміст правочину. Згідно статті 22 Закону України від 06.03.1992 року № 2171-XII "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію"), право володіння, користування і розпорядження об'єктом приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об'єкта приватизації. У разі якщо об'єктом є нерухоме майно, право власності на нього переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбаний об'єкт, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу об'єкта.

Згідно ст. 23 названого Закону, право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна.

Чинним законодавством України не передбачено підстав для визнання угоди недійсною, через порушення вимог статті 8 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію").

Відповідно до п. 51 Закону України "Про Державну програму приватизації", від 18.05.2000 року № 1723-III, у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 % залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

Посилання позивача, про невідповідність вартості оцінки майна чинному законодавству, є також не обґрунтованими, оскільки мають характер припущення та висловлюють лише думку позивача. Як зазначалося вище у судовому засіданні були досліджені матеріали приватизаційних справ, наданих позивачем, в яких містилася оцінка вартості майна, затверджена позивачем.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин з якими Закон повязує недійсність правочину, зокрема, невідповідності змісту правочину вимогам Цивільного Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; відсутності право - дієздатності сторін правочину; відсутності свободи волевиявлення учасників правочину та невідповідності волевиявлення їх внутрішній волі; не спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; дійсність спірних договорів позивачем, всупереч вимог ст. ст. 4-3, 33, 44 Господарсько-процесуального кодексу України, не спростована, а тому суд відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі.

Як роз'яснено у п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування спливу позовної давності судом залишається без розгляду.

Суд також відмовляє в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

В задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити повністю.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, ) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 7917,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_6